РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/27445/14 22.01.15
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА»
до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт»
провідшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 49 500 грн. 00 коп.

Представники:

від Позивача: Лапай О.В. (представник за Довіреністю);

від Відповідача: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Приватне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» (надалі також - «Відповідач») про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 49 500 грн. 00 коп.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що Приватним акціонерним товариством «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» на підставі Договору СТД №3137128 страхування транспортного засобу за програмою «Бізнес - стандарт» від 16.07.2012 року внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплатило страхове відшкодування власнику автомобіля «Фіат», державний реєстраційний номер АТ 9926 ВА, а тому Позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Позивач зазначає, що відповідальність водія транспортного засобу «Фіат», державний реєстраційний номер АТ 1621 АС1, яким скоєно ДТП, застрахована у Відповідача на підставі Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/9042224, а тому Позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на Відповідача.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.12.2014 р. порушено провадження у справі № 910/27445/14, судове засідання призначено на 14.01.2015 р.

22.12.2014 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшов Відзив на позовну заяву, в якому просить Суд роз'яснити Позивачу його право на подання клопотання про проведення автотоварознавчої експертизи для визначення коефіцієнту фізичного зносу та втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля та обов'язок оплатити дану експертизу, а в разі відмови Позивача відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

29.12.2014 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 11.12.2014 року.

14.01.2015 року в судове засідання з'явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки Суд не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні представник позивача подав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 11.12.2014 року та заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку із тим, що між сторонами ведуться переговори щодо врегулювання спору мирним шляхом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.01.2015 року відкладено розгляд справи на 22.01.2015 року, у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, клопотанням Позивача про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 22.01.2015 року представник Позивача надав усні пояснення по суті спору та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник Відповідача в судове засідання не з"явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується відміткою про відправлення на Ухвалі Господарського суду міста Києва від 14.01.2015 року у справі № 910/27445/14.

За змістом пункту 32 інформаційного листа №01-08/530 від 29.09.2009р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання, порушені у доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України», якщо відмітка про відправку, зроблена у встановленому порядку на першому примірникові процесуального документа, оформлена відповідним чином, вона, як правило, є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначається про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Державного підприємства «Інформаційно-ресурсний центр», місцезнаходженням Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» є 04073, м.Київ, ПРОВ.БАЛТІЙСЬКИЙ, будинок 20.

Суд зазначає, що Ухвали Господарського суду міста Києва у справі № 910/27445/14 направлялись на адресу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт», зазначену на веб-сайті Державного підприємства «Інформаційно-ресурсний центр».

Згідно з абзацем 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації -адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, Суд приходить до висновку, Відповідач про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Приймаючи до уваги, що Відповідач був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представника Відповідача не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 22 січня 2015 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

16 листопада 2012 року між Приватним акціонерним товариством «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» (Страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Електролюкс Україна» (Страхувальник) було укладено Договір СТД №3137128 страхування транспортного засобу за програмою «Бізнес - стандарт», предметом якого є страхування транспортного засобу «Фіат», державний реєстраційний номер АТ 9926 ВА.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.11.2013 року по вул. Юності в м. Івано - Франківськ відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Фіат», державний реєстраційний номер АТ 1621 АС, під керуванням Семків Богдана Миколайовича, та транспортного засобу «Фіат», державний реєстраційний номер АТ 9926 ВА, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Електролюкс Україна» під керуванням Демяник Ярослава Михайловича.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований Позивачем автомобіль «Фіат», державний реєстраційний номер АТ 9926 ВА.

Постановою Івано - Франківського міського суду Івано - Франківської області у справі №3/344/6792/13 Семків Богдана Миколайовича, водія транспортного засобу «Фіат», державний реєстраційний номер АТ 1621 АС, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Відповідно до Страхового акту № 6251 від 23.12.2013 року Позивач здійснив виплату страхового відшкодування Страхувальнику ТОВ «Електролюкс Україна» в розмірі 54 391 грн. 87 коп., що підтверджується платіжними дорученням № 7036 від 16.01.2014 р., №7105 від 24.12.2013 р., №7095 від 25.12.2013 р.

