ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2015 р. Справа № 914/4400/14

Господарський суд Львівської області у складі судді Козак І.Б.,

при секретарі Фартушку Н.Б.,

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, м. Львів,

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Львів

про: зобов'язання здійснити демонтаж тимчасової споруди та стягнення судових витрат.

За участю представників:

Від позивача: Кузів О.М. - представник (довіреність в матеріалах справи);

Від відповідача: не з'явився.

Представнику позивача роз'яснено права та обов'язки, передбачені статтею 22 ГПК України, зокрема, підстави відводу судді відповідно до статті 20 ГПК України. Заяв та клопотань про відвід судді не подано. Представник позивача не наполягає на фіксуванні судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суть спору: розглядається справа за позовом Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про зобов'язання здійснити демонтаж тимчасової споруди та стягнення судових витрат.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 18.12.2014 року порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду на 13.01.2015 року, про що сторони були належним чином повідомлені під розписку в порядку, передбаченому Інструкцією з діловодства в господарських судах України, затвердженою наказом ДСАУ від 20.02.2013 року №28 (докази в матеріалах справи).

Судове засідання 13.01.2015 року відкладено на 27.01.2015 року з підстав, викладених в відповідній ухвалі суду у справі.

Представник позивача у судове засідання 27.01.2015 року з'явився, позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, подав для огляду в судовому засіданні оригінали документів, які витребовувалися господарським судом (копії - у справі), надав усні пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча був належно повідомлений про час та місце розгляду справи в порядку, передбаченому Інструкцією з діловодства в господарських судах України, затвердженою наказом ДСАУ від 20.02.2013 року №28.

Враховуючи достатність, належність і допустимість поданих позивачем доказів, належним чином повідомлення судом відповідача про дату і час судового засідання, повторну неявку повноважного представника відповідача та неподання ним відзиву на позовну заяву справа розглядається в порядку статті 75 ГПК України, - за наявними в ній матеріалами.

В ході розгляду справи встановлено.

Позивач: Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради є юридичною особою, їй присвоєно код ЄДРЮО та ФОП НОМЕР_2, знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується долученою до матеріалів справи Випискою з ЄДРЮО та ФОП серії АА №562987 (докази в матеріалах справи).

Відповідач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 є суб'єктом підприємницької діяльності без створення юридичної особи, їй присвоєно ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: 79073, АДРЕСА_1 (докази в матеріалах справи).

28.11.2011 року між Львівською міською радою (надалі - орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (надалі - відповідач, орендар) укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,0056 гектара земель житлової та громадської забудови, кадастровий №:07:004:0047 строком на три роки.

Актом від 06.08.2014 року б/н працівниками відділу соціально-економічного розвитку Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, комунального господарства Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради та інженером КП «Адміністративно-технічне управління» встановлено, що на проспекті Червоної Калини, 109 м. Львові розміщена та функціонує тимчасова споруда (належним чином завірена копія акту в матеріалах справи).

Розпорядженням Голови Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 12.08.2014 року №304 зобов'язано відповідача демонтувати тимчасову споруду, встановлену за адресою: пр. Червоної Калини, 109 у м. Львові до 12.09.2014 року. Вказане Розпорядження супровідним листом від 13.08.2014 року вих. №34-вих.-1420 надіслано на адресу відповідача та отримане ним 15.08.2014 року, про що свідчить відповідна відмітка уповноваженої особи на повідомленні про вручення поштового відправлення №79 0 (докази надсилання на адресу відповідача та отримання ним розпорядження в матеріалах справи).

Листом від 21.08.2014 року вих. №34-вих.-1394 Голова Сихівської районної адміністрації повідомив відповідача про необхідність демонтажу малої архітектурної форми - тимчасової споруди у зв'язку із тим, що вказана споруда не увійшла до Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові, затвердженої ухвалою Львівської міської ради від 20.03.2014 року №3190 «Про затвердження Положення про порядок розміщення тимчасових споруд та комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові». (належним чином завірена копія листа в матеріалах справи).

Окрім того, Актами від 11.11.2014 року б/н та від 05.12.2014 року працівниками соціально-економічного розвитку Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, комунального господарства Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради встановлено, що власником тимчасової споруди ФОП ОСОБА_1 не виконано розпорядження голови Сихівської районної адміністрації від 12.08.2014 року №304 «Про демонтаж тимчасової споруди, встановленої за адресою: АДРЕСА_3». Вказана тимчасова споруда не демонтована та функціонує (належним чином завірені копії актів в матеріалах справи).

З підстав наведеного позивач просить суд зобов'язати відповідача здійснити демонтаж належних їй зблокованих павільйонів площею 56 м. кв. АДРЕСА_3

Станом на час розгляду справи в судовому засіданні доказів добровільного демонтажу відповідачем вказаної малої архітектурної форми сторонами суду не заявлено та не подано.

