ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2015 р. Справа № 914/4082/14

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Ензим", м. Вінниця

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агролайф корми", с. Давидів Пустомитівського району Львівської області

про стягнення 41 749, 82 грн.

Суддя Манюк П.Т.

При секретарі Підкостельній О.П.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Могильницький А.М. - представник

Зміст ст. 22 ГПК України представнику відповідача роз'яснено.

Розглядається справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Ензим" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агролайф корми" про стягнення 95 556, 19 грн.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 19.11.2014 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 01.12.2014 р.

В судових засіданнях розгляд справи відкладався з підстав викладених у відповідних ухвалах суду.

Представник позивача в судові засідання не з'явився, однак на адресу суду скерував клопотання про розгляд справи за наявними матеріалами справи за відсутності уповноваженого представника. Також представником позивача на адресу суду 28.11.2014 р., 09.12.2014 р., 12.12.2014 р., 12.01.2015 р., 19.01.2015 р. були скеровані заяви про уточнення розміру позовних вимог. В останній заяві від 19.01.2015 р. про уточнення розміру позовних вимог, яку суд прийняв до розгляду, позивач просить стягнути з відповідача 41 749, 82 грн., з них: 31 999, 20 грн. - основного боргу, 7 966, 43 грн. - пені, 1 784, 19 грн. - 3 % штрафу.

Представник відповідача позовні вимоги не заперечив, в судовому засіданні 20.01.2015 р. подав заяву, в якій зазначає про повне погашення заборгованості 19.01.2015 р. в сумі 31 999, 20 грн. Крім того, просить суд, зменшити розмір штрафних санкцій на 90 %, у зв'язку із наявністю значної дебіторської заборгованості та складним економічним становищем підприємства.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Ензим" (надалі - позивач) звернулося в Господарський суд Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агролайф корми" (надалі - відповідач) про стягнення 41 749, 82 грн. (з урахуванням заяви про зменшення та уточнення розміру позовних вимоги від 19.01.2015 р.).

В обґрунтування позовних вимог, позивач вказує на те, що 20.08.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Ензим" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агролайф корми" (покупець) було укладено договір № 84 (надалі - договір), відповідно до умов якого продавець зобов'язався передати у власність покупцю, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити на умовах цього договору вартість товару в асортименті, кількості та по цінам, зазначеним у рахунках-фактурах та видаткових накладних.

В пункті 2.2 договору сторони погодили, що датою поставки є дата передачі товару покупцю, зазначена у видатковій накладній.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 360 002, 08 грн.

Факт отримання відповідачем товару підтверджується видатковими накладними від 20.08.2013 р. № РН-00436 на суму 110 004, 00 грн., від 17.10.2013 р. № РН-00566 на суму 55 002, 00 грн., від 17.03.2014 р. № РН-00102 на суму 19 800, 72 грн., від 25.04.2014 р. № РН-00161 на суму 38 098, 80 грн., від 09.07.2014 р. № РН-00367 на суму 63 498, 00 грн., від 11.11.2014 р. № РН-00649 на суму 16 000, 00 грн., від 27.11.2014 р. № РН-00672 на суму 25 599, 36 грн., від 16.12.2014 р. № РН-00704 на суму 31 999, 20 грн. (копії яких долучено до матеріалів справи), та довіреністю на отримання цінностей виданою на ім'я Пришляк Г.П.

Згідно пунктів 4.1, 4.2 договору, покупець зобов'язаний здійснити оплату вартості поставленої партії товару у строк, що не перевищує 30 (тридцяти) календарних днів з дати поставки товару. Оплата поставленного товару здійснюється покупцем шляхом безготівкового багнківського переказу грошових коштів на поточний рахунок продавця.

Як вказує у позовній заяві позивач, відповідач здійснив часткову оплату за отриманий товар, внаслідок чого у нього виникла заборгованість в сумі 31 999, 20 грн.

Враховуючи наведене, позивач звертаючись до суду просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 31 999, 20 грн.

