ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.01.15р. Справа № 904/9155/14

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТЕК", м. Дніпропетровськ

до Відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-торговий дім "ДНІПРОВСЬКИЙ", м. Апостолове

Відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОР Д", с. Нива Трудова, Дніпропе

про стягнення 6070388грн.28коп.

Представники:

Від позивача: Талоконов К.В., дов. №1401/14-1 від 14.01.2014р.

Від відповідача-1: не з`явився

Від відповідача-2: не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Агротек" звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро - Торговий Дім "Дніпровський" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Д" з позовом про стягнення з відповідачів солідарно суми заборгованості в розмірі 4644773грн.43коп., штрафу в розмірі 709185грн.48коп., 3% річних в розмірі 97815грн.47коп. та суми інфляційних витрат в розмірі 618613грн.89коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем - 1 умов договору фінансового лізингу №56АФ-12 від 17.08.2012р. та укладений між позивачем та відповідачем - 2 договір поруки №1П/56АФ-12 від 17.08.2012р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2014р. порушено провадження у справі. Справа призначалась до розгляду в судових засіданнях на 09.12.2014р. та 13.01.2015р.

З наданих представником відповідача - 1 пояснень в судовому засіданні від 09.12.2014р., вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро - Торговий Дім "Дніпровський" позовні вимоги не визнає.

В судовому засіданні від 13.01.2015р. представник позивача зазначив, що відповідачем - 1 (лізингоодержувачем) було частково повернено майно в листопаді 2014р. Представник позивача звернув увагу суду, що він заявляє до стягнення суми лізингових платежів за періоди вересень 2013р. - жовтень 2014р. включно. Крім того, представник позивача зазначив, що у розрахунку суми 3% річних кінцевою датою періоду нарахування за несплату лізингових платежів за вересень 2013р. - квітень 2014р. є 12 листопада 2014р. При визначенні періоду наведеного розрахунку ним було допущено помилку, але це не вплинуло на кінцевий розмір вимог.

Також представник позивача пояснив, що відповідачем - 1 були сплачені суми комісій за період вересень 2013р. - листопад 2013р., тому вони не заявлені до стягнення.

13.01.2015р. на адресу суду надійшло клопотання відповідача - 1 про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю направити в судове засідання свого повноважного представника. Зазначене клопотання задоволенню не підлягає, оскільки спір має бути вирішено у строк встановлений статтею 69 Господарського процесуального кодексу України. Крім того, суд не обмежує коло осіб, які можуть бути представниками юридичних осіб у судовому засіданні. Так, відповідно до положень статті 28 Господарського процесуального кодексу України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації.

У зв'язку з невиконанням відповідачем - 2 вимог суду, викладених в ухвалах господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2014р., 09.12.2014р. та нез'явленням у судові засідання, розгляд справи відкладався.

Вказані ухвали суду були направлені відповідачу у справі в установленому порядку на адресу, вказану у спеціальному витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 19.11.2014р., який наявний в матеріалах справи.

Згідно з рекомендованими повідомленням про вручення поштового відправлення №010 ухвала господарського суду Дніпропетровської області про порушення провадження у справі від 21.11.2014р. була отримана відповідачем - 2, про що свідчить підпис представника відповідача на зазначеному повідомленні.

Отже, відповідача відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи.

На день розгляду справи у судовому засіданні 13.01.2015р. будь-яких письмових заяв та клопотань від відповідача - 2 щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи, що від відповідача - 2 повідомлення щодо неможливості участі у судовому засіданні 13.01.2015р. до господарського суду Дніпропетровської області не надходило, відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача - 1, дослідивши матеріали справи, господарський суд, встановив.

17.08.2012р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агротек" (далі - лізингодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро - Торговий Дім "Дніпровський" (далі - лізингоодержувач) підписаний договір фінансового лізингу №56АФ-12, згідно якого лізингодавець передає на умовах фінансового лізингу у платне користування предмет лізингу, а лізингоодержувач приймає предмет лізингу та зобов'язується сплачувати лізингові платежі на умовах цього договору.

Сторони передбачили в пункті 1.2 договору, що строк користування лізингоодержувачем предмету лізингу починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі предмета лізингу та не може бути меншим одного року.

