РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 910/23947/14 12.01.15

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., при секретарі судового засідання Грабовській А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/23947/14

за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум» Соловйової Наталії Анатоліївни, м. Київ,

до приватного підприємства «Знахідка», м. Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Сидоренко В'ячеслав Олексійович, м. Київ,

про стягнення 781 821,61 грн.,

за участю представників:

позивача - Сидоренко Ю.А. (довіреність від 11.08.2014 №10/00-152);

відповідача - Падалюка В.М. (довіреність від 13.11.2014 № 13/11);

третьої особи - не з'явився.

Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум» Соловйової Наталії Анатоліївни (далі - Банк) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з приватного підприємства «Знахідка» (далі - ПП «Знахідка») 781 821,61 грн. за договором поруки від 08.10.2007 № б/н.

Позов мотивовано тим, що:

- 08.10.2007 Банком та Сидоренком В'ячеславом Олексійовичем укладено кредитний договір №0353/07/01-Z (далі - Кредитний договір), за яким Сидоренку В.О. надано кредит для споживчих цілей у сумі 150 000 доларів США; 29.06.2011 відповідно до умов Кредитного договору, з урахуванням внесених змін, сторонами змінено валюту зобов'язання з долара США на українську гривню, в зв'язку з чим залишок кредиту становить 857 088,71 грн.; відповідно до пункту 3 додаткової угоди від 29.06.2011 №1 кредитні кошти надаються строком до 08.10.2032;

- згідно з пунктом 4 додаткової угоди від 29.06.2011 №1 забезпеченням повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування та можливої неустойки є договір іпотеки від 08.10.2007 №3779К, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М. та договір поруки від 08.10.2007 № б/н (далі - Договір поруки), укладений з ПП «Знахідка»;

- згідно з умовами підпункту 3.3.2 пункту 3.3 Кредитного договору позичальник зобов'язаний щомісячно повертати частини кредитних коштів відповідно до пункту 2.3 Кредитного договору;

- 23.05.2014 Банк звернувся із вимогами до Сидоренка В.О. та ПП «Західка» про дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором у зв'язку із невиконанням Сидоренком В.О. умов Кредитного договору;

- названі вимоги залишені без відповіді та належного реагування; заборгованість за Кредитним договором кредитором та поручителем не погашена.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.11.2014 порушено провадження у справі.

Відповідач 01.12.2014 подав суду документи, підготовлені на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі та відзив на позов, в якому зазначив таке:

- 08.10.2007 Банком та Сидоренком В'ячеславом Олексійовичем укладено Кредитний договір, за яким Сидоренку В.О. надано кредит для споживчих цілей у сумі 150 000 доларів США; 29.06.2011 відповідно до умов Кредитного договору, з урахуванням внесених змін, сторонами змінено валюту зобов'язання з долара США на українську гривню, в зв'язку з чим залишок кредиту становить 857 088,71 грн.; відповідно до пункту 3 додаткової угоди від 29.06.2011 №1 кредитні кошти надаються строком до 08.10.2032;

- згідно з пунктом 4 додаткової угоди від 29.06.2011 №1 забезпеченням повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування та можливої неустойки є договір іпотеки від 08.10.2007 №3779К, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М. та Договір поруки, укладений з ПП «Знахідка»; відповідно до пункту 4.1 Договору поруки порука припиняється, якщо кредитор протягом одного року від дня настання строку виконання зобов'язань за Кредитним договором не пред'явить вимогу до поручителя; згідно з умовами підпункту 3.3.2 пункту 3.3 Кредитного договору позичальник зобов'язаний щомісячно повертати частини кредитних коштів відповідно до пункту 2.3 Кредитного договору; 23.05.2014 позивач звернувся із вимогою до ПП «Західка» про дострокове погашення заборгованості за відповідним Кредитним договором у зв'язку із невиконанням Сидоренком В.О. умов Кредитного договору; у відповідній вимозі Банк зазначає, що Сидоренко В.О. починаючи з лютого 2008 року систематично порушує умови пунктів 2.3 та 2.7 Кредитного договору; так як позивач звернувся до ПП «Знахідка» із вимогою про дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором лише у 2014 році, тобто після спливу одного року від дня настання строку виконання зобов'язань за Кредитним договором, то позовні вимоги до ПП «Знахідка» як поручителя за Договором поруки є безпідставними та необґрунтованими.

