РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2015 р. Справа №924/56/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Демидюк О.О.

судді Юрчук М.І. ,

судді Бригинець Л.М.

при секретарі Головченко Д.М.

За участю представників:

позивача - Кравченко Роман Юрійович (довіреність №10 від 02.01.2015 р.)

відповідача - ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_4), представник ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача Приватного акціонерного товариства "Акціонерна Страхова Компанія "ІНГО Україна" на рішення господарського суду Хмельницької області від 27.03.2014 у справі №924/56/14

Позивач: Приватне акціонерне товариство "Акціонерна Страхова Компанія "ІНГО Україна"

Відповідач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_2

про визнання договору добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків №740535378.12. від 27.06.2012 року недійсним.

Судом роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20,22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Хмельницької області №924/56/14 від 27.03.2014 (суддя Танасюк О.Є.) відмовлено в позові Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" м. Київ до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 м. Теофіполь про визнання договору добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків №740535378.12. від 27.06.2012 недійсним.

Рішення господарського суду Хмельницької області мотивоване тим, що що оспорюваний договір укладений в порядку та на умовах, визначених законом, був направлений на виникнення правових наслідків, обставини щодо того, що він укладений внаслідок введення позивача в оману, передбачені статтями 229, 230 Цивільного кодексу України відсутні, доказів існування таких обставин в розумінні ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України позивачем не надано, у суду відсутні підстави визнавати спірний договір страхування №740535378.12 від 27.06.2012 недійсним.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Акціонерна Страхова Компанія "ІНГО Україна" оскаржило його в апеляційному порядку. У своїй апеляційній скарзі, позивач просить суд скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Апелянт посилається на те, що на момент укладення договору відповідачем було надано недостовірну інформацію про вартість застрахованого об'єкту, що призвело до безпідставного завищення страхової суми за договором страхування.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 22.04.2014 у складі колегії суддів: головуючий суддя Миханюк М.В., суддя Павлюк І. Ю., суддя Савченко Г.І. апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Акціонерна Страхова Компанія "ІНГО Україна" на рішення господарського суду Хмельницької області від 27.03.14 р. у справі № 924/56/14 за позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна Страхова Компанія "ІНГО Україна" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання договору добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків №740535378.12. від 27.06.2012 недійсним прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 19.05.2014.

В судовому засіданні 26.05.2014 представник позивача Кравченко Р.Ю. подав клопотання (вх. №1703/14), в якому просив призначити у справі судову автотоварознавчу експертизу та гарантував оплату вартості її проведення.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 26.05.2014 р. у справі №924/56/14 призначено судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідного інституту судових експертиз, що знаходиться за адресою: 03680, м.Київ, вул.Смоленська, 6. На дослідження експертизи поставлено питання: якою є дійсна вартість комбайна "DEUTZ - FAHR 8 XL", д/н НОМЕР_5, № кузова НОМЕР_6, станом на 26.06.2012 року?

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 26.05.2014 зупинено провадження у справі №924/56/14 до закінчення проведення судової експертизи та отримання висновку судового експерта.

18.07.2014 до Рівненського апеляційного господарського суду надійшов лист Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 04.07.2014 №7197/14-54 з клопотанням експерта ОСОБА_5

Розпорядженням в.о. голови Рівненського апеляційного господарського суду від 13.08.2014 у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Савченка Г.І. та відповідно до затверджених складів колегій внесено зміни до складу колегії суддів, окрім заміни головуючого судді та визначено у справі №924/56/14 колегію суддів у складі: головуючий суддя Миханюк М.В., суддя Павлюк І. Ю., суддя Юрчук М.І.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 14.08.2014 поновлено апеляційне провадження у справі №924/56/14, розгляд клопотання експерта призначено на 09.09.2014.

Згідно розпорядження голови Рівненського апеляційного господарського суду від 08.09.2014 у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю судді Павлюк І.Ю. та відповідно до затверджених складів колегій внесено зміни до складу колегії суддів, окрім заміни головуючого судді, визначено у справі №924/56/14 колегію суддів у складі: головуючий суддя Миханюк М.В., суддя Савченко Г.І., суддя Юрчук М.І.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 09.09.2014 відхилено клопотання судового експерта ОСОБА_5, зупинено провадження у справі №924/56/14 до закінчення проведення судової експертизи та отримання висновку судового експерта.

01.12.2014 до Рівненського апеляційного господарського суду надійшов висновок експерта №7197/14-54 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 25.11.2014 у справі №924/56/14, згідно якого ринкова вартість зернозбирального комбайну "DEUTZ - FAHR 8 XL", д/н НОМЕР_5, № кузова НОМЕР_6, 2000 року випуску, із врахуванням припущень та обмежень, які викладені в дослідницькій частині висновку, станом на дату оцінки - 26.06.2012 знаходилась в межах від 764 202,90 грн. (сімсот шістдесят чотири тисячі двісті дві грн. 90 коп.) до 917 739,30 грн. (дев'ятсот сімнадцять тисяч сімсот тридцять дев'ять грн. 30 коп.).

