ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2015 р. Справа № 914/3988/14

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сандора», с.Миколаївське, Жовтневий район, Миколаївської області

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Дрогобич, Львівської області

про стягнення заборгованості у розмірі 11 575,10 грн.

Суддя Коссак С.М.

при секретарі Чеботар Є.О.

Представники:

Від позивача: Смолинець Я.І. - представник за довіреністю №10-05-307 від 01.08.2014р.;

Від відповідача: не з'явився.

На розгляд господарського суду Львівської області Товариством з обмеженою відповідальністю «Сандора» подано позов до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 11 575,10 грн.

Ухвалою суду від 13.11.2014р. порушено провадження у справі та призначено судовий розгляд справи на 01.12.2014р. З підстав зазначених в ухвалі суду від 01.12.2014р. розгляд справи відкладено на 22.12.2014р.

22.12.2014р. судом винесено ухвалу про продовження строку вирішення спору та відкладено розгляд справи на 21.01.2015р.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав усно пояснення по суті спору. 19.12.2014р. подав через канцелярію суду супровідний лист вих.№19-12/2014 від 19.12.2014р. з додатками, згідно опису (вхідн. №55415/14 від 19.12.2014р.). 22.12.2014р. подав через канцелярію суду клопотання про доручення документів до матеріалів справи з додатком, у якому зазначено клопотання про продовження строку розгляду справи (вхідн. №6060/14 від 22.12.2014р.), яке судом задоволено.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

22.12.2014р. судом винесено ухвалу про продовження строку вирішення спору та відкладено розгляд справи на 21.01.2015р.

В судовому засіданні 21.01.2015 р. представник позивача позовні вимоги підтримує з підстав зазначених в позовній заяві, просить позов задоволити та стягнути заборгованість в сумі 11 575,10 грн., з яких 7 716,73 грн. основний борг та 3 858,37 грн. штраф.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Зокрема поштова кореспонденція, яка скеровувалася господарським судом за адресою зазначеною в позовній заяві та вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців щодо відповідача від 10.11.2014 року №555612 станом на 10.11.2014 року місцезнаходженням відповідача у справі є адреса: АДРЕСА_1; реєстраційний номер фізичної особи - підприємця НОМЕР_1 (належним чином завірена копія Витягу з ЄДРЮО та ФОП у справі), поверталася без вручення адресату (отримувачу) з написом: «За закінченням терміну зберігання» (докази в матеріалах справи).

Справа розглядається відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України - за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні 21.01.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

В процесі розгляду матеріалів справи судом встановлено:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сандора» (Орендодавець, позивач у справі) та ФО-П ОСОБА_1 (Орендар, відповідач у справі) уклали Договір оренди торгового обладнення №004342 від 08.08.2011 року.

Відповідно до п. 1.1, п. 1.2 даного Договору, Орендодавець передає Орендареві в користування (оренду) холодильне та інше торгове обладнання (надалі - Обладнання), для розміщення в/на ньому соків, напоїв та чіпсів, що виробляються та/або реалізуються ТзОВ «Сандора». Перелік обладнання, яке передається в оренду, його комплектність і заставна вартість (з врахуванням індексації) вказується в Акті прийому-передачі, який є невід'ємною частиною Договору. Сторонами погоджено, що строк оренди Обладнання становить відповідну кількість днів з моменту передачі Обладнання Покупцю згідно Акту прийому-передачі, до моменту припинення дії Договору, якщо Сторонами окремо не був погоджений інший строк.

Згідно п.2.1 даного Договору, передача конкретного обладнання в оренду і його повернення Орендодавцю здійснюється за Актом прийому-передачі, який є невід'ємною частиною Договору. В Акті зазначається стан і комплектність обладнання і інша інформація, яку Сторони вважають необхідною вказати.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання Договору, 08 серпня 2011 року ТзОВ «Сандора» передано, а ФО-П ОСОБА_1 прийнято відповідно до акту прийому-передачі обладнання: Холодильник Шкаф Однодверний Klimasan S650, брендовка Pepsi, номер інвентарний 81067999, номер заводський 02082, в кількості 1 штука, загальною вартістю 7 716,73 грн.

Відповідно до п. 4.4 Договору, Орендар зобов'язаний забезпечити вільний доступ до обладнання представникам Орендодавця або уповноважених Орендодавцем компаній у будь-який час роботи торгової точки для контролю за дотримання Орендарем умов цільового використання обладнання, проведення інвентаризації, тощо. Орендар зобов'язаний виконувати вимоги Орендодавця щодо ефективного використання обладнання відповідно до мети Договору, визначеної в розділі 3 Договору, включаючи вимоги до зміни місця використання обладнання.