Разом з тим, відповідач 01.12.2014 подав суду клопотання про залучення до участі у справі Сидоренка В'ячеслава Олексійовича як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Клопотання мотивовано тим, що: відповідно до пункту 3.1 Договору поруки у випадку невиконання зобов'язань за Кредитним договором боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники; ПП «Знахідка» не має можливості самостійно визначити розмір коштів, які були сплачені Сидоренком В.О., а також з'ясувати, що стало підставою для невиконання Сидоренком В.О. умов Кредитного договору.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.12.2014 залучено до участі у справі Сидоренка В'ячеслава Олексійовича як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Позивач 12.01.2015 подав суду документи, підготовлені на виконання вимог ухвали суду від 22.12.2014 та письмові пояснення на відзив, в яких зазначив таке:

- пунктом 4.1 Договору поруки встановлено, що порука припиняється, якщо кредитор протягом одного року від дні настання строку виконання зобов'язань за Кредитним договором не пред'явить вимоги до поручителя;

- вимоги про дострокове виконання зобов'язань надсилалися на адреси відповідача та третьої особи 23.05.2014;

- Банк звернувся до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення заборгованості із ПП «Знахідка» в межах річного строку;

- однорічний строк припинення поруки, встановлений у Договорі поруки, сплине лише 28.06.2015, а отже на час розгляду справи порука є чинною і у Банку наявні правові підстави для звернення до суду з позовом.

Представник позивача у судовому засіданні 12.01.2015 надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача надав пояснення по суті спору, проти задоволення позовних вимог заперечив.

У судове засідання 12.01.2015 представник третьої особи не з'явився, про причини неявки суд не повідомив; вимоги ухвал суду від 01.12.2014 та від 22.12.2014 не виконав.

Вказані ухвали господарського суду міста Києва було надіслано третій особі на адресу, зазначену у клопотанні про залучення третьої особи, що підтверджується відмітками канцелярії на звороті таких ухвал.

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи наведене та з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 12.01.2015 без участі представників третьої особи за наявними в ній матеріалами (стаття 75 Господарського процесуального кодексу України, далі - ГПК України).

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

08.10.2007 Банком (кредитор) і Сидоренком В.О. (позичальник) укладено Кредитний договір, за умовами якого:

- Банк надає позичальнику кредит для споживчих цілей у сумі 150 000 доларів США (пункт 1.1 Кредитного договору);

- кредитні кошти надаються строком по 08.10.2017 (пункт 1.2 Кредитного договору);

- за користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 13 (тринадцять) процентів річних (пункт 1.3 Кредитного договору);

- позичальник здійснює повернення кредиту частинами щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, в сумі не менше 1 250 доларів США (пункт 2.3 Кредитного договору);

- проценти за користування кредитними коштами позичальник сплачує самостійно в валюті кредиту щомісячно не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитними коштами (пункт 2.7 Кредитного договору);

- Банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором, а також у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником та/або поручителем зобов'язань за договорами, які є забезпеченням виконання зобов'язань (підпункт 3.2.2 пункту 3.2 Кредитного договору);

- позичальник зобов'язаний достроково повернути кредит та сплатити проценти за користування ним на письмову вимогу Банку у випадках, передбачених Кредитним договором та договором/ми застави, укладеним/и із позичальником (майновим поручителем), зокрема:

у випадку порушення справи про банкрутство майнового поручителя;

якщо майно, що надане Банку в заставу, позичальником чи майновим поручителем не застраховане на користь Банку (не продовжено дію договору/ів страхування);

при наявності виконавчих документів, рішень суду, будь-яких інших органів, що можуть призвести до невиконання або неналежного виконання позичальником зобов'язань за цим Договором та інше (підпункт 3.3.8 пункту 3.3 Кредитного договору);

- Кредитний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (пункт 7.3 Кредитного договору).

