ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2015 р. Справа № 914/107/14

Суддя Запотічняк О.Д. при секретарі Драгус М.О.

Розглянувши матеріали справи

За позовом: Публічного акціонерного товариства "Укртранснафта", м. Київ в особі філії "Придніпровські магістральні нафтопроводи" Публічного акціонерного товариства "Укртранснафта", м. Кременчук, Полтавської області

До відповідача: Публічного акціонерного товариства "Західенергоавтоматика", м.Львів.

Про: про відшкодування збитків в розмірі 140 000,00 грн

За участю представників:

Від позивача: Бакуліна Л.Ф., Ткач С.В. - представники;

Від відповідача: Шимборська О.А. - представник;

Суть спору: На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Публічного акціонерного товариства "Укртранснафта" в особі філії "Придніпровські магістральні нафтопроводи" Публічного акціонерного товариства "Укртранснафта" до відповідача Відкритого акціонерного товариства "Західенергоавтоматика" про відшкодування збитків в розмірі 140 000,00 грн

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно договору від 03.04.2012р. відповідач зобов'язувався виконати науково-дослідну роботу "Виготовлення корозиметрів для контролю швидкості корозії внутрішної поверхні труби МН. Сертифікація та отримання дозволу в Держгірпромнагляді України для використання зазначеного обладнання на діючому нафтопроводі", які визначені в технічних вимогах до завдання на виконання НДР. Загальна вартість робіт згідно Протоколу договірної ціни на виконання науково-дослідних робіт, що є додатком 1 до договору становить 239 064,17 грн з урахуванням ПДВ. Згідно п.5.1 договору роботи проводились етапами відповідно до календарного плану, що є додатком 3 до договору. Всупереч умовам договору, як стверджує позивач, відповідач не виконав третій етап у встановлений законом строк. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором, позивач просить суд стягнути з відповідача збитки, заподіяні неналежним виконанням договору в сумі 140 000,00 грн.

Обставини справи: Розглянувши подані матеріали суд визнав їх достатніми для прийняття заяви до розгляду і ухвалою суду від 15.01.2014р. порушив провадження у справі та призначив судове засідання на 28.01.2014р.

В судових засіданнях 28.01.2014р. та 11.02.2014р. оголошувалась перерва. Ухвалою від 25.02.2014р. суд відклав розгляд справи на 11.03.2014р. з підстав, викладених в ухвалі суду.

Представник відповідача 25.02.2014р. подав клопотання про призначення судової експертизи. Обгрунтовуючи подане клопотання відповідач зазначає, що перед відповідачем було поставлено завдання, яке виконати неможливо, зокрема, технологічно не можливо виготовити корозиметр із технічними вимогами до їх функціонування за вимогами договору, а саме: відносної похибки 10% на інтервалі швидкостей корозії 0,02 - 2,0 мм/рік. У поданому клопотанні відповідач просить доручити проведення експертизи Завідувачу кафедри радіофізики та комп'ютерних технологій ЛНУ ім. І. Франка Болесті І.М. Окрім цього, відповідач зазначив питання, які він пропонує поставити перед експертом.

Позивач заперечив щодо проведення судової експертизи. У поданих письмових запереченнях від 18.02.2014р. №91-27/1266 позивач зазначає, що потреби в проведенні судової експертизи немає, так як експертиза призначається для встановлення даних, що входять до предмета доказування. В даному випадку предметом позову є відшкодування спричинених позивачу збитків. Розмір збитків, на думку позивача, обґрунтований належними та допустимими доказами, і його визначення не потребує спеціальних знань.

Ухвалою від 11.03.2014 року провадження у справі було зупинено та призначено по справі судову експертизу. Проведення експертизи суд доручив Національному університету "Львівська політехніка".

Листом від 16.04.2014 року №64-01-515 НУ "Львівська політехніка" повідомив суд, що в університеті немає відповідних спеціалістів, які можуть надати належну експертну оцінку проведених науково-технічних робіт та дати кваліфіковані відповіді на поставлені судом питання, так як дана галузь експертного дослідження є вузько спеціалізованою.