Згідно з п.3 Договору у разі відсутності торгового обладнання в торговій точці за погодженою адресою, обладнання вважається втраченим Орендарем. В такому випадку уповноважений представник Орендодавця складає Акт про відсутність торгового обладнання в порядку, визначеному п. 7.2 Договору.

Так, на виконання умов Договору, Орендодавця торговим агентом ТзОВ «Сандора» 19.03.2013 року, було проведено перевірку дотримання умов Договору, за результатами якого складено відповідний акт відсутності орендованого обладнання передачі (копія додається).

Відповідно до п. 4.5. Договору, Орендар зобов'язаний дотримуватись правил технічної експлуатації обладнання, включаючи доступ до обладнання некомпетентних та не уповноважених осіб, та негайно повідомляти Орендодавця про всі поломки і несправності обладнання.

Відповідно до пункту 7.8. Договору, в разі втрати обладнання Орендарем, Орендар зобов'язаний сплатити Орендодавцю вартість втраченого Обладнання, визначену згідно Акту прийому-передачі до Договору, протягом 7 (семи) днів з моменту відповідної вимоги Орендодавця.

Відповідно до пункту 6 Акту прийому-передачі обладнання від 08 серпня 2011 року, Сторони згідні з заставною вартістю обладнання, яку вказано у Списку вищеперерахованого обладнання і додаткового обладнання, у випадку втрати, пошкодження обладнання і додаткового обладнання Орендар зобов'язується компенсувати вартість, вказану в Акті.

Позивач 03 червня 2014 року надіслав вимогу відповідачу, в якій зазначається повернути до 20 червня 2014 року обладнання, передане згідно з актом прийому-передачі або відшкодувати його вартість (копія повідомлення про поштове відправлення додається).

Крім цього, в Акті прийому - передачі обладнання від 08.08.2011р. пунктом 6 встановлено, що у випадку втрати, пошкодження Обладнання орендар зобов'язується компенсувати вартість вказану в Акті.

На момент розгляду справи в суді, відповідачем не подано доказів повернення Обладнання чи сплати вартості Обладнання.

Факт порушення умов Договору встановлений Актом відсутності орендованого обладнання від 19 березня 2013 року, а тому позивач просить стягнути заборгованість в сумі 7 716,73грн.

Згідно п. 7.7. п. 7.8. Договору, в разі не повернення обладнання у встановлений строк або втрати обладнання, Орендар сплачує Орендодавцю штраф у розмірі 50% від вартості неповернутого (втраченого) обладнання, що вказано в Акті прийому-передачі. При цьому, сплата штрафу не звільняє Орендаря від обов'язку повернути обладнання Орендодавцеві або сплатити його вартість. В разі втрати обладнання Орендодавця, Орендар зобов'язаний сплатити Орендодавцю вартість втраченого обладнання, визначену згідно Акту прийому-передачі до Договору, протягом 7 (семи) днів з моменту відповідної вимоги Орендодавця, а тому позивач просить стягнути штраф у розмірі 3 858,37 грн.

Доказів повного погашення заборгованості станом на день розгляду справи сторонами до суду не надано.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і не господарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

В силу положень статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Між сторонами у справі виникли зобов'язання на підставі договору в силу пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

У відповідності до ст. 772 Цивільного кодексу України, наймач, який затримав повернення речі наймодавцеві, несе ризик її випадкового знищення або випадкового пошкодження.

Статтею 773 Цивільного кодексу України визначено, наймач зобов'язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору. Якщо наймач користується річчю, переданою йому у найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму, наймодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачені наслідки порушення зобов'язання.

Стаття 599 Цивільного кодексу України вказує на те, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач явки в судовому засіданні не забезпечив,враховуючи вище наведене, не подано доказів повернення обладнання чи сплати вартості обладнання.

Суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості в сумі 7 716,73 грн. (вартість обладнання згідно Акту прийому-передачі обладнання від 08.08.2011р.), оскільки такі обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи

В силу ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафними санкціями, згідно з ч.1 статтею 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною четвертою статті 231 Господарського кодексу України, в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Заявлений позивачем до стягнення штраф у розмірі 50% на підставі п. 7.7. Договору від вартості неповернутого (втраченого) обладнання в розмірі 3 858,37 грн. нарахований правомірно і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Виходячи зі змісту наведеного вище, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 179, 193, 216, 230, 231 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 15, 526, 530, 549, 599, 610, 611, 612, 626, 629, 759, 772, 773 ЦК України, ст.ст. 22, 43, 49, 75, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; реєстраційний номер фізичної особи - підприємця НОМЕР_1) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Сандора» (57262, Миколаївська область, Жовтневий район, с. Миколаївське; ідентифікаційний код 22430008) 7 716,73 грн. основна сума заборгованості, 3 858,37 грн. штраф та 1 827, 00 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені статтями 91-93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 26.01.2015р.

Суддя Коссак С.М.