РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/24373/14 14.01.15

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "ВІТІС ГРУП"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Ресторан груп"
простягнення заборгованості 497 784,65 грн.
Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:Кудрявченко О.С. - представник за довіреністю;
від відповідача:не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІТІС ГРУП" (надалі - ТОВ "ВІТІС ГРУП") звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресторан груп" (надалі - ТОВ "Ресторан груп") про стягнення заборгованості 497 784,65 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на виконання умов Договору купівлі-продажу №6/619-13К від 25.03.2012 р. поставив відповідачу товар, а останній свого грошового зобов'язання з його оплати належним чином не виконав, у зв'язку із чим за відповідачем виникла заборгованість у розмірі 222 927,79 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за поставлений згідно Договору постачання №83-09К від 08.07.2009 р. товар у розмірі 251 023,00 грн. право вимоги на стягнення якої позивачем набуто відповідно до Договору про переведення боргу №29/10 від 29.10.2013 р. Також, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача інфляційних витрат у розмірі 19 431,97 грн. та 3 % річних у розмірі 4 401,89 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.11.2014 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 10.12.2014 р.

Представник позивача в судове засідання 10.12.2014 р. з'явився, позовні вимоги підтримав, подав клопотання про продовження строку вирішення спору на 15 днів.

Представник відповідача, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання 10.12.2014 р. не з'явився, вимог ухвали суду від 07.11.2014 р. не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.12.2014 р. задоволено клопотання позивача про продовження строку вирішення спору на 15 днів та у зв'язку із неявкою представника відповідача та невиконанням ним вимог ухвали суду від 07.11.2014 р., розгляд справи відкладено на 14.01.2015 р.

Представник позивача в судове засідання 14.01.2015 р. з'явився, надав суду акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.12.2013 р. по 13.01.2015 р., позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання 14.01.2015 р. не з'явився, вимог ухвал суду від 07.11.2014 р. та 10.12.2014 р. не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

При цьому, суд відзначає, що за змістом ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Місцезнаходження відповідача за адресою: 01033, м. Київ, вул. Льва Толстого, буд.14а, на яку було надіслано ухвали суду від 07.11.2014 р. та 10.12.2014 р., підтверджується наявними в матеріалах справи документами та інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, яка міститься на офіційному веб-сайті Державного підприємства "Інформаційно-ресурсний центр" за адресою http://irc.gov.ua/ua/Poshuk-v-YeDR.html та вказано у позові.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення №048 400) та №583 556), згідно змісту яких ухвала про порушення провадження у справі від 07.11.2014 р. отримана відповідачем за вищевказаною адресою 26.11.2014 р., а ухвала про відкладення розгляду справи від 10.12.2014 р. - 19.12.2014 р.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 14.01.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складались протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

25.03.2012 р. між ТОВ "Ресторан груп" (покупець) та ТОВ "Вітіс Груп" (постачальник) було укладено Договір (купівлі - продажу на умовах оплати за реалізований товар) №6/619-13 К, згідно якого постачальник поставляє та передає у власність покупця, а покупець приймає та сплачує товар на умовах та в порядку, визначеним даним Договором, відповідно замовлення на поставку та товаросупровідної документації, яка є невід'ємною частиною цього Договору (Доповнення 1 "Бланк замовлення на поставку"). Ціни у вказаних замовленні на поставку та товаросупровідній документації, не можуть перевищувати затверджених в Специфікації, що є невід'ємною частиною цього Договору (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору поставка товару на склади покупця здійснюється транспортом постачальника та за рахунок постачальника на умовах DDP, передбачених Інкотермс, які вступили в силу з 01.01.2000 р.

Пунктом 2.2.1 Договору визначено, що постачальник зобов'язаний постачати товари своєчасно, у відповідну торгову точку, у відповідності з отриманим замовленням на поставку, у відповідній кількості та належної якості, а також у відповідності з іншими вимогами, вказаними в замовленні на поставку.

Згідно із п. 2.4.1 Договору постачальник поставляє товари разом з усією відповідною документацією:

- видаткова накладна;

- податкова накладна, корегована податкова накладна (за необхідності);

- замовлення;

- товарно - транспортна накладна при доставці транспортом постачальника;

- посвідчення якості товару;

- санітарно - гігієнічний висновок;

- ветеринарне свідоцтво;

- карантинний сертифікат;

- на товари, які підлягають сертифікації, постачальник надає належним чином оформлений сертифікат відповідності або свідоцтво про визнання сертифікату відповідності;

- інші документи на товар, надання яких передбачено діючим законодавством України;

- довіреність на представника постачальника або перевізника, яка надає право передачі товару, отримання повернутого покупцем товару, складати акти невідповідності товару умовам договору або вимогам законодавства;

Перелічувальні вище документи надаються в оригіналах або належним чином завірених копіях.

