КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2015 р. Справа№ 910/15443/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Остапенка О.М.

Сотнікова С.В.

за участю представників:

від скаржника: Голиця В.В.- представник за дорученням № 170 від 09.04.2014;

від боржника: Коваленко Г.М. - представник за дорученням від 17.07.2014;

розпорядник майна: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» на ухвалу господарського суду м. Києва від 01.10.2014 у справі № 910/15443/14 (суддя Омельченко Л.В.)

за заявою боржника публічного акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство-2240», м. Київ

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року публічне акціонерне товариство «Автотранспортне підприємство - 2240» звернулося до суду із заявою про порушення справи про своє банкрутство, посилаючись на те, що задоволення вимог одного або кількох його кредиторів призведене до неможливості виконання грошових зобов'язань боржника у повному обсязі перед іншими кредиторами (загроза неплатоспроможності).

Ухвалою господарського суду Київської області від 28.07.2014прийнято заяву про порушення провадження у справі.

08.09.2014 за наслідками проведення підготовчого засідання судом визнано неплатоспроможним ПАТ «Автотранспортне підприємство - 2240», порушено провадження у справі № 910/15443/14 про його банкрутство, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника та процедуру розпорядженням майном, призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Рамазанова С.Г., попереднє судове засідання призначено на 17.10.2014.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.10.2014 у справі № 910/15443/14 (суддя Омельченко Л.В.) скасовано арешти, накладений на грошові кошти публічного акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство-2240», що знаходяться на рахунку № 796 в АТ «Укрексімбанк», МФО 322313, на рахунках № 001, № 002, № 003 в ПАТ «Банк «Київська Русь», МФО 319092, на рахунку № 6289 в ПАТ «Міжнародний інвестиційний банк», МФО 380582.

Скасовано обтяження, накладені на майно публічного акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство-2240», в тому числі, але не виключно:

- обтяження № 12031009 на підставі попереднього договору купівлі-продажу від 29.12.2011, власник ПАТ «Банк «Київська Русь»;

- обтяження № 9403526 на підставі договору іпотеки від 28.09.2007, власник ВАТ «Автотранспортне підприємство-2240», зареєстроване приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В.;

- обтяження № 5771884 від 03.10.2007 14:53:09, підстава іпотека, зареєстроване приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В., заборона на нерухоме майно;

- обтяження № 688950 від 17.04.2013 11:35:09 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 32002992 від 16.04.2013 головного державного виконавця Державної виконавчої служби України Думанської Аліни Леонідівни;

- обтяження № 5817843 від 16.05.2014 об 11:39:58, арешт нерухомого майна на підставі ухвали № 755/11350/14К Дніпровського районного суду міста Києва від 06.05.2014.

Скасовано будь-які інші обтяження, застави, арешти, заборони щодо нерухомого майна публічного акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство-2240» (02105, м. Київ, Дніпровський район, вул. Павла Усенка, 8, ідентифікаційний код 05440985).

При цьому, зобов'язано публічне акціонерне товариство «Автотранспортне підприємство-2240» забезпечити використання грошових коштів, арешт яких скасовано судом виключно у поточній господарській діяльності боржника, повідомити суд про вилучення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень записів про обтяження майна боржника. Зобов'язано розпорядника майна боржника здійснювати контроль за використанням грошових коштів, арешт яких скасовано судом згідно з даною ухвалою.

Дана ухвала мотивована обґрунтованістю клопотання та доведеність викладених в нього обставин. Скасування обтяжень майна боржника місцевий господарський суд мотивує забезпеченням ведення нормальної господарської діяльності боржника.

При цьому суд керувався ст.ст. 19, 22 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст. 32, 86 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь» звернулося з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 01.10.2014, передати справу на розгляд до місцевого господарського суду.

Апеляційні скарги мотивовані порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме ст.ст. 33, 34 та Розділ ІІІ ГПК України, щодо перевірки повноважень арбітражного керуючого, стосовно звернення з відповідним клопотанням про зняття арештів та обтяжень на нерухоме майно до суду в інтересах третіх осіб, та доведення належними та допустимими доказами фактів перешкоджання господарській діяльності боржника та відновленню його платоспроможності в зв'язку з існуванням арештів та обтяжень нерухомого майна, яке у майбутньому має бути включено до ліквідаційної маси; також, на думку скаржника, судом порушено правила підвідомчості (предметної підсудності), оскільки судом першої інстанції оскаржуваною ухвалою фактично скасовано рішення місцевого господарського суду щодо застосування заходів забезпечення кримінального провадження без наявності на те законних підстав.