Розпорядженням в.о. голови Рівненського апеляційного господарського суду від 02.12.2014 у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Савченка Г.І. та відповідно до затверджених складів колегій внесено зміни до складу колегії суддів, окрім заміни головуючого судді та визначено у справі №924/56/14 колегію суддів у складі: головуючий суддя Миханюк М.В., суддя Павлюк І.Ю., суддя Юрчук М.І.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 02.12.2014 поновлено апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду в судовому засіданні.

Розпорядженням голови Рівненського апеляційного господарського суду №924/56/14 від 21.01.2015 у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю судді Павлюк І.Ю. та відповідно до затверджених складів колегій, внесено зміни до складу колегії суддів, окрім заміни головуючого судді та визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Юрчук М.І., суддя Бригинець Л.М..

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 подано суду відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду, неодноразово заслухала присутніх в судових засіданнях представників учасників провадження у справі, вивчила та дослідила матеріали справи та наявні в ній докази, розглянула матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, відзив на апеляційну скаргу, перевірила правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, та прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Хмельницької області без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.07.2012 Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 подано заяву на страхування транспортного засобу, цивільної відповідальності, водія та пасажирів до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна", в якій просив застрахувати належний йому на праві власності комбайн "DEUTZ-FAHR 8XL", д/н НОМЕР_2, № кузова НОМЕР_3, вартість якого складає 1100000,00 грн.

27.06.2012 між Приватним акціонерним товариством "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" (страховиком) та приватним підприємцем ОСОБА_2 (страхувальником) укладено договір (поліс) страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків №740535378.12. (далі - договір страхування) на користь вигодонабувача - приватного підприємця ОСОБА_2.

Згідно з п.1 договору страхування ФОП ОСОБА_2 застрахував належний йому на праві приватної власності комбайн "DEUTZ-FAHR 8XL", д/н НОМЕР_2, № кузова НОМЕР_3.

Предметом договору страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом (ТЗ), зазначеним в п. 1 полісу.

В договорі зазначено, що дійсна вартість транспортного засобу та страхова сума становить 1 100 000,00 грн. (п. 2 договору страхування).

Відповідно до п.5 договору строк дії полісу: з 00.00 год. 10.07.2012 до 24.00 год. 10.08.2012. Договір страхування набирає чинності з 00.00 годин дня наступного за днем надходження всієї страхової премії на рахунок страховика, але не раніше дати початку строку дії, зазначеної в ньому.

Згідно з п. 6 договору страхування загальна страхова премія за договором страхування складає: 1980,00 грн., яка сплачується на рахунок ПрАТ "АСК "ІНГО Україна" до початку дії полісу.

Договором страхування визначені: права та обов'язки сторін і відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору (розділ 8), дії страхувальника при настанні страхового випадку (розділ 9), умови здійснення страхової виплати (розділ 10), причини відмови у страховій виплаті (розділ 12), порядок зміни і припинення дії договору (розділ 13), додаткові та особливі умови (розділи 14, 15).

Підпунктом 8.3.1. договору визначено, що страховик має право перевірити інформацію, надану страхувальником, а також виконання ним вимог і умов договору страхування.

Підпунктом 8.3.8. договору передбачено, що страховик має право вимагати надати для огляду транспортний засіб при укладенні договору страхування.

Договір підписаний представниками сторін.

09.07.2012 Приватним акціонерним товариством "АСК "ІНГО Україна" складено акт огляду транспортного засобу, в якому зафіксовано відсутність пошкоджень.

Згідно висновку про вартість матеріального збитку завданого об'єкту оцінки, складеного 05.11.2012 ТОВ Інформаційно-консалтингова фірма "РЕНОМЕ" на замовлення ПрАТ "АСК "ІНГО Україна", ринкова вартість комбайну станом на дату оцінки - 18.07.2012 становить 982 336,00 грн.

На підставі заяви ФОП ОСОБА_6 було проведено додаткове автотоварознавче дослідження транспортного засобу - комбайна зернозбирального "DEUTZ-FAHR 8XL", д/н НОМЕР_2, № кузова НОМЕР_3. Згідно висновку додаткового експертного автотоварознавчого дослідження №170-13 з визначенням вартості матеріального збитку від 14.11.2013 р., станом на дату оцінки: вартість матеріального збитку заподіяного транспортному засобу складає 515 797,46 грн. (429 831,22 грн. - вартість без ПДВ та 85 966,24 - сума ПДВ); ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу - 47 559,67 грн. (39 633,06 грн. - вартість без ПДВ та 7 926,61 грн. - сума ПДВ).