Крім стягнення основного боргу позивач просить стягнути з відповідача, згідно з п. 5.3 договору пеню у розмірі 7 966, 43 грн. та 3 % штрафу у розмірі 1 784, 19 грн.

В представленій заяві та усних пояснення, наданих в судовому засіданні 20.01.2015 р., відповідач повідомив про повне погашення основного боргу, просив суд зменшити розмір штрафних санкцій на 90 %, у зв'язку із наявністю дебіторської заборгованості та складним економічним становищем підприємства.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи із наступних мотивів:

Відповідно до статті ст. 526 ЦК України, 193 Господарського кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як встановлено судом, згідно умов договору від 20.08.2013 року № 84, позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 360 002, 08 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними від 20.08.2012 р. № РН-00436, від 17.10.2013 р. № РН-00566, від 17.03.2014 р. № РН-00102, від 25.04.2014 р. № РН-00161, від 09.07.2014 р. № РН-00367 , від 11.11.2014 р. № РН-00649, від 27.11.2014 р. № РН-00672, від 16.12.2014 р. № РН-00704.

Приписами ст. 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно пунктів 4.1, 4.2 договору, покупець зобов'язаний здійснити оплату вартості поставленої партії товару у строк, що не перевищує 30 (тридцяти) календарних днів з дати поставки товару. Оплата поставленного товару здійснюється покупцем шляхом безготівкового банківського переказу грошових коштів на поточний рахунок продавця.

Із наявних матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобов'язання згідно договору належним чином не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість в розмірі 31 999, 20 грн.

Однак, 20.01.2015 р. в судовому засіданні представником відповідача було подано заяву, в якій він зазначає про погашення 19.01.2015 р. основного боргу в сумі 31 999, 20 грн., що підтверджується платіжним дорученням №126, копію якого долучено до матеріалів справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в частині стягнення основного боргу в розмірі 31 999, 20 грн. провадження у справі слід припинити, оскільки вказана заборгованість сплачена відповідачем після подання позивачем позову до суду.

Відповідно до ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як зазначається в ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

В силу ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених кодексом, іншими законами та договором.

Приписами ст. 230 ГК України встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання, він зобов'язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

Пунктом 5.1 договору сторонами передбачено, що у випадку порушення строку оплати товару, покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несплаченої суми за кожний день прострочення. У разі прострочення вказаного у п. 4.1 цього договору терміну оплати поставленого товару більш як на 10 календарних днів покупець, окрім пені, сплачує продавцю штраф в розмірі 3% від суми простроченого платежу.

Відтак позивачем правомірно нараховано відповідачу пеню у розмірі 7 966, 43 грн. та 3 % штрафу у розмірі 1 784,19 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України, господарський суд приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Виходячи із приписів вказаних вище норм, враховуючи заяву відповідача про складне економічне становище підприємства та сплату ним повної суми основного боргу, суд вважає за необхідне, як виняток, зменшити розмір неустойки (пені, штрафу), що підлягає стягненню з відповідача на 50 %. Таким чином до стягнення з відповідача підлягає пеня у розмірі 3 983, 22 грн. та 3 % штрафу у розмірі 892, 10 грн.

Зважаючи на те, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, судовий збір, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на нього повністю.

На підставі наведеного та керуючись ст. 36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агролайф корми" (81151, Львівська обл., Пустомитівський район, с. Давидів, вул. Львівська, буд. 2 "А", ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Ензим" (21050, м. Вінниця, вул. 1 Травня, 60, ) суму в розмірі 6 786, 44 грн., з них:

- 3 983, 22 - пені;

- 892, 10 грн. - 3% штрафу;

- 1 911, 12 грн. - судового збору.

3. Провадження у справі в частині стягнення 31 999, 20 грн. основного боргу - припинити.

4. Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Повне рішення складено 23.01.2015 року.

Суддя Манюк П.Т.