Право власності на товар переходить від постачальника до покупця з моменту підписання уповноваженими представниками сторін товарної (товарно - транспортної) накладної (п. 2.5.1 Договору).

Товари приймаються по кількості та якості у відповідній торговій точці покупця, куди товари поставляються постачальником, на підставі накладних та інших супровідних документів, які підтверджують якість товарів (п. 3.1 Договору).

Відповідно до п. 5.1 Договору ціна на товар встановлюється в національній валюті України, враховуючи ПДВ.

Постачальник зобов'язаний поставляти товари по цінам, вказаним в специфікації, затвердженої сторонами (Додаток 1) (п. 5.2 Договору).

Покупець зобов'язаний оплачувати кожну товарну накладну, переданого постачальником товару по мірі його реалізації не пізніше 7 (семи) банківських днів з моменту реалізації цього товару (п. 5.3 Договору).

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до "30" грудня 2013 р. (п. 8.1 Договору). Якщо одна із сторін письмово не заявить іншій стороні про припинення дії договору не менше ніж за 30 календарних днів до запланованої дати припинення його дії, договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік на тих же умовах (п. 8.2 Договору).

Пунктом п. 9.3 Договору визначено, що у випадку недосягнення згоди між сторонами спори передаються на розгляд в господарський суд по місту знаходження відповідача.

Як встановлено судом, позивач на виконання умов Договору №6/619-13 К від 25.03.2012 р., поставив відповідачу товар на загальну суму 263 002,79 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними №106459 від 01.11.2013 р., №106455 від 01.11.2013 р., №109586 від 30.11.2013 р., №113621 від 31.12.2013 р., №122275 від 19.04.2014 р., та підписаними сторонами актами звірки взаємних розрахунків. Жодних заперечень щодо поставки товару на суму 263 002,79 грн. відповідачем суду також не надано.

Відповідач виконуючи свої зобов'язання за Договором за період з 04.07.2014 р. по 04.08.2014 р. здійснив часткову оплату вартості поставленого товару у розмірі 35 000,00 грн., що підтверджується банківськими виписками з особового рахунку позивача. Крім того, 07.07.2014 р. відповідачем на підставі накладної на повернення №3078 від 07.07.2014 р. було повернуто позивачу товар на загальну суму 5 075,00 грн.

Позивач у своїй позовній заяві вказує, що у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем умов Договору №6/619-13 К від 25.03.2012 р. щодо своєчасної оплати вартості поставленого товару за останнім виникла заборгованість у розмірі 222 927,79 грн.

Крім того, судом встановлено, що 08.07.2009 р. між ТОВ "Вітіс Груп" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "П'ячере" (покупець) (надалі - ТОВ "П'ячере") було укладено Договір постачання №83-09К (надалі - "Договір"), відповідно до якого постачальник зобов'язується поставляти окремими партіями та передавати у власність покупцеві замовлений товар, а покупець зобов'язується приймати товар і оплачувати його. Асортимент, кількість, ціна та загальна вартість товару зазначена у накладних на кожну окрему партію (п. 1.1 Договору).

В пункті 2.1.1 Договору передбачено, що постачальник зобов'язаний поставляти товар протягом 5 днів з моменту узгодження сторонами замовлення, якщо не погоджено інше (п. 3.1).

Відповідно до п. 2.2.1 Договору покупець зобов'язаний оплачувати товар у терміни, передбачені цим договором.

Пунктом 2.2.3 Договору встановлено, що покупець зобов'язаний у періоди з 01 по 15 лютого, з 15 по 30 квітня, з 15 по 30 липня та з 15 по 30 жовтня кожного року підписувати та вручати (відправляти рекомендованим листом з повідомлення про вручення або кур'єром) постачальнику акти звірки взаєморозрахунків або мотивовану відмову від писання акту.

Постачальник здійснює поставку на умовах DDP (правила ІНКОТЕРМС у редакції 2000 року) на адресу покупця (далі "пункт поставки"): м. Київ, вул. Льва Толстого, 14а. Умови поставки можуть бути змінені за погодженням сторін (п. 3.1 Договору).

Датою поставки товару є дата, зазначена у видатковій накладній постачальника (п. 3.3 Договору).

Ціна на товар вказана у товарно - транспортній накладній, та/або видатковій накладній. Вартість товару є узгодженою сторонами та наявності печаток (штампів) або підпису відповідальних осіб сторін на накладній (п. 4.1 Договору).

Згідно п. 4.2 Договору термін сплати 21 календарний день з дати поставки товару.

Відповідно до п. 9.1 Договору останній вступає в силу з моменту його укладання (дата зазначена у верхньому правому куті першої сторінки договору). Строк дії договору необмежений. Кожна із сторін має право розірвати договір, письмово попередивши іншу сторону за тридцять календарних днів про таке розірвання.

