ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року Справа № 915/1991/14

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Долгової А.О.,

представника позивача: Травянка Л.В. - дов. №5498 від 26.12.2014,

представника відповідача: Абдуліна О.М. - дов. №08 від 08.12.2014,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (01135, м.Київ, пр.Перемоги, 14) в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Миколаївського морського порту)

(54020, м.Миколаїв, вул.Заводська, 23),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Миконт»

(54018, м.Миколаїв, вул.Космонавтів, 1)

про: стягнення 13309,88 грн. пені, 1504,03 грн. - 3% річних, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача штрафні санкції за несвоєчасне виконання зобовязань за договором №33/08 від 09.12.2008, а саме пені у сумі 13309,88 грн., 1504,03 грн. - 3% річних.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що в порушення приписів чинного законодавства та умов договору №33/08 від 09.12.2008 відповідач своєчасно не розрахувався за надані послуги тому позивачем нараховані штрафні санкції.

Відповідач надав відзив №22-01 від 20.01.2015 в якому зазначив що борг у суму 590292,84 грн. станом на 12.12.2014 повністю сплачений, вказує на те що підприємство є збитковим та просить суд зменшити неустойку.

У судовому засіданні 21.01.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

При прийнятті рішення судом взято до уваги наступне.

09.12.2008 між Державним підприємством «Миколаївський морський торговельний порт» (правонаступником якого виступає Державне підприємство «Адміністрація морських портів України») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Миконт» був укладений договір №33/08 (надалі - Договір №33/08), згідно з предметом якого позивач, як порт, за наявності можливості надає послуги з організації робіт з перевалки та відвантаження силами та засобами клієнта експертного, імпортного, транзитного та каботажного вантажу згідно з п. 1 додатку 1, а відповідач, як клієнт, взяв на себе зобов'язання прийняти ці послуги та оплатити їх згідно рахунків порту.

Згідно пунктів 2.1.4, 2.1.5, 2.1.8, 2.1.10 Договору №33/08 порт зобов'язався: організовувати роботи з навантаження вантажів на судна та вивантаження вантажів із судна біля причалу порту силами та засобами клієнта; за наявності можливості, забезпечувати встановлення та забирання бонових загороджень, вахту пожежної машини, роботу чергового буксиру, роботу МНМС-101 та інших плавзасобів за письмовою заявкою клієнта, для забезпечення безпечного перевантаження вантажу; по закінченню відвантаження суднової партії сторони оформляють належним чином «Акт виконаних робіт» на кількість відвантаженого вантажу та вартості наданих послуг; оформлювати та надавати клієнту акт виконаних робіт за роботу пожежних машин, буксирів МНМС-101, інших плавзасобів.

Додатком № 1 до Договору №33/08 сторони встановили тарифи за послуги з організації робіт з навантаження вантажів на судна та вивантаження вантажів із судна біля причалу порту силами та засобами клієнта.

Пунктами 3.1, 3.2 Договору №33/08 (в редакції додаткової угоди №10 від 19.06.2013) сторони визначили, що клієнт сплачує порту вартість послуг, що вказані у додатку №1. Клієнт на підставі наданих рахунків Адміністрацією та актів наданих послуг проводить розрахунки за фактично надані послуги Адміністрацією, а саме плату за використання причалу і території порту при переробці нафтопродуктів (наливом) та вартість робіт пожежних машин згідно часу вказаному у заявці протягом 5-ти банківських днів з дати отримання рахунку і акту наданих послуг.

Згідно п.7.1 термін дії договору починається з 15.12.2008 та закінчується 31.12.2008 р. включно, а в частині виконання клієнтом грошових зобов'язань - до повного завершення розрахунків за цим договором. Дія договору може бути продовжена шляхом укладання додаткової угоди.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного та Господарського кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно приписів ст.ст.901, 903 Цивільного кодексу України, за договором послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За приписами ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно наданого позивачем доказів, станом на час звернення позивача до суду заборгованість відповідача по Договору №33/08 становила 590292,84 грн.

Враховуючи, що під час розгляду справи, заборгованість у сумі 590292,84 грн. була погашена відповідачем, суд, ухвалою від 21.01.2015 провадження у справі, в частині стягнення основного боргу в сумі 590292,84 грн., припинив у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

На підставі вказаної норми, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у сумі 1504,03 грн. за період з 26.10.2014 по 28.11.2014.

Перевіривши розрахунок 3% річних, який відповідачем не заперечено, суд вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п. 4.2 Договору №33/08 за несвоєчасну оплату рахунків Порту Клієнт сплачує: пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент прострочення, від суми недоплати за кожний день прострочення до дня сплати заборгованості; суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних з простроченої суми згідно чинного законодавства України.

На підставі вказаної норми, позивач просить стягнути з відповідача пеню за період з 26.10.2014 по 28.11.2014 у сумі 13309,88 грн.

Перевіривши розрахунок пені, суд вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими.

Відповідач у відзиві просить суд зменшити розм'як стягуваної з нього пені до 5000,0 грн., у зв'язку зі складним фінансовим становищем відповідача, повним погашенням суми основного боргу у добровільному порядку та відсутністю вини останнього у порушенні строків оплати послуг.

Відповідно до ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Статтею 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинен бути взятий до уваги ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов'язання не задало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може, з урахуванням інтересів боржника, зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно п.3 ч.1 ст.83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно до приписів ст.3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність.

Судом взято до уваги, що заборгованість відповідачем повністю погашена, при цьому, із незначним порушенням строків, тобто відповідачем в добровільному порядку повністю усунено порушення; фінансовий стан відповідача свідчить про наявність реальної загрози банкрутства підприємства, оскільки збитки підприємства за 9 місяців 2014 року склали 14133 тис. грн., що порівняно з аналогічним періодом попереднього року (6752 тис. грн.) свідчить про стрімке погіршення фінансової ситуації; нарахування та стягнення з відповідача частини пені та 3% річних у достатній мірі компенсує позивачу негативні наслідки пов'язані з порушенням відповідачем умов Договору №33/08. Стягнення ж з відповідача пені у повному обсязі, на думку суду, не є співрозмірним з можливими негативними наслідками від порушення відповідачем зобов'язання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що даний випадок є винятковим і за умови існування об'єктивних підстав для зменшення розміру пені, вважає за необхідне зменшити розмір стягуваної пені на 50% - до 6654,94 грн.

Оскільки погашення відповідачем суми основного боргу відбулося вже після порушення провадження у справі, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 821,83, 84, 85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Миконт», 54018, м.Миколаїв, вул.Космонавтів, 1 (р/р 011 в МФ ТО «Укрпромбанк», МФО 326814, ) на користь Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (01135, м.Київ, пр.Перемоги, 14) в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (54020, м.Миколаїв, вул.Заводська, 23) (відомості про банківські реквізити відсутні, ) 1504,03 грн. - 3% річних, 6654,94 грн. пені та 12102,14 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду, у відповідності зі ст.85 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом

Згідно ст.ст.91, 93 Господарського процесуального кодексу України, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Суддя М.В.Мавродієва

Рішення оформлено у відповідності до ст.84 ГПК України

та підписано суддею 26 січня 2015 року