Відповідно до приписів частини першої та пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є інші юридичні факти.

Згідно частини 1 статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради, прийняті в межах своїх повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» благоустрій населених пунктів - це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращення мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Згідно пункту 5 частини другої статті 10 вказаного Закону до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об'єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об'єктів тощо.

Частинами 1 та 4 статті 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов'язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Стаття 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначає малу архітектурну форму як елемент декоративного чи іншого оснащення об'єкта благоустрою. До малих архітектурних форм належать альтанки, павільйони, навіси; паркові арки (аркади) і колони (колонади); вуличні вази, вазони і амфори; декоративна та ігрова скульптура; вуличні меблі (лавки, лави, столи); сходи, балюстради; огорожі, ворота, ґрати; інформаційні стенди, дошки, вивіски; інші елементи благоустрою, визначені законодавством.

Відповідно до пункту 1.10 Правил благоустрою міста Львова, затверджених ухвалою Львівської міської ради від 21.04.2011 року №376 мала архітектурна форма для провадження підприємницької діяльності - невелика споруда для здійснення підприємницької діяльності торговельно-побутового призначення, що виконується з полегшених конструкцій і встановлюється тимчасово без влаштування заглиблених у ґрунт фундаментів з розмірами, визначеними діючими нормативними документами.

Згідно пункту 1.3 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 року №244 тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Пунктом 5 частини першої статті 16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» заборонено самовільне встановлення об'єктів зовнішньої реклами, торговельних лотків, павільйонів, кіосків тощо.

Відповідно до пункту 1.6.6. Положення про порядок врегулювання самочинного будівництва, затвердженого Рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради від 09.09.2011 року №835 влаштування малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності без дозволу виконавчого органу міської ради і належно затвердженої проектної документації або з істотним відхиленням від проекту належить від ознак самочинного будівництва.

Відповідно до пункту 6.1. Правил розміщення малих архітектурних форм для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові та Порядку надання дозволів на розміщення (встановлення) малих архітектурних форм та розміщення об'єктів торгівлі, ресторанного господарства та сфери послуг (побутового обслуговування) у малих архітектурних формах, затверджених ухвалою Львівської міської ради від 21.05.2009 року №2685 «Про внесення змін до ухвал міської ради від 27.12.2007 року №1470, від 18.12.2008 року №2311 та від 09.04.2009 року №2606» демонтажу підлягають малі архітектурні форми, для яких закінчився договір оренди землі і суб'єкту господарювання відмовлено у його продовженні; самовільно встановлені малі архітектурні форми, а також малі архітектурні форми, зовнішній вигляд яких не відповідає затвердженому проекту прив'язки та суб'єкту господарювання мотивовано відмовлено у погодженні існуючого вигляду малої архітектурної форми.

Пунктом 7.1. ухвали Львівської міської ради від 20.03.2014 року №3190 «Про затвердження Положення про порядок розміщення тимчасових споруд та комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові» встановлено, що демонтажу підлягають тимчасові споруди зокрема: для встановлення яких закінчився договір оренди окремих конструктивних елементів благоустрою або термін дії договору оренди землі, а також самовільно встановлені малі архітектурні форми.

Пунктом 7.8. вказаної ухвали районним адміністраціям надано право звернення до суду із відповідним позовом про демонтаж тимчасових споруд.

Відповідно до статті 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно приписів статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 статті 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно пункту 2.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 року №18, у випадку, якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши та дослідивши матеріали справи і подані докази, оцінив їх в сукупності та прийшов до висновку, що позов документально та нормативно обґрунтований, відповідачем не спростований, підлягає до задоволення повністю.

Судові витрати: сплачений позивачем Платіжним дорученням від 01.12.2014 року №1139 судовий збір в розмірі 1 218 грн. 00 коп. покласти на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у відповідності до статті 49 ГПК України та стягнути його з відповідача на користь позивача, оскільки спір виник у зв'язку із невиконанням відповідачем розпорядження позивача в добровільному порядку.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 22, 32, 33, 34, 36, 43, 44, 49, 75, 77, 82 - 85, 116 - 117 ГПК України, господарський суд , -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Зобов'язати Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (79073, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) здійснити демонтаж належних їй зблокованих павільйонів площею 56 м. кв. АДРЕСА_3

3. Стягнути з боржника: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (79073, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь стягувача: Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради (АДРЕСА_2; код ЄДРЮО та ФОП НОМЕР_2) 1 218 грн. 00 коп. судового збору.

4. Накази видати у відповідності до статей 116 та 117 ГПК України.

27.01.2015 року прийнято, підписано та проголошено вступну і резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано відповідно до статті 85 ГПК України 27.01.2015 року.

Рішення може бути оскаржено в порядку ст. ст. 91 - 93 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 85 ГПК України.

Суддя Козак І.Б.