ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2015 р. Справа № 908/4844/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Сіверін В. І., суддя Терещенко О.І. , суддя Медуниця О.Є.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1;

1-го відповідача - не з'явився;

2-го відповідача - не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1, м. Краматорськ, Донецька область (вх. №16 З/1-18)

на ухвалу господарського суду Запорізької області від 14.11.2014р.

у справі № 908/4844/14

за позовом ОСОБА_1, м. Краматорськ, Донецька область

до 1-го відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгропромстрой", м. Краматорськ, Донецька область

до 2-го відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер М", м. Краматорськ, Донецька область

про визнання договорів купівлі-продажу недійсними,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 14.11.2014р. (суддя Науменко А.О.) позовну заяву з доданими до неї документами повернуто ОСОБА_1 без розгляду. Повернення позовної заяви господарський суд першої інстанції обґрунтовує тим, що позивачем не надано належних доказів сплати судового збору у встановленому розмірі по 7 вимогам немайнового характеру, проте надано докази сплати по 2 вимогам немайнового характеру.

ОСОБА_1 з ухвалою суду першої інстанції не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 14.11.2014р. у справі №908/4844/14 про повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду та передати справу на новий розгляд до господарського суду Запорізької області. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що місцевим господарським судом не взято до уваги однорідність позовних вимог та вказує на те, що об'єднання позовних вимог за сьома договорами купівлі-продажу є доцільним та дає можливість досягти процесуальної економії.

Автоматизованою системою документообігу Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу (справу) призначено для розгляду судді-доповідачу Терещенко О.І.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 06.01.2015р. (колегія суддів у складі: головуючий суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І., суддя Медуниця О.Є.) прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 21.01.2015р. о 09:30 год.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Партнер М" відзивом на апеляційну скаргу заперечує проти задоволення апеляційної скарги, просить ухвалу господарського суду Запорізької області від 14.11.2014р. у справі №908/4844/14 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення (вх.№658 від 19.01.2015р.). В обґрунтування своєї правової позиції зазначає, що розмір судового збору встановлюється виходячи з семи окремих позовних вимог, об'єднаних в одній позовній заяві та сплачується за кожну окрему вимогу.

В судовому засіданні 21.01.2015р. представник позивача підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 14.11.2014р. у справі №908/4844/14 про повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду та передати справу на новий розгляд до господарського суду Запорізької області

Представники 1-го та 2-го відповідачів в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчить відтиск штампу на звороті останнього аркушу ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 06.01.2015р. про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Враховуючи належне повідомлення відповідачів про час та місце засідання суду, а також те, що явка представників сторін не була визнана судом обов'язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами без участі представників відповідачів, відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Приписами пункту 3 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до листа територіального управління Державної судової адміністрації №08-04/3165 від 30.12.2013р., згідно з нормами частини 2 статті 41 Бюджетного кодексу України до набрання чинності закону про Державний бюджет на поточний рік, діють норми Закону про Державний бюджет України на попередній бюджетний рік.

Згідно з статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» станом на 01.12.2013р. мінімальна заробітна плата встановлена у розмірі 1218,00 грн.

Як вбачається з пунктів 1, 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлено ставку судового збору у розмірі 2% ціни позову, але менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат; за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру встановлено ставку судового збору в 1 розмірі мінімальної заробітної плати.

З наведеного вище вбачається, що мінімальна заробітна плата у місячному розмірі на 01.01.2014р. складає 1218,00 грн., від розміру якої справляється судовий збір.

За таких обставин, розмір судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру складає 1218,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач - ОСОБА_1 звернувся до господарського суду з позовною заявою, в якій заявлено 7 вимог немайнового характеру, а саме просив: 1. визнати недійсним договір купівлі-продажу від 07.07.2011р., зареєстрований у реєстрі за №3495; 2. визнати недійсним договір купівлі - продажу від 07.07.2011р., зареєстрований у реєстрі за №3496; 3. визнати недійсним договір купівлі-продажу від 07.07.2011р., зареєстрований у реєстрі за №3494; 4. визнати недійсним договір купівлі-продажу від 21.07.2011р., зареєстрований у реєстрі за №3675; 5. визнати недійсним договір купівлі-продажу від 07.07.2011р., зареєстрований у реєстрі за №3679; 6. визнати недійсним за довідкою - рахунком №748948 договір купівлі -продажу від 29.07.2011р.; 7. визнати недійсним за довідкою - рахунком №795986 договір купівлі - продажу від 30.07.2011р.

Матеріали справи містять докази сплати судового збору, а саме квитанцію №0.0.303543706,1 від 06.10.2014р. на суму 1218,00 грн. та квитанцію №0.0.303543706.2 від 06.10.2014р. на суму 1218,00 грн.

Проте, позивачем при зверненні до господарського суду першої інстанції не надано належних доказів сплати судового збору у встановленому розмірі - по 7 вимогам немайнового характеру, а надано лише по 2 вимогам немайнового характеру.

А отже, колегія суддів погоджується з висновками господарського суду першої інстанції про те, що розмір судового збору встановлюється виходячи з семи окремих позовних вимог, об'єднаних в одній позовній заяві та сплачується окремо з кожної таких вимог.

Твердження апелянта про доцільність об'єднання позовних вимог за договорами купівлі-продажу для досягнення процесуальної економії, відхиляються колегією суддів за необґрунтованістю, з огляду на наступне.

Як встановлено у пункті 2.11. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процессуального кодексу України» від 21.02.2013р. №7, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Також, колегія суддів зазначає, що чинним законодавством України не передбачено такого поняття як «процесуальна економія».

Приписами пункту 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Крім того, пунктом 3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України» від 26.12.2011р. №18 встановлено, що недодержання вимог статей 54,56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про повернення позовної заяви ОСОБА_1, м. Краматорськ, Донецька область без розгляду.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 99, 101, ч.1 ст.103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, м. Краматорськ, Донецька область залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 14.11.2014р. у справі №908/4844/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 21.01.2015 року.

Головуючий суддя Сіверін В. І.

Суддя Терещенко О.І.

Суддя Медуниця О.Є.