Ухвалою від 27.05.2014р. провадження у справі було поновлено, оскільки справа була повернена без проведення експертизи та призначено розгляд справи на 10.06.2014р.

Ухвалою від 10.06.2014р. суд призначив по справі судову експертизу. Проведення експертизи доручив Лабораторії корозії Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона НАН України. Поставив перед експертом такі питання:

1. Чи дозволяє математична модель, що була взята ВАТ "Західенергоавтоматика" за основу при розробці корозиметра, досягти вимірювання та відображення швидкості корозії трубної сталі в діапазоні не гірше ніж від 0,02 мм/рік до 2,0 мм/рік з відносною похибкою не більше 10% в нафтовому середовищі відповідно до вимоги затвердженого Технічного завдання на виконання науково-дослідної роботи?

2. Чи можливо здійснити метрологічну атестацію та сертифікацію корозиметрів, що розробляються, вказаним технічним вимогам до їх функціонування за умовами договору, а саме зі швидкістю корозії трубної сталі в діапазоні не гірше ніж від 0,02 мм/рік до 2,0 мм/рік з відносною похибкою не більше 10%?

3. Чи потрібно вносити зміни в Технічні умови на виготовлення промислового корозиметра за результатами випробувань тестового зразка корозиметра?

Витрати на проведення судової експертизи суд поклав на відповідача.

01.12.2014р. на адресу суду повернулися матеріали справи №914/107/14 та висновок експерта від 25.11.2014р.

Ухвалою від 02.12.2014р. провадження у справі було поновлено, оскільки повернувся експертний висновок та призначено розгляд справи на 23.12.2014р.

В судове засідання 23.12.2014р. з'явилися представники позивача, просили суд відкласти розгляд справи для надання можливості ознайомитися з висновком експерта.

Відповідач явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з заміною уповноваженого представника. Ухвалою від 23.12.2014р. суд відклав розгляд справи на 15.01.2015р.

В судове засідання 15.01.2015р. з'явилися представники сторін.

Представник позивача через канцелярію суду подав додаткові пояснення з урахуванням експертного висновку, з яких позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд позов задоволити.

В судовому засіданні представник відповідача повідомив суд, що Відповідачем були внесені зміни до Статуту в частині найменування відповідача. Зокрема, текст Статуту товариства приведено у відповідність з ЗУ «Про акціонерні товариства» шляхом заміни терміну «Відкрите акціонерне товариство» терміном «Публічне акціонерне товариство». На підтвердження даних змін відповідач надав суду Протокол №1 чергових загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства «Західенергоавтоматика» від 24.04.2014р. та Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №899332. Як вбачається з поданої виписки найменування відповідача - Публічне акціонерне товариство «Західенергоавтоматика». З огляду на викладене, суд вирішив замінити найменування відповідача, а саме - Відкрите акціонерне товариство "Західенергоавтоматика" замінити на Публічне акціонерне товариство "Західенергоавтоматика".

Представник відповідача через канцелярію суду подав клопотання про залучення третьої особи. У поданному клопотанні відповідач просить суд залучити в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мальви». Обгрунтовуючи подане клопотання відповідач зазначив, що 26.02.2013р. між ТОВ «Мальви» та ВАТ «Західенергоавтоматика» було укладено договір №26/02, відповідно до п. 1.1 якого ТОВ «Мальви» замовник (відповідач) доручає, а Виконавець (ТОВ «Мальви») бере на себе виконання роботи: «Виготовлення корозиметрів для контролю швидкості корозії внутрішньої поверхні труб МН. Розробка технічної документації для використання зазначеного обладнання на діючому трубопроводі». Факт прийняття відповідачем виконаних ТОВ «Мальви» робіт підтверджується Актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2013 року. З огляду на викладені обставини, на думку відповідача, рішення у даній справі може спричинити виникнення нових обов'язків у ТОВ «Мальви».