Усі платежі за договором лізингоодержувач зобов'язаний здійснювати в національній валюті відповідно до умов договору та додатку №2 до договору "Графік внесення лізингових платежів" шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок лізингодавця.

В пункті 3.3 договору сторони визначили, що розмір, склад, терміни сплати лізингових платежів встановлюються в графіку. Сума чергового лізингового платежу є гривневим еквівалентом відповідної суми (в доларах США), зазначеної в Графіку, виходячи з міжбанківського курсу на дату, що передує даті сплати лізингоодержувачем чергового лізингового платежу, зазначеного в графіку. Такий порядок застосовується до усіх лізингових платежів та будь-яких інших сум, які підлягають сплаті або залишаються несплаченими, згідно з договором.

Відповідно до пункту 3.3.1 договору у випадку, якщо лізингоодержувач здійснить оплату лізингового платежу після строку його оплати, вказаного в графіку, і на дату фактичної оплати лізингового платежу міжбанківський курс фактичної оплати буде більшим, ніж міжбанківський курс графіку, лізингоодержувач зобов'язаний здійснити оплату такого платежу, виходячи з міжбанківського курсу фактичної оплати.

За приписами пункту 3.4 договору лізингові платежі складаються з:

- суми, яка відшкодовує частину вартості майна, яка є гривневим еквівалентом суми, визначеної в графіку, помноженої на фіксований міжбанківський курс акту приймання-передач;

- комісії за користування, що розраховується як різниця суми лізингового платежу та суми, яка компенсує частину вартості майна, яка не може бути меншою за одну гривню.

В пункті 5.1 сторони передбачили, що майно переходить у власність лізингоодержувача за умови сплати всієї суми лізингових платежів в розмірах та у терміни, передбачені графіком.

Згідно пункту 8.1 договору, у випадках порушення лізингоодержувачем строку оплати будь-якого лізингового платежу, встановленого в графіку, лізингоодержувач сплачує лізингодавцю штраф в розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожен випадок порушення строків оплати лізингових платежів. Кожним випадком порушення строків оплати є, зокрема, кожен день прострочення оплати лізингового платежу.

За приписами пункту 9.2.1 договору, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж та прострочення оплати становить більше 30 календарних днів з дня настання строку, встановленого в цьому договорі, на підставі письмового повідомлення лізингодавця договір може бути розірваний в однобічному порядку. В цьому випадку договір вважається розірваним з моменту отримання лізингоодержувачем письмового повідомлення лізингодавця про розірвання договору.

Як вбачається з матеріалів справи, не оспорюється сторонами за актом приймання передачі від 02.10.2012р., лізингодавець передав, а лізингоодержувач прийняв предмет лізингу (трактор John Deere 8310R №1RW8310RECP060306, трактор John Deere 8310R №1RW8310RECP060135, трактор John Deere 8310R №1RW8310RECP060237). З викладеного вбачається, що позивач належним чином виконав свої зобов'язання за договором фінансового лізингу №56АФ-12 від 17.08.2012р.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро - Торговий Дім "Дніпровський" належним чином своїх зобов'язань за договором фінансового лізингу №56АФ-12 від 17.08.2012р. не виконало, внаслідок чого у нього виникла заборгованість в частині оплати суми, яка відшкодовує частину вартості предмету лізингу за період з вересня по грудень 2013р. та з вересня по жовтень 2014р., а також заборгованість в частині оплати комісії за користування за період з грудня 2013р. по жовтень 2014р. Загальна заборгованість відповідача - 1 за договором фінансового лізингу №56АФ-12 від 17.08.2012р. становить 4644773грн.43коп.

Позивач вирахував зазначену суму з урахуванням положень пункту 3.3.1 договору фінансового лізингу №56АФ-12 від 17.08.2012р. та виходячи з міжбанківського курсу продажу долару США, станом на 16:00 за Київським часом на 11.11.2014р. (дата, що передує складанню позовної заяви). Перевіривши зазначену інформацію, судом встановлено, що станом на 16:00 за Київським часом на 11.11.2014р. курс продажу долару США складав 16грн.25коп. за 1 долар США, що підтверджується даними мережі Інтернет, які є у вільному доступі, у тому числі на сайті Національного банку України.

