Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "12" січня 2015 р. Справа № 2/5007/120/11

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від 1-го відповідача: Краснова Т.М. (довіреність від 30.12.14.)

від 2-го відповідача: Полонська Л.М. (адвокат, договір від 12.12.14.)

розглянув у судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватного підприємства будівельно-монтажної фірми "Майстер"

до 1)Державного територіально-галузевого об'єднання Південно-Західної залізниці "Укрзалізниця" в особі Коростенської дирекції залізничних перевезень (м.Коростень)

2) Вересівської сільської ради Житомирського району (с.Вереси, Житомирська область)

про визнання права власності на нерухоме майно

Позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про визнання за ним права власності на адміністративно-побутове приміщення, розташоване за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Вереси, вул. Княгині Ольги, 26.

Позовні вимоги грунтуються на тому, що ПП БМФ "Майстер" набуло права власності на вказане майно згідно договору оренди від 03.03.98, з урахуванням договору підряду від 04.03.98.

Державне територіально-галузеве об'єднання "Південно-Західна залізниця" у відзивах на позовну заяву №239 від 25.11.11 (а.с.37), №300 від 13.12.11 (а.с.74) позов не визнає з тих підстав, що договір підряду №2 від 04.03.98 в дію не вступив, оскільки відповідач-1 так і не передав позивачу матеріали та кошти для здійснення будівельних робіт. Відсутність у договорі оренди майна від 03.03.98 цілого ряду істотних умов свідчить про те, що договір є не укладеним.

Вересівська сільська рада у відзиві на позовну заяву (а.с.45) позов не визнає посилаючись на те, що позивач жодного відношення до будівництва спірного майна не має. Матеріали для виконання робіт позивачу не передавались, а тому договір підряду від 04.03.98 не набув чинності. Оскільки спірне приміщення в експлуатацію так і не було введено, строк оренди не розпочався. Договір оренди від 03.03.98, який не містить істотних умов, вважається неукладеним.

Позивач представника в судове засідання не направив повторно, звернувся з клопотанням про відкладення розгляду справи в зв'язку з перебуванням на лікуванні. Господарський суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, оскільки позивач, як юридична особа, вправі направити до суду іншого представника, по справі зібрано достатньо доказів щодо правовідносин сторін, явка позивача обов'язковою не визнавалась.

Представники відповідачів у судовому засіданні позов не визнали з підстав викладених у відзивах на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

03.03.1998 р. між Приватним підприємством будівельно-монтажна фірма "Майстер" (позивач/орендар) та Коростеньським відділком Південно-західної залізниці (орендодавець) (правонаступником якого є Відповідач-1, а.с.41) укладено договір оренди недобудованого нежилого приміщення, що знаходиться за адресою: с. Вереси, вул. Будівельників 78 (на даний час - вул.Княгині Ольги,26) (а.с.14) (далі Договір оренди).

04.03.98 між позивачем (підрядник) та Коростеньським відділком Південно-західної залізниці (замовник) укладено договір, за умовами якого позивач зобов'язався виконати з матеріалів замовника і підрядника будівельно-монтажні роботи (а.с.13) (Далі Договір підряду).

Відповідно до ст.153 ЦК УРСР договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду.

Натомість, Договір підряду не містить такої істотної умови як місце виконання робіт, назва та адреса об'єкту, тому є неукладеним, а отже не породжує юридичних наслідків.

Крім того, Договір підряду не набув чинності, оскільки відповідно до пункту 3.1 цього договору він вступає в дію з моменту передачі матеріалів підряднику за Актом приймання-передачі. До суду не представлено доказів виконання сторонами цього пункту договору.

Договір підряду передбачає, що виконання робіт має підтверджуватись актами виконаних робіт. До суду таких актів не надано, отже позивачем не доведено факт виконання сторонами умов Договору підряду.

03.10.2000 між позивачем та Коростеньським відділком Південно-західної залізниці складено доповнення до Договору оренди, яким Договір оренди доповнено пунктами 5.5, 5.6, 5.7. Пунктом 5.7 доповнень визначено, що в разі несплати замовником або територіальною громадою вартості робіт за договором підряду від 04 березня 1998 року, нежиле приміщення переходить у власність приватного підприємства будівельно-монтажна фірма "Майстер" (підрядник/позивач).

Оскільки, як встановлено судом, Договір підряду є не укладеним тому відсутні підстави для застосування пункту 5.7 Договору оренди.

Окрім того, доповнення до договору оренди підписано начальником Коростенської дирекції залізничних перевезень, яка не є юридичною особою, та не є стороною договору. Доказів, які б надавали право директору підписувати доповнення до договору, до суду не надано. Отже доповнення до Договору оренди не створює, не змінює і не припиняє цивільні права і обов'язки сторін Договору оренди. До суду не представлено доказів схвалення угоди належним представником юридичної особи. (ст.63 ЦК УРСР)

Таким чином судом встановлено, що правовідносини сторін у справі обмежуються лише Договором оренди, який не передбачає перехід права власності на об'єкт оренди до орендаря (позивача).

За нормами статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Господарським судом не встановлено законних підстав набуття позивачем права власності на спірний об'єкт нерухомого майна.

Посилання позивача на статтю 331 ЦК України є необґрунтованим, оскільки об'єкт має власника (відмінного від позивача) та не є новоствореним майном.

За таких обставин позов є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Крім того, господарським судом встановлено, що рішенням Вересівської сільської ради від 28 грудня 2004 року прийнято від Коростенської дирекції залізничних перевезень Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" у комунальну власність сільської ради безкоштовно незакінчене будівництво об'єкту (будівля магазину) "Інженерні мережі с. Смаківка". Передача об'єкта проведена згідно з актом прийому - передачі основних та оборотних фондів, в якому зазначено, що Вересівська сільська рада Житомирського району прийняла безкоштовно на баланс об'єкт невиробничого призначення незавершене будівництво "Інженерні мережі с. Смаківка" одноповерхову споруду 202кв.м. по вул. Княгині Ольги, 26, вартістю 14531грн. (а.с.21). Вказана обставина не змінює характеру встановлених судом орендних правовідносин, оскільки відповідно до ст. 770 ЦК України до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22.08.12 у справі №2а-32/12, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22.10.14, яка прийнята по спору між цими ж сторонами, підтверджено правомірність набуття Вересівською сільською радою права власності на спірний об'єкт та спростовано доводи позивача щодо його права власності.

Позивачем на підтвердження позовних вимог надано акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту від 12.07.2007 (а.с.25) та акт державної технічної комісії по прийняттю закінченого будівництвом об'єкту в експлуатацію за 2007 рік (без дати) (а.с.28). Вказані акти свідчать про прийняття в експлуатацію об'єкту по вул.Княгині Ольги, 26 в с.Вереси та вказують на те, що будівництво здійснював позивач. Разом з тим, факт будівництва позивачем вказаного об'єкту не має правового значення для вирішення даного спору, оскільки, як встановлено судом, під будівництвом в даному випадку мається на увазі реконструкція (поліпшення) існуючого об'єкту, який переданий в оренду позивачу за Договором оренди від 03.03.98. Як закон (ст. 272 ЦК УРСР, ст. 778 ЦК України) так і Договір оренди (пункт 1.2) передбачають право орендаря на поліпшення орендованого майна з послідующими відповідними наслідками, що і було зроблено позивачем. При встановлених судом обставинах факт будівництва не є підставою для набуття власності.

Відповідно до ст.49 ГПК України, витрати на оплату судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання рішення 17.01.15

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2-позивачу (рек. з повідом.)