Представник позивача заперечив проти залучення третьої особи, пояснив, що жодних правовідносин у ПАТ «Укртранснафта» з ТОВ «Мальви» не існує, позивачу нічого не відомо про укладення будь-яких інших договорів, окрім договору №22-03 НДР від 03.04.2012р., укладеного між позивачем та відповідачем.

Проаналізувавши подане клопотання, пояснення представників суд дійшов висновку, що підстав для залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мальви» немає з огляду на наступне. З наданого відповідачем договору №26/02 від 26.02.2013р., укладеного між ТОВ «Мальви» та ВАТ "Західенергоавтоматика", не вбачається який саме корозиметр зобов'язувалось виготовити ТОВ «Мальви», жодних технічних вимог до корозиметра, давача швидкості корозії договір не містить, не визначено ні діапазону швидкості корозії трубної сталі, ні відносної похибки, не визначено чітких характеристик нафтового середовища, в якому повинні здійнюватись вимірювання швидкості корозії. З огляду на викладене, відповідачем не доведено, що ТОВ «Мальви» виконувало роботу, яка передавалася згідно договору №22-03 НДР від 03.04.2012р., укладеного між позивачем та відповідачем, ПАТ "Укртранснафта", а тому, не доведено, що рішення у даній справі вплине на права та обов'язки ТОВ «Мальви». Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє відповідачу у задоволенні даного клопотання.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

03.04.2012р. між ПАТ "Укртранснафта" та ВАТ "Західенергоавтоматика" укладено договір №22-03 НДР, згідно п. 1.1 якого відповідач зобов'язувався виконати науково-дослідну роботу "Виготовлення корозиметрів для контролю швидкості корозії внутрішної поверхні труби МН. Сертифікація та отримання дозволу в Держгірпромнагляді України для використання зазначеного обладнання на діючому нафтопроводі", які визначені в технічних вимогах до завдання на виконання НДР. Загальна вартість робіт за договором становить 239 064,17 грн з урахуванням ПДВ. Згідно п.5.1 договору роботи проводились етапами відповідно до календарного плану, що є додатком 3 до договору.

Відповідно до розділу IV Договору «Порядок здійснення оплати» формою та порядком є безготівкове поетапне перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця (Відповідача), вказаний у цьому Договорі: авансовий платіж у розмірі 40% від вартості робіт Позивач здійснює згідно етапу та остаточний розрахунок в розмірі 60% від вартості робіт згідно етапу Замовник (Позивач) здійснює протягом 30 банківських днів після підписання акту здачі-приймання виконаних робіт.

Виконання сторонами зобов'язань за договором здійснювалося в наступному порядку: перший етап - «Розробка та затвердження технічного завдання на виготовлення експериментального корозиметра з датчиком для контролю швидкості корозії внутрішньої поверхні труб в нафтовому середовищі». Вартість етапу -30 тис.грн. Строк виконання етапу - 30 червня 2012 року. Позивачем згідно рахунку № 33 від 04.04.2012 на виконання першого етапу робіт було здійснено авансовий платіж в сумі 12 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № від 12.04.2012.

Після підписання Акту № 22-03/01 здачі-приймання послуг від 05.06.2012р. Позивачем згідно рахунку № 52 від 26.06.2012 було перераховано платіжним врученням № від 18.07.2012 на рахунок Відповідача повну вартість за перший етап в сумі 18 000,00 грн.

Другий етап передбачав «Виготовлення експериментального корозиметра з датчиком для контролю швидкості корозії внутрішньої поверхні труби в нафтовому середовищі». Вартість даного етапу - 42 тис грн. Строк виконання етапу - 31 серпня 2012 року. Позивачем згідно рахунку № 53 від 26.06.2012 на виконання другого етапу робіт було перераховано платіжним дорученням № від 18.07.2012 на рахунок Відповідача авансовий платіж в сумі 16 800,00 грн.