З огляду на положення договору фінансового лізингу №56АФ-12 від 17.08.2012р. строк виконання грошового зобов'язання є таким, що настав.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідачем не були виконані грошові зобов'язання, доказів припинення відповідних зобов'язань перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Згідно із положенням статті 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро - Торговий Дім "Дніпровський" суми боргу у розмірі 4644773грн.43коп., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача в цій частині.

Також позивачем заявлено до стягнення штраф в розмірі 709185грн.48коп., нарахований за період вересень 2013р. - листопад 2014р. на підставі положень пункту 8.1 договору фінансового лізингу.

В статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. В свою чергу, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Враховуючи наданий розрахунок суми штрафу, зміст пункту 8.1 договору щодо нарахування штрафної санкції за кожен день прострочення та положення статті 549 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку, що фактично позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 709185грн.48коп.

За приписом статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та частини другої статті 343 Господарського кодексу України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Враховуючи що в договорі фінансового лізингу сторони передбачили значно вищий розмір пені, ніж передбачений у цих нормах, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

Судом здійснений розрахунок суми пені з урахуванням положень чинного законодавства. Належний розмір пені за прострочення лізингових платежів за період з 21.09.2013р. по 21.10.2014р., який підлягає стягненню, становитиме 164327грн.81коп.

Крім того, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивачем заявлено до стягнення суму інфляційних витрат в розмірі 618613грн.89коп. за період з жовтня 2013р. по жовтень 2014р. та 3% річних в розмірі 97815грн.47коп. за період з 21.09.2013р. по 19.03.2014р.

Перевіривши розрахунок суми 3% річних, суд встановив, що він зроблений вірно та відповідає вимогам чинного законодавства. Таким чином, стягненню з відповідача - 1 підлягає 3% річних в розмірі 97815грн.47коп.

Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача - 1 суми інфляційної складової в розмірі 618613грн.89коп., задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто зменшення купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, визначення в договорі грошових зобов'язань у іноземній валюті не суперечить чинному законодавству України, однак унеможливлює урахування розрахованого Державним комітетом статистики України індексу інфляції для обґрунтування вимог, пов'язаних зі знеціненням боргу, визначеного в іноземній валюті.

Оскільки в договорі фінансового лізингу №56АФ-12 від 17.08.2012р. сторони визначили, що вартість майна, яке є предметом лізингу встановлюється у доларах США, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми інфляційної складової в розмірі 618613грн.89коп. слід відмовити.

Як вбачається з матеріалів справи предметом розгляду є солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро - Торговий Дім "Дніпровський" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Д" суми заборгованості в розмірі 4644773грн.43коп., штрафу в розмірі 709185грн.48коп., 3% річних в розмірі 97815грн.47коп. та суми інфляційних витрат в розмірі 618613грн.89коп.

Позовні вимоги щодо стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Д" зазначених сум ґрунтуються на договорі поруки №1П/56АФ-12 від 17.08.2012р. укладеному між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агротек", Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро - Торговий Дім "Дніпровський" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фактор Д".

Так, 17.08.2012р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агротек" (далі - лізингодавець), Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро - Торговий Дім "Дніпровський" (далі - лізингоодержувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фактор Д" (далі - поручитель) підписаний договір поруки №1П/56АФ-12. Предметом зазначеного договору є зобов'язання поручителя перед лізингодавцем в повному обсязі солідарно відповідати за виконання лізингоодержувачем своїх зобов'язань перед лізингодавцем, які випливають з умов договору фінансового лізингу №56АФ-12 від 17.08.2012р., а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії договору фінансового лізингу №56АФ-12 від 17.08.2012р. (далі - основний договір).

Відповідно до пункту 2.1 договору поруки у випадках неможливості виконання лізингоодержувачем своїх зобов'язань за основним договором:

- лізингодавець має право на свій розсуд пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя чи лізингоодержувача або обом сторонам одночасно, повідомивши поручителя про прострочення лізингоодержувачем своїх зобов'язань за основним договором протягом 2-х робочих днів з моменту прострочення лізингоодержувачем забезпеченого порукою зобов'язання.

- лізингоодержувач не пізніше ніж за 3 банківських дня до моменту настання строку виконання зобов'язань за основним договором повідомляє лізингодавця та поручителя про неможливість виконання зобов'язань за основним договором.