29.06.2011 Банком і Сидоренком В.О. укладено додаткову угоду № 1 до Кредитного договору (далі - Додаткова угода № 1 до Кредитного договору), за умовами якої:

- сторони домовилися змінити валюту зобов'язання за Кредитним договором з долара США на українську гривню за курсом Міжбанківського валютного ринку 7,997 (сім цілих дев'ятсот дев'яносто сім тисячних) гривень за 1 долар США. Залишок кредиту після зміни валюти зобов'язання становить 857 088,71 грн. (пункт 1 Додаткової угоди № 1 до Кредитного договору);

- кредитні кошти надаються строком по 08.10.2032. За користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 14 (чотирнадцять) процентів річних (пункт 3 Додаткової угоди № 1 до Кредитного договору);

- забезпеченням повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування та можливої неустойки (штраф, пеня) є: договір іпотеки від 08.10.2007 нежилих приміщень (в літ.А), які знаходяться за адресою м. Київ, бул. Кольцова, буд. 17В та належать ПП «Знахідка»; Договір поруки від 08.10.2007 укладений з ПП «Знахідка» (пункт 4 Додаткової угоди № 1 до Кредитного договору).

08.10.2007 Банком (кредитор) і ПП «Знахідка» (поручитель) укладено Договір поруки, за умовами якого:

- поручитель поручається перед кредитором за виконання Сидоренком В.О. зобов'язань за Кредитним договором у повному обсязі, за умовами якого боржник зобов'язаний повернути кредиторові кредитні кошти в розмірі 150 000 доларів США, з кінцевим терміном повернення 08.10.2017, сплачувати нараховані проценти за користування кредитними коштами з розрахунку 13 (тринадцять) процентів річних і можливі неустойки у розмірах та у випадках, передбачених Кредитним договором (пункт 1.1 Договору поруки);

- вказані зобов'язання поручителя перед кредитором є безумовними і ніяких умов, крім передбачених Договором поруки, не потребують (пункт 1.2 Договору поруки);

- поручитель зобов'язується у разі невиконання та/або порушення боржником своїх зобов'язань перед кредитором погасити заборгованість за Кредитним договором, а саме: суму кредиту, нараховані проценти за кредитом, відсотки за прострочену позику (штраф, пеню) та інші платежі, передбачені Кредитним договором (пункт 2.1 Договору поруки);

- поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором своїми грошовими коштами та всім своїм майном (пункт 2.2 Договору поруки);

- кредитор зобов'язується письмово повідомити поручителя про невиконання боржником своїх зобов'язань (пункт 2.3 Договору поруки);

- після виконання зобов'язань перед кредитором поручитель має право регресної вимоги до боржника (пункт 2.5 Договору поруки);

- у випадку невиконання зобов'язань за Кредитним договором та Договором поруки боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (пункт 3.1 Договору поруки);

- Кредитний договір є невід'ємною частиною Договору поруки (пункт 3.3 Договору поруки);

- при внесенні змін у Кредитний договір і його пролонгації обставини, що з нього виникають, розповсюджуються на поручителя (пункт 3.4 Договору поруки);

- Договір поруки набирає чинності з моменту його підписання сторонами (пункт 3.7 Договору поруки);.

- порука припиняється:

з припиненням зобов'язань за Кредитним договором;

якщо кредитор протягом одного року від дня настання строку виконання зобов'язань за Кредитним договором не пред'явить вимоги до поручителя;

в інших випадках, передбачених чинним законодавством України (пункт 4.1 Договору поруки).