Відповідно до інформації наданої МТСБУ на запит Суду, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Фіат», державний реєстраційний номер АТ 1621 АС, на момент настання страхової події була застрахована у Відповідача на підставі Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/9042224, розмір франшизи згідно з вказаним Полісом складає 500 гривень 00 копійок.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач посилається на те, що Відповідач, як страховик особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, зобов'язаний відшкодувати суму матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, розмір якої становить 49 500 грн. 00 коп.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Положення статті 22 Цивільного кодексу України передбачає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Також, статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем на виконання зобов'язань за Договором СТД №3137128 страхування транспортного засобу за програмою «Бізнес - стандарт від 16.12.2012 року, предметом якого є страхування транспортного засобу «Фіат», державний реєстраційний номер АТ 9926 ВА, було відшкодовано на користь Страхувальника 54 391 грн. 87 коп.

Таким чином, Суд зазначає, що до Позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Отже, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено Судом, вина особи, яка керувала транспортним засобом «Фіат», державний реєстраційний номер АТ 1621 АС, встановлена у судовому порядку Постановою Івано - Франківського міського суду Івано - Франківської області у справі №3/344/6792/13, якою Семків Богдана Миколайовича, водія транспортного засобу «Фіат», державний реєстраційний номер АТ 1621 АС, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Відповідно до частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про страхування" визначено, що майнові інтереси, які пов'язані із володінням, користуванням і розпорядженням майном, а також інтереси, пов'язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності) віднесені до об'єктів страхування.

Абзацом 1 статті 9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (абзац 16 статті 9 Закону України „Про страхування").

Абзацем 18 статті 9 Закону України «Про страхування» передбачено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 36.4 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Статтею 1191 Цивільного кодексу України зазначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Суд не приймає до уваги заперечення Відповідача щодо неможливості на підставі Звіту №371 від 10.12.2013 року здійснити об»єктивний розрахунок суми страхового відшкодування за Полісом АС/9042224, з огляду на наступне.

Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/2092 від 24.11.2003 року затверджена Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, яка встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ. Методи оцінки, передбачені цією Методикою, можуть використовуватися для оцінки самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, тракторів і комбайнів на колісних шасі, якщо вони не суперечать тим положенням, які регламентують оцінку цих видів транспорту.

Як вбачається з матеріалів справи, Звітом про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №371, складеним експертом - оцінювачем Євченко Є.М. встановлено, що вартість відновлювального ремонту ТЗ з урахуванням зносу становить 60 768 грн. 35 коп., при цьому був визначений розмір матеріального збитку, а величина втрати товарної вартості не нараховувалась, оскільки відсутні потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ.

Суд зазначає, що Звіт про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №371, складений експертом - оцінювачем Євченко Є.М. є дійсним, оскільки ніким, у встановленому законом порядку, не оскаржувався.

Крім того, Суд звертає увагу, що реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення. Звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Вищого господарського суду України від 23 серпня 2011 року у справі № 42/92.

При цьому визначаючи розмір заподіяння шкоди при страхування наземного транспорту, суди у разі виникнення спору щодо визначення розміру заподіяної шкоди виходять із фактичної (реальної) суми, встановленої висновком судової товарознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутнє клопотання представника Відповідача щодо призначення по справі судової автотоварознавчої експертизи, а тому Суд приймає до уваги Звіт про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №371, складеним експертом - оцінювачем Євченко Є.М., який є дійсним.

Згідно зі ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно із статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

За приписами статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно статті 228 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу.

Отже, враховуючи визначені Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/9042224 розміри лімітів відповідальності та франшизи, Суд приходить до висновку, що Відповідач зобов'язаний відшкодувати Позивачу витрати в розмірі 49 500 грн. 00 коп. (ліміт по майну -50 000 грн. 00 коп. - франшиза 500 грн. 00 коп.)

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33, 43, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» (04073, м.Київ, ПРОВ.БАЛТІЙСЬКИЙ, будинок 20, ідентифікаційний код юридичної особи 22229921) на користь Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» (83052, Донецька обл., місто Донецьк, ПРОСПЕКТ ІЛЛІЧА, будинок 100, ідентифікаційний код юридичної особи 13490997) 49 500 (сорок дев'ять тисяч п'ятсот) грн. 00 коп., судовий збір у розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) гривень 00 копійок.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 22 січня 2015 року.

Суддя О.В. Чинчин