24.11.2014 до відділу документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від арбітражного керуючого Рамазанова С.Г. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу місцевого господарського суду - без змін та розглянути справу у його відсутності.

13.01.2015 в судовому засіданні Київського апеляційного господарського суду представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги, з підстав наведених в скарзі.

Представники публічного акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство-2240» заперечував вимоги апеляційних скарг, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон).

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно ч. 5 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

01.10.2014 розпорядник майна звернувся до місцевого суду з клопотанням № 1/10-14 від 01.10.2014 про зняття будь-яких обтяжень (застав, арештів), а також заборон щодо майна ПАТ «Автотранспортне підприємство - 2240», зокрема, арешту грошових коштів на рахунках в АТ «Укрексімбанк», ПАТ «Банк «Київська Русь», ПАТ «Міжнародний інвестиційний банк» та обтяжень № 12031009, № 9403526, № 57718844, № 688950, № 5817843, записи щодо яких містяться у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Подане клопотання мотивоване тим, що наявні арешти та обтяження майна боржника перешкоджають веденню поточної господарської діяльності підприємства, ускладнюють виплату заробітної плати та обов'язкових платежів, а також перешкоджають у виконанні обов'язків розпорядника майна, зокрема, проведенню інвентаризації активів боржника і складанню відповідних актів за наслідками інвентаризації, адже при фактичному переході прав власності на нерухоме майно боржника до іншої особи і відсутності його на балансі підприємства, у відповідних державних реєстрах містяться протилежні дані, що унеможливлює проведення об'єктивної інвентаризації та аналізу фінансово-господарської діяльності ПАТ «Автотранспортне підприємство - 2240».

Також, розпорядник майна посилається на те, що у разі зупинення виконавчих проваджень, за якими ПАТ «Автотранспортне підприємство - 2240» виступає боржником і у зв'язку з наявністю яких виникли обтяження щодо його грошових коштів і нерухомого майна, у подальшому неможливим стане виконання поточних грошових зобов'язань підприємства та ведення його господарської діяльності, оскільки при зупиненні виконавчого провадження вчинення виконавчих дій заборонено, тоді як дія арештів і обтяжень, вжитих до зупинення виконавчого провадження, не зупиняється.

На підтвердження описаних вимог арбітражним керуючим подано матеріали виконавчих проваджень, рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно про відмову у державній реєстрації з додатками, судові рішення тощо. З яких вбачається, що у межах виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва у справі № 14/52 за позовом акціонерного банку «Київська Русь» до ПАТ «Автотранспортне підприємство - 2240» про стягнення 44 512 698,87 грн Державною виконавчою службою України було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на 49-ти рахунках боржника у 10-ти різних банківських установах, зокрема, на рахунок № 3796 в АТ «Укрексімбанк», на рахунок № 001, № 002, № 003 в ПАТ «Банк «Київська Русь», на рахунок № 6289 в ПАТ «Міжнародний інвестиційний банк». Крім того, у межах зазначеного виконавчого провадження ВП № 32002992 було накладено арешт на майновий комплекс (літ. Т, 8 (цифра), Л, О, И, 6 (цифра), Е, Л", 15 (цифра), Ж, З, Д", В, Я, А, Ю, 2 (цифра), Д, Г, С, М", Х, Ш, 7 (цифра), 5 (цифра), У, Щ, Ч, 12 (цифра), 3 (цифра), 4 (цифра), 13 (цифра), Н, Р, Ы, П, 14 (цифра), 11 (цифра), Ц, М, 9 (цифра), 1 (цифра), 10 (цифра), Б, Ф, Э) загальною площею 22 949,50 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. П. Усенка, 8 (постанова про арешт коштів боржника від 04.02.2014 та про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 16.04.2014 у матеріалах справи).