29.06.2011 Банком і ПП «Знахідка» укладено додатковий договір № 1 до Договору поруки (далі - Додатковий договір № 1), за умовами якого:

- пункт 1.1 Договору поруки викладено в такій редакції: поручитель поручається перед кредитором за виконання Сидоренком В.О. зобов'язань за Кредитним договором, який був укладений між кредитором і боржником, Додаткової угоди №1 до Кредитного договору та додаткових угод, які можуть бути укладені в майбутньому, у повному обсязі, за умовами якого боржник зобов'язаний повернути кредиторові кредитні кошти у сумі 857 088,71 грн., з кінцевим терміном повернення 08.10.2032, сплачувати нараховані проценти за користування кредитними коштами з розрахунку 14% (чотирнадцять) процентів річних і можливі неустойки та інші платежі у розмірах та у випадках, передбачених Кредитним договором (пункт 1 Додаткового договору № 1);

- інші умови Договору поруки залишаються без змін (пункт 2 Додаткового договору № 1);

- Додатковий договір №1 вступає в силу з дати його підписання сторонами та скріплення печатками (пункт 3 Додаткового договору № 1);

- Додатковий договір №1 є невід'ємною частиною Договору поруки, укладений українською мовою у двох примірниках по одному для кожної із сторін, які мають однакову юридичну силу (пункт 4 Додаткового договору № 1).

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно із частиною першою статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до частини другої статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Позивач передав третій особі кредитні кошти, що підтверджується заявою на видачу готівки від 08.10.2007 № 244382 на суму 150 000 доларів США, що еквівалентно 757 500 грн.

В період з 08.10.2007 по 28.06.2011 Сидоренко В.О. перерахував Банку 104 592,07 доларів США, з яких: 42 823,72 доларів США - сума, направлена на погашення заборгованості за кредитом; 61 768,35 доларів США - сума, направлена на погашення процентів за користування кредитними коштами.

В період з 29.06.2011 по 21.05.2014 третя особа перерахувала позивачу 401 253,19 грн., з яких: 107 796,16 грн. - сума, направлена на погашення заборгованості за кредитом; 293 457,03 грн. - сума, направлена на погашення процентів за користування кредитними коштами.

Починаючи з лютого 2008 року Сидоренко В.О. порушував умови Кредитного договору (пункти 2.3 та 2.7).

Станом на 21.05.2014 прострочена заборгованість перед Банком за основною сумою кредиту за Кредитним договором становить 8 928,84 грн. та зі сплати процентів - 23 602 грн.

Позивач надіслав третій особі вимогу від 23.05.2014 № 2466/1131 про дострокове виконання зобов'язань щодо повного погашення кредиту та сплати процентів відповідно до підпункту 3.2.2 пункту 3.2 і підпункту 3.3.8 пункту 3.3 Кредитного договору. Названий лист був отриманий Сидоренком В.О. 04.06.2014, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Третя особа відповіді на вимогу не надала, суму заборгованості в добровільному порядку не сплатила, внаслідок чого Сидоренко В.О. має заборгованість на загальну суму 781 821,61 грн., а саме: 749 292,55 грн. заборгованості за кредитом; 31 007,40 грн. заборгованості зі сплати процентів за користуванням кредитом; 11 003,18 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за Кредитним договором.

Крім того, Банк надіслав відповідачу вимогу від 23.05.2014 № 2467/1131 про дострокове виконання зобов'язань щодо повного погашення кредиту та сплати процентів, відповідно до підпункту 3.2.2 пункту 3.2 і підпункту 3.3.8 пункту 3.3 Кредитного договору. Названий лист було отримано ПП «Знахідка» 29.05.2014, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач відповіді на вимогу не надав, суму заборгованості в добровільному порядку не сплатив.

ПП «Знахідка» заперечує проти задоволення позовних вимог, виходячи з такого:

- відповідно до пункту 4.1 Договору поруки порука припиняється, якщо кредитор протягом одного року від дня настання строку виконання зобов'язань за Кредитним договором не пред'явить вимогу до поручителя;

- згідно з умовами підпункту 3.3.2 пункту 3.3 Кредитного договору позичальник зобов'язаний щомісячно повертати частини кредитних коштів відповідно до пункту 2.3 Кредитного договору;

- 23.05.2014 позивач звернувся із вимогою до ПП «Західка» про дострокове погашення заборгованості за відповідним Кредитним договором у зв'язку із невиконанням Сидоренком В.О. умов Кредитного договору;