На підставі заяви ПрАТ "АСК "ІНГО Україна" було проведено товарознавче дослідження комбайна зернозбирального "DEUTZ-FAHR 8XL", д/н НОМЕР_2, № кузова НОМЕР_3, за результатами якого складено звіт № 11217 товарознавчого дослідження транспортного засобу від 28.02.2014 р., в якому зроблено висновок, що ринкова вартість транспортному засобу складає 434 600,00 грн.

За таких обставин, позивач посилаючись на висновок додаткового експертного авто-товарознавчого дослідження від 14.11.2013 та звіт товарознавчого дослідження транспортного засобу від 28.02.2014 вказує, що договір страхування було укладено внаслідок обману з боку відповідача, з метою отримання останнім страхового відшкодування у значно більшому розмірі, тому просить визнати зазначений договір недійсним на підставі ст. 230 ЦК України.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 27.03.2014 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

До такого ж висновку дійшла судова колегія апеляційного господарського суду з огляду на таке.

Відповідно до ст.202 та ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із приписами ч.ч. 1, 2 ст.638 ЦК України та ст.180 ГК України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до ст.18 Закону України "Про страхування" для укладання договору страхування страхувальник подає страховику письмову заяву за формою, встановленою страховиком, або іншим чином заявляє про свій намір укласти договір страхування.

Стаття 979 Цивільного кодексу України визначає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст.982 Цивільного кодексу України, істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Відповідно до статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Договір страхування повинен містити: назву документа; назву та адресу страховика; прізвище, ім'я, по батькові або назву страхувальника та застрахованої особи, їх адреси та дати народження; прізвище, ім'я, по батькові, дату народження або назву вигодонабувача та його адресу; зазначення предмета договору страхування; розмір страхової суми за договором страхування іншим, ніж договір страхування життя; розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат за договором страхування життя; перелік страхових випадків; розміри страхових внесків (платежів, премій) і строки їх сплати; страховий тариф (страховий тариф не визначається для страхових випадків, для яких не встановлюється страхова сума); строк дії договору; порядок зміни і припинення дії договору; умови здійснення страхової виплати; причини відмови у страховій виплаті; права та обов'язки сторін і відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору; інші умови за згодою сторін; підписи сторін.

Так, зі змісту договору страхування слідує, що сторони досягли згоди щодо усіх його істотних умов та передбачили: предмет договору, страховий випадок, дійсну вартість транспортного засобу, страхову суму, розмір страхової премії і строків її сплати, права та обов'язки сторін і відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору; умови здійснення страхової виплати; причини відмови у страховій виплаті; порядок зміни і припинення дії договору; строк дії договору, підписи сторін.

Згідно зі ст.215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 Цивільного кодексу України.

Статтею 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 29 Закону України "Про страхування" визначено, що окрім випадків, передбачених Цивільним кодексом України, договір страхування визнається недійсним і не підлягає виконанню також у разі: 1) якщо його укладено після страхового випадку; 2) якщо предметом договору страхування є майно, яке підлягає конфіскації на підставі судового вироку або рішення, що набуло законної сили.

Позивач у позовній заяві підставою для визнання договору страхування недійсним визначає ст. 230 Цивільного кодексу України, зокрема, вказує, що відповідачем було введено позивача в оману у зв'язку з наданням недостовірних даних щодо вартості застрахованого транспортного засобу.

Відповідно до пункту 1 ст. 230 Цивільного кодексу України якщо одна із сторін правочину ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Пунктом 3.10. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 р. "Про деякі питання визнання правочинів (господарських) договорів недійсними" передбачено, що у вирішенні спорів про визнання правочинів недійсними на підставі статей 230 - 233 ЦК України господарські суди повинні мати на увазі, що відповідні вимоги можуть бути задоволені за умови доведеності позивачем фактів обману, насильства, погрози, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, тяжких обставин і наявності їх безпосереднього зв'язку з волевиявленням другої сторони щодо вчинення правочину.

Під обманом слід розуміти умисне введення в оману представника підприємства, установи, організації або фізичної особи, що вчинила правочин, шляхом повідомлення відомостей, які не відповідають дійсності, або замовчування обставин, що мали істотне значення для правочину (наприклад, ненадання технічної чи іншої документації, в якій описуються властивості речі).