Після підписання Акту №22-03/02 здачі-приймання послуг, складеного сторонами 05.08.2012р. Позивачем згідно рахунку № 67 від 15.08.2012 було перераховано платіжним дорученням № від 29.08.2012 на рахунок Відповідача остаточний платіж в сумі 25 200,00 грн.

Етап 3 згідно договору передбачав «Тестування експериментального корозиметра з датчиком для контролю швидкості корозії внутрішньої поверхні труб в нафтовому середовищі на діючому нафтопроводі». Вартість етапу - 2,1 тис. грн. Строк виконання етапу - 31 травня 2013 року (в редакції Додаткової угоди № 1 від 26.02.13 до Договору).

Позивачем згідно рахунку № 68 від 15.08.2012 на виконання третього етапу робіт було перераховано платіжним дорученням № від 29.08.2012 на рахунок Відповідача авансовий платіж в сумі 840,00 грн.

Перше випробування дослідного зразка корозиметра проходило з 12 до 26 вересня 2012 року. За результатами випробувань були складені Акт вводу в експлуатацію дослідного зразка корозиметра від 12.09.2012р., Протокол вимірювань даних роботи дослідного зразка корозиметра та Акт завершення експлуатації дослідного зразка корозиметра від 26.09.2012р. Позивач стверджує, що результати випробувань виявилися нестабільними, не відповідними до реальної втрати маси металу зразка-свідка та такими, що не відповідають вимогам затвердженого Технічного завдання. У зв'язку із закінченням строку виконання 3 етапу робіт за Договором Позивач звернувся до Відповідача листом (вих. № 06-7888), в якому просив вжити заходів щодо прискорення виконання 3-го етапу робіт.

12.11.2012 Позивач отримав лист Відповідача від 05.11.2012 (вих. № 485), в якому повідомлялося, що Відповідач здійснює роботи з модернізації давача корозії і корозиметра, а саме - виготовляє їх нові модифікації.

14.11.2012 Позивач повторно звернувся до Відповідача з листом (вих. № 06-8213), де просив негайно вжити заходів щодо прискорення робіт за Договором.

У листі-відповіді Відповідача від 12.12.2012 року № 544 повідомлялося, що відповідач до 20-22 грудня завершить виготовлення корозиметра із датчиком та почне проведення внутрішнього тестування і, в разі отримання позитивних результатів, попередньо протестований корозиметр із датчиком буде надано Позивачу 28-30 грудня 2012 року.

06.02.2013 на адресу Позивача Відповідачем було направлено листа (вих. № 35), в якому відповідач, посилаючись на унікальність розробки, звернувся з пропозицією підписати програму випробувань корозиметра та укласти Додаткову Угоду № 1 до Договору, якою передбачалося б перенесення строків виконання робіт за Договором, зокрема: 3 етапу - на травень 2013 року. Окрім того повідомлялося, що представник Відповідача надасть корозиметр із давачем та прийме участь у повторному випробуванні дослідного зразка корозиметра починаючи з 28.03.2013р.

07.02.2013 року було підписано Програму випробувань корозиметра, а 26.02.2013 між Позивачем та Відповідачем було підписано Додаткову Угоду № 1 до Договору, далі - Угода. Строк закінчення виконання 3 етапу робіт за Договором був визначений сторонами - травень 2013 року.

Дослідний зразок корозиметра із датчиком корозії був наданий представником Відповідача 22.04.2013р. Повторне випробування дослідного зразку корозиметра відбувалося в два етапи з 23 квітня до 11 липня 2013 року, відповідно до затвердженої сторонами у лютому 2013 році Програми випробувань корозиметра КОР-1 з давачем корозії.

Перший етап - випробування дослідного зразка корозиметра КОР-1 в нафті товарній почався 23 квітня 2013. За отриманими результатами сторонами 20.05.2013 був складений Акт випробування дослідного зразку корозиметра КОР-1 в нафті товарній. Результати даного випробування було визнано знову незадовільними. Прилад було передано представнику Відповідача для виконання ремонту в термін до 31.05.2013р.