- у названій вимозі Банк зазначає, що Сидоренко В.О. починаючи з лютого 2008 року систематично порушує умови пунктів 2.3 та 2.7 Кредитного договору;

- позивач звернувся до ПП «Знахідка» із вимогою про дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором лише у 2014 році, тобто після спливу одного року від дня настання строку виконання зобов'язань за Кредитним договором;

- порука припинилася у лютому 2009 року, тобто через рік після того як позичальник вперше порушив зобов'язання, передбачені пунктами 2.3 та 2.7 Кредитного договору;

- позовні вимоги до ПП «Знахідка» як поручителя за Договором поруки є безпідставними та необґрунтованими, оскільки порука припинилася.

Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Частиною першою статті 11128 ГПК України визначено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України.

Невиконання судових рішень Верховного Суду України тягне за собою відповідальність, установлену законом (частина друга статті 11128 ГПК України).

Так, у постанові Верховного Суду України від 24.09.2014 № 6-106цс14 було висловлено таку правову позицію:

- за змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя;

- у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за основним договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково;

- за умови пред'явлення банком боржнику й поручителю вимог про дострокове виконання зобов'язання з повернення кредиту, змінюється в односторонньому порядку строк виконання основного зобов'язання й порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя протягом шести місяців від зміненої дати виконання основного зобов'язання.

Банк скористався правом дострокового погашення заборгованості за Кредитним договором та пред'явив Сидоренко В.О. вимогу (від 23.05.2014 № 2466/1131).

Оскільки зобов'язання за Кредитним договором забезпечується порукою за Договором поруки, то позивач надіслав вимогу (від 23.05.2014 № 2468/1131) щодо дострокового погашення заборгованості ПП «Знахідка», яке є поручителем та солідарно відповідає за невиконання позичальником зобов'язань за Кредитним договором.

Отже, підстав для припинення поруки відповідно до пункту 4.1 Договору поруки та частини четвертої статті 559 ЦК України немає.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною другою статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки заборгованості зі сплати процентів за користуванням кредитом у сумі 31 007,40 грн., господарський суд міста Києва дійшов висновку про те, що розрахунок правильний та зазначена сума підлягає стягненню з відповідача.

Що ж до стягнення пені, то господарський суд міста Києва вважає за необхідне зазначити таке.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 ГК України і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до пункту 4.1 Кредитного договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2 % за кожен день прострочення, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів.

На підставі пункту 4.1 Кредитного договору та статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» позивачем нараховано пеню у сумі 11 003,18 грн. (з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ).

За приписом частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Так, перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені у сумі 11 003,18 грн., господарський суд міста Києва дійшов висновку про те, що розрахунок також правильний та підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав суду доказів, які б спростовували доводи позивача, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Даний позов подано від імені уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та пов'язаний із ліквідацією публічного акціонерного товариства «Банк Форум».

Згідно із пунктом 22 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, звільняється від сплати судового збору.

Відповідно до частини третьої статті 49 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з приватного підприємства «Знахідка» (03127, м. Київ, проспект 40-річчя Жовтня, буд. 120, корп. 1; ідентифікаційний код 23712915) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, на користь публічного акціонерного товариств «Банк Форум» (02100, м. Київ, бульвар Верховної Ради, 7; ідентифікаційний код 21574573): 749 292 (сімсот сорок дев'ять тисяч двісті дев'яносто дві) грн. 55 коп. заборгованості із повернення кредитних коштів; 31 007 (тридцять одну тисячу сім) грн. 40 коп. заборгованості за нарахованими процентами та 11 003 (одинадцять тисяч три) грн. 18 коп. пені.

3. Стягнути з приватного підприємства «Знахідка» (03127, м. Київ, проспект 40-річчя Жовтня, буд. 120, корп. 1; ідентифікаційний код 23712915) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, в дохід державного бюджету України 15 636 (п'ятнадцять тисяч шістсот тридцять шість) грн. 43 коп. судового збору.

Після набрання рішенням господарського суду міста Києва законної сили видати відповідні накази.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 16.01.2015.

Суддя О. Марченко