При цьому, абзацом 5 п. 2.10. зазначеної постанови Пленуму ВГСУ передбачено, що в силу припису ст. 204 ЦК України правомірність правочину презюмується. Отже, обов'язок доведення наявності обставин, з якими закон пов'язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

Позивач обґрунтовуючи свої вимоги зазначає, що відповідач під час укладення спірного договору страхування надав недостовірну інформацію щодо вартості комбайна "DEUTZ-FAHR 8XL", д/н НОМЕР_2, № кузова НОМЕР_3, що призвело до безпідставного завищення страхової суми за договором страхування та вважає, що такими діями страхову компанію було введено в оману. Проте, такі доводи відповідача є необґрунтованими та безпідставними, оскільки під час укладення договору страхування, сторони дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору, зокрема, позивач в п.2 договору погодився, що дійсна вартість транспортного засобу становить 1 100 000,00 грн. Також некоректними є посилання позивача з приводу вартості транспортного засобу на висновок додаткового експертного автотоварознавчого дослідження від 14.11.2013 та звіт товарознавчого дослідження транспортного засобу від 28.02.2014, оскільки дослідження проводилися через тривалий термін після укладення спірного договору страхування, настання страхового випадку (пошкодження транспортного засобу) та містить інформацію про вартість комбайна станом на дату складення зазначених висновків.

Крім того, судом беруться до уваги положення п.п. 8.3.1. договору, в якому визначено, що страховик має право перевірити інформацію, надану страхувальником, а також виконання ним вимог і умов договору страхування. Тобто, позивач мав право та можливість перевірити інформацію надану страхувальником (відповідачем), в тому числі й щодо вартості комбайна, який страхувався, проте не скористався наданим йому правом.

Також, як передбачено умовами договору, страховик має право вимагати надати для огляду транспортний засіб при укладенні договору страхування (п.п. 8.3.8. договору). Отже, під час укладення договору страхування позивач мав право та можливість оглянути транспортний засіб, що і було здійснено працівником страхової компанії та підтверджується актом огляду транспортного засобу від 09.07.2012. Посилання позивача на те, що огляд комбайна проводив фахівець в галузі страхування та при огляді комбайна у представника позивача не виникло сумнівів щодо завищеної дійсної вартості, так як останній не є експертом в галузі дослідження вартості транспортних засобів, є некоректним з боку позивача, з огляду на те, що згідно висновку про вартість матеріального збитку завданого об'єкту оцінки, складеного 05.11.2012 ТОВ Інформаційно-консалтингова фірма "РЕНОМЕ" на замовлення ПрАТ "АСК "ІНГО Україна", ринкова вартість комбайну станом на дату оцінки - 18.07.2012 становила 982 336,00 грн. Крім того, відповідачем неодноразово страхувався зазначений транспортний засіб - комбайн, про що свідчить попередній договір страхування, так 15.06.2011 між сторонами був укладений договір добровільного страхування засобу наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків №74052997.11, в якому вартість того ж комбайну була визначена в розмірі 1 200 000,00 грн., що на 100 000,00 грн. перевищує вартість, визначену у спірному договорі. Проте, позивачем будь-яких вимог щодо його недійсності не пред'являлося.

Оскільки позивачем не доведено, що станом на момент укладення договору страхування, вартість транспортного засобу була нижча, ніж передбачена в договорі, відсутні підстави стверджувати про введення останнього в оману відповідачем.

Окрім того, згідно висновку експерта №7197/14-54 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 25.11.2014 у справі №924/56/14, ринкова вартість зернозбирального комбайну "DEUTZ - FAHR 8 XL", д/н НОМЕР_5, № кузова НОМЕР_6, 2000 року випуску, із врахуванням припущень та обмежень, які викладені в дослідницькій частині висновку, станом на дату оцінки - 26.06.2012 знаходилась в межах від 764 202,90 грн. (сімсот шістдесят чотири тисячі двісті дві грн. 90 коп.) до 917 739,30 грн. (дев'ятсот сімнадцять тисяч сімсот тридцять дев'ять грн. 30 коп.). Більш точне визначення ринкової вартості неможливе у зв'язку зі зміною якісного стану комбайну з дати оцінки.

Однак, з огляду на те, що оспорюваний договір укладений в порядку та на умовах, визначених законом, був направлений на виникнення правових наслідків, обставини щодо того, що він укладений внаслідок введення позивача в оману, передбачені статтями 229, 230 Цивільного кодексу України відсутні, у суду відсутні підстави визнавати спірний договір страхування №740535378.12 від 27.06.2012 недійсним.

Судова колегія вважає, що посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, документально не підтвердженими, такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак, скаржник, в порушення вимог ст.33 ГПК України, не довів тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає, що вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах, й ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для його скасування чи зміни та задоволення апеляційної скарги.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст.49 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Хмельницької області від 27.03.2014 у справі №924/56/14 - залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача Приватного акціонерного товариства "Акціонерна Страхова Компанія "ІНГО Україна" - залишити без задоволення.

2. Справу №924/56/14 повернути до господарського суду Хмельницької області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом XII-1 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Демидюк О.О.

Суддя Юрчук М.І.

Суддя Бригинець Л.М.