Як вбачається з матеріалів справи, 28.09.2007 з метою забезпечення виконання грошових зобов'язань ПАТ «Автотранспортне підприємство - 2240» перед АБ «Київська Русь» за кредитним договором № 34058-20/7-1в від 18.09.2007 між вказаними особами було укладено договір іпотеки, предметом якої був майновий комплекс, що складається з наступних об'єктів: зимове сховище для бджіл (Літера Т) площею 95,90 кв.м, ремзона (№ 8) площею 631,00 кв.м, склад цегляний (Літера Л) площею 1 104,80 кв.м, блок-пост заводський (Літера О) площею 10,20 кв.м, бокси (Літера И) площею 557,90 кв.м, побутове приміщення КСО-1 (Літера 6 (цифра)) площею 50,10 кв.м., корпус блоку цеху (Літера Е) площею 2 381,40 кв.м, майстерні (Літера Л') площею 655,70 кв.м, автопавільйон (Літера 15 (цифра)) площею 194,00 кв.м, профілакторій ТО-1 (Літера Ж) площею 835,10 кв. м, профілакторій (літера З) площею 1 398,20 кв.м, профілакторій карбюраторний (Літера Д) площею 3 000,10 кв.м, склади (Літера В) площею 15,20 кв.м., туалет /АЗС/ (Літера Я) площею 16,10 кв.м, виробничо-побутовий корпус (Літера А) площею 4 021,90 кв.м, контрольно-пропускний пункт (Літера Ю), площею 20,40 кв.м, закрита мийка (№ 2) площею 508,90 кв.м, розш. профілакторій ремонту дизельних автомобілів (Літера Д) площею 2 487,70 кв.м, будиночок (Літера Г) площею 15,30 кв.м, автопавільйон (Літера С) площею 230,30 кв.м, кіоск (Літера. М) площею 14,20 кв.м, автопавільйон (літера X) площею 218,30 кв.м, кіоск (Літера Ш) площею 6,70 кв.м., виробничо-побутовий склад (№ 7) площею 1 267,50 кв.м, диспетчерська (№ 5) площею 42,30 кв.м, диспетчерська (Літера У) площею 32,90 кв.м, диспетчерська (Літера Щ) площею 29,30 кв.м, диспетчерська (Літера Ч) площею 35,70 кв.м, диспетчерська (№ 12) площею 17,20 кв.м, диспетчерська (№ 3) площею 48,30 кв.м, диспетчерська (№ 4) площею 40,00 кв.м, приміщення складу підсобного господарства (№ 13) площею 354,40 кв.м., приміщення легкового боксу (Літера Н) площею 499,60 кв.м, побутове приміщення будівельників (Літера Р) площею 52,20 кв.м, приміщення спецмедслужби (Літера Ы) площею 98,90 кв.м, блок-пост в зборі (Літера П) площею 9,90 кв.м, сховище для овочів (Літера 14 (цифра)) площею 248,10 кв.., автопавільйон (№ 11) площею 106,30 кв.м, диспетчерська (Літера Ц) площею 101,80 кв.м, кіоск (Літера М) площею 11,80 кв.м, вагон-будиночок (№ 9) площею 37,40 кв.м, побутове приміщення (№ 1) площею 47,50 кв. м, торговий будиночок (№ 10) площею 65,50 кв.м, автозаправочна станція (Літера Б) площею 60,00 кв.м, павільйон-склад 2 (Літера Ф) площею 606,30 кв.м, малярне відділення (Літера Э) площею 667,20 кв.м.

Крім того, рішенням господарського суду міста Києва від 25.09.2013 у справі № 5011-74/17118-2012 за позовом ТОВ «Про Девелопмент тім» до ПАТ «Автотранспортне підприємство - 2240» про присудження до виконання обов'язків у натурі та визнання права власності, серед іншого, було визнано за ТОВ «Про Девелопмент тім» право власності на майновий комплекс загальною площею 22 949,50 кв.м, що розташований за адресою: 02105, м. Київ, вулиця Павла Усенка, 8, склад якого відображений у Свідоцтві про право власності, виданому 01.06.2004 Головним управлінням комунальної власності м. Києва, серія САА № 181591.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.09.2014 рішення у справі № 5011-74/17118-2012 залишено без змін.

Таким чином, рішеннями судів, які відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України, було визнано право власності на майновий комплекс за ТОВ «Про Девелопмент Тім».

Наявність у відповідних державних реєстрах обтяжень щодо описаного вище нерухомого майна підтверджується приєднаним до матеріалів справи рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України № 13221733 від 21.05.2014 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень де, зокрема, вказано, що у Державному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек містяться наступні обтяження:

- № 12031009 на підставі попереднього договору купівлі-продажу від 29.12.2011, власник ПАТ «Банк «Київська Русь»;

- № 9403526 на підставі договору іпотеки від 28.08.2007;

- № 688950 у ДРРП на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 32002992, особа, права якої обтяжуються - ПАТ «Автотранспортне підприємство - 2240».

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.08.2014 підтверджується також факт наявності обтяження № 5817843, час реєстрації - 16.05.2014 11:38:58, підстава виникнення - ухвала суду, серія та номер: 755/11350/14К провадження 1кс/755/14140/14, виданий 06.05.2014, видавник: Дніпровський районний суд м. Києва суддя Курило А.В., вид обтяження - арешт нерухомого майна, особа, майно/права якої обтяжується - ВАТ "Київське АТП-2240, , відомості про об'єкт нерухомого майна - єдиний майновий комплекс у м. Києві по вул. П. Усенка, 8.