Другий етап - випробування дослідного зразка корозиметра КОР-1 в середовищі з високою корозійною активністю (3% водний розчин NaС1) було розпочато 18.06.2013, виконання ремонту дослідного корозиметра в лабораторних умовах Відповідача (акт 18.06.13 - додається). За отриманими результатами сторонами 11.07.2013 був складений Акт випробування дослідного зразка корозиметра КОР-1 в середовищі з високою корозійною активністю. Результати даного випробування виявилися також незадовільними. Показання корозиметра було визнано нестабільними та недостовірними.

11.07.2013 відбулася технічна нарада за участю представників сторін по Договору, про був складений відповідний Протокол технічної наради від 11.07.13. Результати випробування експериментального корозиметра з датчиком для контролю швидкості корозії внутрішньої поверхні труб визнано незадовільними, у зв'язку з простроченням виконання етапів Договору прийнято рішення застосувати до Відповідача штрафні санкції, що передбачено умовами Договору. Листом від 17.07.2013р. Відповідачу було направлено рахунок №200 від 15.07.2013р. на оплату пені за невиконання умов договору за період з 01.06.2013р. по 15.07.2013р. в сумі 70,72 грн. Нарахований розмір пені відповідачем не сплачено.

18.07.2013 року на адресу позивача надійшов лист від відповідача від 17.07.2013р., в якому повідомлялося, що недоліки будуть усунені протягом шести місяців. Позивач вважає такий строк неприйнятним.

Всупереч умовам договору, відповідач не виконав третій етап у встановлений законом строк. Позивач стверджує, що неналежне виконання умов договору відповідачем призвело до втрати інтересу для позивача у виконанні науково-технічної роботи відповідачем. У зв'язку з наведеним позивач відповідно до ч. 2 ст. 220 ГК України відмовляється від прийнятття виконання та вимагає відшкодування збитків. Відповідно до ст. 22 ЦК України реальні збитки - витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Обгрунтовуючи розмір збитків, який позивач просить суд стягнути з відповідача, позивач посилається на комерційну пропозицію Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» хіміко-технологічний факультет. Як вказує позивач у позовній заяві, для відновлення порушених відповідачем прав позивач має витратити 140 000,00 грн.

Зокрема, Київський політехнічний інститут надав позивачу комерційну пропозицію на виконання науково-дослідної роботи «Виготовлення корозиметрів для контролю швидкості корозії внутрішньої поверхні труб МН. Сертифікація та отримання дозволу в Держгірпромнагляді України на використання зазначеного обладнання на діючому нафтопроводі». Як вбачається з матеріалів справи Київський політехнічний інститут надав позивачу дві комерційні пропозиції, а саме: проведення лабораторних досліджень для виконання науково-дослідної роботи «Виготовлення корозиметрів для контролю швидкості корозії внутрішньої поверхні труб МН. Сертифікація та отримання дозволу в Держгірпромнагляді України на використання зазначеного обладнання на діючому нафтопроводі». Вартість вказаних лабораторних досліджень становить 450 000,00 грн. Друга комерційна пропозиція передбачає виконання науково-дослідної роботи «Виготовлення корозиметрів для контролю швидкості корозії внутрішньої поверхні труб МН. Сертифікація та отримання дозволу в Держгірпромнагляді України на використання зазначеного обладнання на діючому нафтопроводі». Вартість науково-технічної роботи становить 350 000,00 грн. Як вбачається із вказаної комерційної пропозиції вартість першого етапу становить 20 000,00 грн, вартість другого етапу - 80 000,00 грн, вартість третього етапу - 40 000,00 грн. Однак, в листі Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» від 20.11.2013р. йдеться лише про готовність виконати науково-дослідну роботу, загальна вартість перших трьох етапів у якій становитиме 140 000,00 грн. Для суду незрозумілим є предмет комерційної пропозиції Київського технічного університету, оскільки ні в супровідному листі, ні в самій Комерційній пропозиції не ідентифікується прилад, який має бути виготовлено, не зазначено чітких технічних вимог до корозиметра, давача швидкості корозії, не визначено ні діапазону швидкості корозії трубної сталі, ні відносної похибки, не визначено чітких характеристик нафтового середовища, в якому повинні здійнюватись вимірювання швидкості корозії.