Згідно з пунктом 2.2 договору сторони встановили, що якщо надійде вимога про погашення суми заборгованості по основному договору і поручитель не буде взмозі виконати таку вимогу лізингодавця, то лізингодавець має право задовольнити свої вимоги за рахунок майна поручителя, згідно норм чинного законодавства.

За приписами пункту 3.1.1 договору поруки, поручитель зобов'язаний протягом одного робочого дня від дати отримання письмової вимоги лізингодавця про прострочення лізингоодержувачем забезпеченого порукою зобов'язання або листа лізингоодержувача про неможливість виконати зобов'язання за основним договором виконати відповідне зобов'язання, шляхом перерахування коштів на погашення заборгованості лізингоодержувача за основним договором на рахунок лізингодавця.

Пунктом 6.1 договору передбачено, що усі повідомлення за цим договором будуть вважатися зробленими належним чином, у випадку якщо вони здійсненні у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур'єром, телеграфом або вручені особисто за зазначеними адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділу зв'язку одержувача.

На виконання умов договору поруки №1П/56АФ-12 від 17.08.2012р. позивач направив на адресу відповідача - 2 вимогу сплати заборгованості по лізинговим платежам. Згідно з текстом зазначеної вимоги позивач просить Товариство з обмеженою відповідальністю "Фактор Д" погасити заборгованість відповідача - 1, яка виникла на підставі договору фінансового лізингу №56АФ-12 від 17.08.2012р. Сума, яка підлягає погашенню складається з заборгованості з оплати суми, яка відшкодовує частину вартості предмету лізингу за період з вересня 2013р. по грудень 2013р., а також заборгованість в частині оплати комісії за користування за період січень - лютий 2014р.

Доказів того, що на адресу відповідача - 2 направлялась вимога про сплату решти заборгованості з лізингових платежів позивачем надано не було.

Зазначена вимога була отримана Товариством з обмеженою відповідальністю "Фактор Д" 03.04.2014р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення наданого позивачем. Таким чином, обов'язок Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Д" виконати свої зобов'язання передбачені договором поруки №1П/56АФ-12 від 17.08.2012р. настав 05.04.2014р.

Відповідно до положень статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Враховуючи викладене, положення пунктів 1.1, 3.3.1 договору поруки №1П/56АФ-12 від 17.08.2012р. та положення пункту 3.3.1 договору фінансового лізингу №56АФ-12 від 17.08.2012р., суд дійшов висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Фактор Д" є солідарним відповідачем за зобов'язаннями з оплати суми, яка відшкодовує частину вартості предмету лізингу за період вересня 2013р. в розмірі 730676грн.70коп., жовтня 2013р. в розмірі 730676грн.70коп., листопада 2013р. в розмірі 730676грн.70коп. та грудня 2013р. в розмірі 730676грн.70коп., а також заборгованості в частині оплати комісії за користування за період січень 2014р. в розмірі 25514грн.29коп. та лютий 2014р. в розмірі 23045грн.09коп.

З урахуванням положень договорів поруки №1П/56АФ-12 від 17.08.2012р. та фінансового лізингу №56АФ-12 від 17.08.2012р. строк виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Фактор Д" грошових зобов'язань є таким, що настав.

З огляду на викладене, стягненню солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Д" підлягає лише сума заборгованості з оплати суми, яка відшкодовує частину вартості предмету лізингу за період вересня 2013р., жовтня 2013р., листопада 2013р та грудня 2013р., а також заборгованості в частині оплати комісії за користування за період січень 2014р. та лютий 2014р. в загальному розмірі 2971266грн.18коп.

Разом з тим, позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Д" солідарно суму штрафу в розмірі 709185грн.48коп. Як зазначалось раніше, штраф передбачений пунктом 8.1 договору фінансового лізингу за своєю правовою природою є пенею. Зобов'язання відповідача - 2 як солідарного відповідача щодо погашення заборгованості та штрафних санкцій за договором фінансового лізингу №56АФ-12 від 17.08.2012р. виникли 05.04.2014р.

