ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2015 р. Справа № 914/3028/14

За позовом: Шепетівського міжрайонного прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Державного підприємства "Підприємство Шепетівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Хмельницькій області №98", с. Климентовичі, Шепетівський район, Хмельницька область

до відповідача: Приватного підприємства "Ілона-Транс", м.Львів

про стягнення 96 930, 37 грн.

Суддя Мороз Н.В.

Суддя Кітаєва С.Б.

Суддя Щигельська О.І.

При секретарі М.Потикевич

Представники:

Від прокуратури: Леонтьєва Н.Т.

Від позивача: н/з

Від відповідача: н/з

Суть спору:

Позовну заяву подано Шепетівським міжрайонним прокурором Хмельницької області в інтересах держави в особі Державного підприємства «Підприємство Шепетівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Хмельницькій області №98», с. Климентовичі, Шепетівський район, Хмельницька область до відповідача Приватного підприємства «Ілона-Транс», м. Львів про стягнення 96 930, 37 грн.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 22.08.2014р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 16.09.2014р.

Розгляд справи відкладався 16.09.2014р., 30.09.2014р., 16.10.2014р. з підстав, наведених у відповідних ухвалах суду.

Ухвалою суду від 23.10.2014р. призначено колегіальний розгляд справи у складі трьох суддів та відкладено розгляд справи.

20.11.2014р. та 09.12.2014р. розгляд справи відкладався з підстав, наведених у відповідних ухвалах суду.

Ухвалою суду від 22.12.2014р. продовжено строк вирішення спору на 15 днів та відкладено розгляд справи до 12.01.2015р.

В судове засідання 12.01.2015р. прокурор з'явився, клопотанням від 18.12.2014р. №99-104-14 просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 96930, 37 грн. заборгованості, заяву про уточнення (збільшення) позовних вимог в розмірі 104 930,37 грн. від 02.12.2014р. №99-104-14 залишити без розгляду. Позовні вимоги підтримав, позов просить задоволити відповідно до клопотання про уточнення (зменшення) позовних вимог.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив.

Відповідач явку повноважного представника в судові засідання не забезпечив, причин неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Вимог ухвал суду не виконав, відзиву на позов не подав.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 11.08.2014р., місцезнаходження юридичної особи - ПП «Ілона-Транс»: м. Львів, вул. Генерала Чупринки, 123, кв.6, куди і скеровувались ухвали господарського суду Львівської області рекомендованими листами з повідомленням про вручення, котрі повернуті з відміткою про вручення.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача або його представника та за відсутності його відзиву на позов, в порядку ст.75 ГПК України, за наявними у справі доказами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, заслухавши пояснення прокурора та представника позивача, суд встановив:

23.01.2014р. між ДП «Підприємством Шепетівської виправної колонії №98» (позивач, за договором - постачальник) та приватним підприємством «Ілона-Транс» (відповідач, за договором - покупець) укладено договір поставки №Г-7.

Згідно п. 1.1. договору, постачальник приймає на себе зобов'язання передавати у власність покупцю товар (щебінь, відсів) в кількості та асортиментів вказаних в договору, а покупець зобов'язується прийняти й оплатити товар - у порядку і на умовах, передбачених договором.

У відповідності до умов п.2.1. договору, постачальник зобов'язаний після підписання договору передавати покупцеві товар по кількості та фракціях вказаних в договору, а покупець прийняти товар від постачальника і здійснити оплату в строки й порядку передбаченому договором.

Відповідно до п.3.3. договору, товар вважається переданим постачальником і прийнятим покупцем за кількістю та якістю згідно підписаними сторонами накладними.

На виконання умов договору позивачем поставлено товар (щебеневу продукцію) на загальну суму 129 930,37 грн., що підтверджується підписаними та скріпленими печатками двох сторін видатковими накладними від 22.02.2014р. №245 на суму 66302, 03 грн. та від 28.02.2014р. №246 на суму 63628, 34 грн. (в матеріалах справи).