З огляду на викладені обставини позивачем не доведено реальності завданих збитків в розмірі 140 000,00 грн, так як позивачем не доведено, що комерційна пропозиція Київського політехнічного інституту аналогічна науково-дослідній роботі, що є предметом даного договору, а тому посилання на дану комерційну пропозицію є некоректним та необгрунтованим.

Відповідно до статті 22 ЦК Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до п. 5.5 Договору при завершенні окремого етапу Послуг Виконавець подає Замовнику двосторонній акт приймання наданих послуг. Замовник у 14 -ти денний строк від дня отримання акту і звіту документів, передбачених технічним завданням, зобов'язаний прийняти послуги, повернути виконавцю затверджений акт або надіслати вмотивовану відмову від її прийняття.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем було прийнято без застережень роботи по етапу №1, що підтверджується Актом №22-03/1 від 26.06.2012р., підписаного обома сторонами, та роботи по етапу № 2, що підтверджується Актом №22-03/2, підписаного обома сторонами. Згідно вказаних актів роботи по відповідних етапах №1 та №2 виконані у повному обсязі і відповідають умовам договору. Жодних застережень щодо виконаної роботи по першому та другому етапах позивач не мав. В свою чергу у заявлений розмір шкоди позивач включає вартість першого та другого етапу, роботи по яких прийняті ним без жодних застережень.

Відповідно до висновку науково-технічної експертизи щодо працездатності корозиметрів для вимірювання швидкості корозії внутрішньої поверхні магістральних нафтопроводів, виготовлених ВАТ "Західенергоавтоматика" від 25.11.2014р. на питання «чи потрібно вносити зміни в технічні умови на виготовлення промислового корозиметра за результатами тестового зразка корозиметра» експерт відповів, що за технічним завданням чи за технічними умовами, що присутні серед наданих матеріалів, виготовити прилад взагалі неможливо. Окрім цього, у висновку експерти зазначають, що для такого параметру як швидкість корозії трубної сталі задане значення «відносна похибка не більше 10%» виконати неможливо за відсутністю еталонів та еталонних приладів для вимірювання швидкості корозії. Тут потрібний інший спосіб завдання похибки або взагалі переведення пристрою з вимірювального до індикаторного (Т. 2, а.с. 5). Оскільки технічні вимоги на виконання науково-дослідної роботи є Додатком 2 до Договору від 03.04.2012р., підписаного обома сторонами, то суд приходить до висновку, що сторони при укладенні договору погодили умови, виконати які є неможливо. З огляду на викладене вина відповідача відсутня.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявності в діях відповідача складу цивільного правопорушення, за яке встановлена відповідальність у вигляді зобов'язання відшкодувати майнову шкоду (збитки). Позивач не довів, що зазнав збитків внаслідок протиправної поведінки відповідачів. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою і шкодою відсутній. Вина відповідача не доведена.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладені обставини позовні вимоги позивачем не обгрунтовані, належними та допустимими доказами не підтверджені, відповідачем спростовані, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись 22 ЦК України, 220 ГК України, ст. ст.28, 33 ,43, 44, 48, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Укртранснафта" в особі філії "Придніпровські магістральні нафтопроводи" Публічного акціонерного товариства "Укртранснафта" до відповідача Публічного акціонерного товариства "Західенергоавтоматика" про відшкодування збитків в розмірі 140 000,00 грн - відмовити.

2. Рішення суду може бути оскаржено згідно ст.ст. 91-95 ГПК України.

Повний текст рішення складено 16.01.2015р.

Суддя Запотічняк О.Д.