ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" січня 2015 р.Справа № 916/4494/14

За позовом Товариства з додатковою відповідальністю "ЗАВОД МЕТИЗ";

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кипрей"

про стягнення 59847,58 грн.;

Суддя Літвінов С.В.

Представники:

Від позивача: Щапова О.А. по довіреності № 10 від 14.01.2014р.

Від відповідача: -не з'явився;

Суть спору:про стягнення 59847,58грн.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, товариство з додатковою відповідальністю "ЗАВОД МЕТИЗ", звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Кипрей" про стягнення заборгованості, відповідно до якої просить стягнути з відповідача основний борг у розмірі 50 730,00 грн., пеню у розмірі 2 369,58 грн., штраф у розмірі 6 748,00 грн. та судовий збір у сумі1827,00 грн.

Ухвалою суду від 12.11.2014р. порушено провадження у справі № 916/4494/14 за зазначеним позовом.

03.12.2014 року до суду від товариства з додатковою відповідальністю "ЗАВОД МЕТИЗ" надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути суму основного боргу у розмірі 49 700,00 грн., пеню у розмірі 2 369,58 грн., штраф у розмірі 6 748,00 грн. та судовий збір у розмірі 1827,00 грн.

12.01.2015 року до господарського суду надійшла заява позивача про зменшення суми позовних вимог, у зв'язку із частковою сплатою відповідачем заборгованості, відповідно до якої просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Кипрей" суму основного боргу у розмірі 39 700,00 грн., пеню у розмірі 2 369,58 грн., штраф у розмірі 6 748,00 грн. та судовий збір у розмірі 1827,00 грн.

Відповідач був повідомлений належним чином, але в судове засідання не з'являвся, відзив на позов та витребувані судом документи не надав, про поважність причин відсутності не повідомив, своє право на захист не використав, у зв'язку з чим справа розглядається по наявним в ній матеріалам у порядку ст.75 ГПК України.

Відповідно до ст. 85 ГПК України у судовому засіданні за участю представника позивача оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив.

10.07.2014 року між товариством з додатковою відповідальністю "ЗАВОД МЕТИЗ" (далі - позивач, постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Кипрей" (далі - відповідач, покупець) був укладений договір поставки № 077/Р (далі - "Договір") за яким позивач зобов'язався виготовити та передати у власність (поставити) відповідачу товар згідно гарантійних листів (заяв) та накладних, а відповідач зобов'язується прийняти і оплатити поставлений товар на умовах даного договору.

Позивач поставив відповідачу товар, на загальну суму 67 479,97 грн., що підтверджується накладною на відпуск товарно - матеріальних цінностей № 01786 від 14.08.2014 року та довіреністю на отримання товару, яка видані товариством з обмеженою відповідальністю "Кипрей" № 81 від 14.08.2014 року.

Відповідач частково сплатив суму основного боргу, що підтверджується платіжним дорученням № 580 від 17.10.2014 року на суму 1749,97 грн., платіжним дорученням № 484 від 22.10.2014 року на суму 10 000,00 грн. та платіжним дорученням № 503 від 29.10.2014 року на суму 5 000,00 грн.

Як стверджує позивач, відповідач свої зобов'язання по договору виконав не в повному обсязі.

Враховуючи невиконання відповідачем взятого на себе за договором обов'язку щодо оплати заборгованості за отриманий товар, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою та з урахуванням заяв про зменшення розміру позовних вимог, просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 39 700,00 грн., пеню у розмірі 2 369,58 грн., штраф у розмірі 6 748,00 грн. та судовий збір у розмірі 1827,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, а саме: цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Він може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ст.ст.202, 205 Цивільного кодексу України).

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що визначено в ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 3.2 Договору поставки розрахунок за продукцію здійснюється протягом 20 банківських днів з моменту відвантаження.

Так, судом встановлено наявність поставки позивачем відповідачу товару, існування заборгованості товариства з обмеженою відповідальністю "Кипрей" по оплаті вартості отриманого товару, у зв'язку з чим позовна вимога товариства з додатковою відповідальністю "ЗАВОД МЕТИЗ" щодо стягнення з відповідача частини вартості поставленого товару в сумі 39 700,00 грн. є обґрунтованою та підлягає судом задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Кипрей" пені в розмірі 2 369,58 грн. та штрафу у розмірі 6 748,00 грн.

Згідно з ч.2 ст.218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов'язання. Водночас вимогами п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов'язання є сплата неустойки (штрафу, пені), а відповідно до вимог ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов'язання.

Згідно ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Згідно п. 4.2 Договору у разі несвоєчасної сплати вартості продукції, покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, за кожен день прострочки.

Відповідно до п. 4.3 Договору у разі прострочки сплати продукції більш ніж чим на 20 календарних днів Покупець додатково сплачує штраф в розмірі 10% вартості відвантаженої, но не сплаченої продукції.

В зв'язку з порушенням строків оплати, на підставі п. 4.2 та 4.3 договору відповідачу позивачем на суму заборгованості нарахована пеня за кожен день прострочення платежу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 2 369,58 грн. та штраф у розмірі 6 748,00 грн.

Наданий позивачем розрахунок пені та штрафу, на думку суду, здійснений належним чином, тому судом підлягає задоволенню у розмірі 2 369,58 грн. - пені та 6 748, 00 грн. - штрафу

Станом на день розгляду справи, відповідач борг не сплатив, документів спростовуючих позовні вимоги не надав.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час розгляду справи відповідачем не було належним чином доведено суду та доказано виконання своїх зобов'язань.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

Враховуючи вищезазначені обставини справи та перевіривши правильність наданих позивачем розрахунків сум заявлених до стягнення, позовні вимоги товариства з додатковою відповідальністю "ЗАВОД МЕТИЗ" до товариства з обмеженою відповідальністю "Кипрей" про стягнення заборгованості основного боргу у розмірі 39 700,00 грн., пені у розмірі 2 369,58 грн., штрафу у розмірі 6 748,00 грн., є обґрунтованими, підтверджені наявними у справі матеріалами та підлягають задоволенню.

Згідно ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1827,00 грн.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кипрей" (65091, м. Одеса, вул. Середня, 25, ) на користь товариства з додатковою відповідальністю "ЗАВОД МЕТИЗ" (51931, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Широка, 99, ) основний борг у розмірі 39 700,00 грн., пеню у розмірі 2 369,58 грн., штраф у розмірі 6 748,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1827,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 15 січня 2015 р.

Суддя С.В. Літвінов