Відповідачем частково сплачено за поставлений товар на загальну суму 25000 грн., що підтверджується прибутковими касовими ордерами долученими позивачем: №42 від 03.02.2014р. на суму 10000 грн., №38 від 24.01.2014р. на суму 5000 грн., №43 від 04.02.2014р. на суму 10 000 грн. (в матеріалах справи). Проведення відповідачем повної плати вартості товару матеріалами справи не підтверджено.

Внаслідок часткового виконання зобов'язання у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за поставлений товар, яка станом на 28.02.2014р. становила 104930, 37 грн.

31.03.2014р., в порядку передбаченому ст. 601 ЦК України, сторони за взаємною згодою провели зарахування зустрічних однорідних вимог на загальну суму 8000, 00 грн., що підтверджується актом взаємозаліку №30/03-14 від 31.03.2014р.

Таким чином, заборгованість відповідача - ПП «Ілона - Транс» перед позивачем за поставлений товар, враховуючи зарахування зустрічних однорідних вимог складає 96930, 37 грн.

З метою досудового врегулювання спору, позивач звертався до відповідача з претензією №3368 від 24.04.2014р. про сплату заборгованості у розмірі 96930, 37 грн. Однак така претензія залишена останнім без відповіді та задоволення.

Відтак, станом на день розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем не змінилась та становить 96 930, 37 грн., що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків підписаним та скріпленим печатками сторін станом на 01.11.2014р. Доказів зворотнього суду не надано.

У відповідності до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст.526 ЦК України та ст.193 ГК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У відповідності до приписів ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 121 Конституції України, на органи прокуратури покладено представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

У відповідності із ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру», підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Державна пенітенціарна служба України є центральним органом виконавчої влади, який безпосередньо реалізує єдину державну політику у сфері виконання покарань. Основним її завданням є здійснення єдиної державної політики у сфері виконання кримінальних покарань, утримання засуджених відповідно до вимог законодавства, надання їм належного матеріально-побутового та медико-санітарного обслуговування. Безпосередньо виконання цих функцій покладено на виправні колонії.

Неналежним виконанням зобов'язань завдано матеріальних збитків державі в особі Державного підприємства Шепетівської виправної колонії №98 Управління Державної пенітенціарної служби України в Хмельницькій області, що впливає на їх економічне становище, та, як наслідок, на обов'язкові розрахунки з бюджетом і працівниками.

Згідно з ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.ст. 33, 38 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 43 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

За таких обставин, розглянувши матеріали справи та здійснивши оцінку наданих доказів та пояснень, суд дійшов висновку про те, матеріали справи підтверджено неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань, а відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, не надано суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судових засідань, а відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Як зазначено в пункті 4.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013р. №7 із змінами та доповненнями, приймаючи рішення зі справи, провадження в якій порушено за заявою прокурора, господарський суд у разі повного або часткового задоволення позову (скарги) стягує судовий збір з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам), якщо він не звільнений від сплати судового збору.

З огляду на те, що спір виник з вини відповідача, судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на останнього.

Керуючись ст. ст. 509, 526 ЦК України, ст. ст.173, 193 ГК України, ст.ст. 32, 33, 38, 49, 75, 82, 84, 116, 117 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з приватного підприємства «Ілона-Транс», м. Львів, вул.Генерала Чупринки, 123 () на користь Державного підприємства «Підприємство Шепетівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Хмельницькій області (№98)», с. Климентовичі, Шепетівський район, Хмельницька область () - 96 930,37 грн. заборгованості.

3. Стягнути з приватного підприємства «Ілона-Транс», м. Львів, вул. Генерала Чупринки, 123 () в доход державного бюджету - 1827, 00 грн. судового збору.

4. Накази видати згідно ст.116 ГПК України.

Повне рішення складено 17.01.2015р.

Суддя Мороз Н.В.

Суддя Кітаєва С.Б.

Суддя Щигельська О.І.