Перерахувавши розрахунок пені наданий позивачем, суд встановив, що стягненню солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Д" підлягає пеня нарахована на заборгованість за зобов'язаннями з оплати суми, яка відшкодовує частину вартості предмету лізингу за період листопада 2013р. та грудня 2013р., а також заборгованості в частині оплати комісії за користування за період січень - лютий 2014р.

Період нарахування пені на заборгованість з оплати суми, яка відшкодовує частину вартості предмету лізингу за період листопада 2013р. становитиме з 05.04.2014р. по 19.05.2014р., а за період грудня 2013р. - з 05.04.2014р. по 18.06.2014р.

Період нарахування пені на заборгованість з оплати суми комісії за користування за період січень 2014р. становитиме з 05.04.2014р. по 19.07.2014р., а за період лютого 2014р. - з 05.04.2014р. по 19.08.2014р. Враховуючи викладене, загальна сума пені, яка підлягає солідарному стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Д", становить 46352грн.90коп.

Крім того, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивачем заявлено до стягнення солідарно з відповідачів суму інфляційних витрат в розмірі 618613грн.89коп. за період з жовтня 2013р. по жовтень 2014р. та 3% річних в розмірі 97815грн.47коп. за період з 21.09.2013р. по 19.03.2014р.

Дослідивши матеріали справи та здійснивши новий розрахунок 3% річних, суд дійшов висновку, що стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Д" солідарно підлягає сума 3% річних в розмірі 40883грн.09коп., нарахованих на зобов'язання з оплати суми, яка відшкодовує частину вартості предмету лізингу за період жовтня 2013р., листопада 2013р. та грудня 2013р., а також заборгованість в частині оплати комісії за користування за період січень - лютий 2014р. Період нарахування 3% річних становить з 05.04.2014р. по 12.11.2014р.

Позовні вимоги в частині стягнення солідарно з відповідача - 2 суми інфляційної складової в розмірі 618613грн.89коп., задоволенню не підлягають з підстав наведених раніше.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро - Торговий Дім "Дніпровський" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Д" суми заборгованості в розмірі 4644773грн.43коп., штрафу в розмірі 709185грн.48коп., 3% річних в розмірі 97815грн.47коп. та суми інфляційних витрат в розмірі 618613грн.89коп. підлягають задоволенню частково.

Стягненню солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро - Торговий Дім "Дніпровський" підлягає сума заборгованості в розмірі 4644773грн.43коп., сума пені в розмірі 164327грн.81коп. та 3% річних в розмірі 97815грн.47коп.

Стягненню солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Д" підлягає сума заборгованості в розмірі 2971266грн.18коп., сума пені в розмірі 46352грн.90коп. та 3% річних в розмірі 40883грн.09коп.

В задоволенні позовних вимог в частині солідарного стягнення з відповідачів суми інфляційних витрат в розмірі 618613грн.89коп. слід відмовити.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись нормами статей Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 4, 21, 22, 33, 34, 36, 49, 75, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро - Торговий Дім "Дніпровський" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Д" суми заборгованості в розмірі 4644773грн.43коп., штрафу в розмірі 709185грн.48коп., 3% річних в розмірі 97815грн.47коп. та суми інфляційних витрат в розмірі 618613грн.89коп. задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро - Торговий Дім "Дніпровський" (; Місцезнаходження: 53802, Дніпропетровська область, Апостолівський район, м. Апостолове, вул. Мічуріна, буд. 20-А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" (; Місцезнаходження: 49083, м. Дніпропетровськ, вул. Собінова, буд. 1) суму заборгованості в розмірі 4644773грн.43коп., пеню в розмірі 164327грн.81коп., 3% річних в розмірі 97815грн.47коп. та суму сплаченого судового збору в розмірі 73080грн.00коп.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Д" (; Місцезнаходження: 53810, Дніпропетровська область, Апостолівський район, с. Нива Трудова, вул. Леніна, буд. 11) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" (; Місцезнаходження: 49083, м. Дніпропетровськ, вул. Собінова, буд. 1) суму заборгованості в розмірі 2971266грн.18коп., пеню в розмірі 46352грн.90коп., 3% річних в розмірі 40883грн.09коп. та суму сплаченого судового збору в розмірі 61170грн.04коп.

Видати накази після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні від 13.01.2015р. проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст підписаний 19.01.2015р.

Суддя Р.Г. Новікова