Як вбачається з наведених судових актів, описане вище нерухоме майно вибуло з володіння ПАТ «Автотранспортне підприємство - 2240» та, у зв'язку з цим, не включається боржником до даних свого бухгалтерського балансу, проте, з огляду на відомості, які містяться у відповідних державних реєстрах і обумовлені наявністю відкритих виконавчих проваджень, боржником у яких виступає ПАТ «Автотранспортне підприємство - 2240», описані активи рахуються такими, що зареєстровані за ПАТ «Автотранспортне підприємство - 2240», адже чинне законодавство пов'язує виникнення, зміну і припинення права власності на нерухоме майно з моментом державної реєстрації.

Відповідно до клопотання, боржник самостійно не може вчинити дії з вилучення даних про перебування у його власності описаного майна, яке фактично йому не належить, з огляду на наявність обтяжень та арештів у відповідних державних реєстрах.

На підставі вищенаведеного апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок місцевого суду про наявність обставин, що стосуються обліку активів боржника, які не відповідають фактичним даним через особливості законодавчої процедури внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» під розпорядженням майном слід розуміти систему заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, проведення аналізу його фінансового становища, а також визначення наступної оптимальної процедури (санації, мирової угоди чи ліквідації) для задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів.

До обов'язків розпорядника майна ч. 3 ст. 22 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», серед іншого, віднесено вжиття заходів для захисту майна боржника; проведення аналізу фінансово-господарської діяльності, інвестиційного становища та його становище боржника на ринках; виявлення (за наявності) ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства; надання пропозиції щодо можливості відновлення платоспроможності боржника; проведення інвентаризації майна боржника та визначення його вартості

У ч. 5 ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» встановлено, що дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів; на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю та життю громадян; на виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов'язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.

Відповідно до ч. 7 ст. 22 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» господарський суд за заявою розпорядника майна скасовує арешти з майна боржника чи інші обмеження щодо розпорядження його майном у разі, якщо такі арешти чи обмеження перешкоджають господарській діяльності боржника та відновленню його платоспроможності.

Проаналізувавши наведені положення законодавства та обґрунтування розпорядника майна, з урахуванням фактичних обставин справи апеляційний суд погоджується з описаними вище доводами, які знаходять документальне підтвердження у матеріалах справи, а тому вважає обґрунтованим та правомірним висновок місцевого господарського суду про доцільність задоволення заявленого клопотання про скасування обтяжень майна боржника, як таке, що спрямоване на забезпечення ведення нормальної поточної господарській діяльності підприємства, щодо якого порушено провадження у справі про банкрутство, сплату податків, зборів, обов'язкових та комунальних платежів, виплату заробітної плати, об'єктивному проведення інвентаризації активів боржника та аналізу його фінансово-господарської діяльності, з'ясуванню наявності чи відсутності обставин доведення до банкрутства.

судовими рішеннями у господарській справі № 5011-74/17118-2012 спростовують посилання скаржника на те, що спірне майно може бути в майбутньому включено до ліквідаційної маси і що розпорядником майна не вжито заходів щодо його захисту і своїми діями розпорядник майна сприяє відчуженню майна боржника, за рахунок якого можливо було б задовольнити грошові вимоги кредиторів, оскільки даними рішеннями було визнано право власності на майновий комплекс, то таке майно не належить боржнику, за його рахунок вимоги кредиторів не можуть бути погашені, а тому колегія суддів не приймає до уваги твердження скаржника, викладені в апеляційній скарзі. В зв'язку з тим, що право власності вже визнано рішеннями судів, а розпорядником майна в межах провадження у справі про банкрутство № 910/15443/14 заявлено клопотання про скасування арештів на майно, а не про відчуження майна боржника, тому безпідставними є твердження скаржника про сприяння розпорядником майна відчуженню майна боржника.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала місцевого суду відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи, винесені з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, Закону України «Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом», а тому відповідає вимогам чинного законодавства.

У відповідності до ст.ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, колегія суддів на підставі доказів та пояснень наявних в матеріалах справи дійшла до висновку, що відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України підстав для скасування чи зміни ухвал місцевого господарського суду не вбачає, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 4-1, 4-2, 4-3, 4-7, 33, 43, 49, 99, 101-103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» залишити без задоволення, ухвалу господарського суду м. Києва від 01.10.2014 у справі № 910/15443/14- без змін.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді О.М. Остапенко

С.В. Сотніков