Як вбачається з матеріалів справи позивач на виконання умов Договору №83-09К поставив ТОВ "П'ячере" товар на загальну суму 256 080,24 грн., що підтверджується видатковими накладними №62769 від 07.09.2012 р., №71151 від 30.11.2012 р., №72078 від 11.12.2012 р., №72880 від 18.12.2012 р., №75594 від 15.01.2013 р., №75554 від 15.01.2013 р., №76709 від 28.01.2013 р.,№76787 від 29.01.2013 р., №80416 від 05.03.2013 р., №81960 від 20.03.2013 р. та №82337 від 23.03.2013 р.

29.10.2013 р. між ТОВ "П'ячере" (первісний боржник), ТОВ "Ресторан груп" (новий боржник) та ТОВ "ВІТІС ГРУП" (кредитор) було укладено Договір про переведення боргу №29/10 (надалі - Договір).

Пунктом 1 Договору сторони передбачили, що даним договором регулюються стосунки, пов'язані із заміною зобов'язаної сторони (первісного боржника) в зобов'язанні, що виникає з договору купівлі-продажу на умовах оплати з відстроченням платежу №83-09к від "08" липня 2009 р., укладеним між первісним боржником і кредитором (надалі іменується "Основний Договір").

Відповідно до п. 2 Договору первісний боржник переводить на нового боржника кредиторську заборгованість (грошове зобов'язання) станом на дату підписання даного договору, що виникла згідно Основного договору 251 023,00 грн., у відповідності з Актом звірки взаємних розрахунків, підписаного сторонами, який є невід'ємною частиною даного договору.

Згідно із п. 4 Договору кредитор не заперечує проти заміни первісного боржника новим боржником в Основному договорі та, підписуючи зі своєї сторони цей договір, дає свою згоду на відповідний перевід боргу у порядку та на умовах, визначених даним договором.

Новий боржник цим підтверджує, що йому була передана вся необхідна інформація (документація), пов'язана з Основним договором, в тому числі і та, що стосується спорів та суперечень по Основному договору між первісним боржником та кредитором (п. 6 Основного договору).

Всі спори, що виникають з цього договору або пов'язані з ним, вирішуються шляхом переговорів між сторонами. Якщо відповідний спір неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку за встановленою підвідомчістю та підсудністю такого спору відповідно діючого в Україні законодавства (п. 7 Договору).

Цей договір вважається укладеним та вступає в силу з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін (п. 8 Договору).

Термін дії цього договору починається в момент, встановлений в п. 8 Договору і визначається часом, достатнім для реального і належного виконання цього договору сторонами (п. 9 Договору).

З урахуванням викладеного, позивач вказує, на існування у відповідача заборгованості по сплаті вартості поставленого товару у загальному розмірі 473 950,79 грн. з якої 222 927,79 грн. заборгованість за Договором №6/619-13 К від 25.03.2012 р. та 251 023,00 грн. за Договором №83-09к від 08.07.2009 р., право вимоги за яким виникло у позивача на підставі Договору про переведення боргу №29/10 від 29.10.2013 р.

У зв'язку із неналежним виконанням відповідачем умов Договорів позивачем на адресу відповідача було надіслано вимогу (претензію) №141 від 02.07.2014 р., в якій ТОВ "ВІТІС ГРУП" вимагало погасити існуючу заборгованість. Проте, дана вимога (претензія) залишена відповідачем без задоволення та виконання.

Спір у справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов'язання по оплаті вартості поставленого згідно Договорів товару.

Договір №83-09 К від 08.07.2009 р. та Договір №619-13К від 25.03.2012 р. є договорами поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказані договори є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Матеріалами справи (видатковими накладними, актами звірки взаємних розрахунків) підтверджується поставка позивачем товару за Договорами, прийняття, часткова його оплата та існування заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 473 950,79 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з пунктом 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, змісту п. 4.2 Договору №83-09 К від 08.07.2009 р. та п. 5.3 Договору №619-13К від 25.03.2012 р. строк виконання відповідачем грошового зобов'язання по оплаті вартості поставленого позивачем за Договорами товару на момент розгляду справи настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно із ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов'язання по сплаті на користь позивача 473 950,79 грн. на підставі Договору №619-13к та Договору №83-09к від 08.07.2009 р., право вимоги за яким виникло у позивача на підставі Договору про переведення боргу №29/10 від 29.10.2013 р. за переданий товар. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

ТОВ "Ресторан груп" обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення грошового зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ "ВІТІС ГРУП" про стягнення з ТОВ "Ресторан груп" заборгованості по сплаті вартості поставленого товару у розмірі 473 950,79 грн. є правомірними та обґрунтованими, а тому задовольняються судом у повному обсязі.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 19 431,97 грн. та 3 % річних у розмірі 4 401,89 грн. за період з 14.07.2014 р. по 03.11.2014 р.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив та погоджується з наданими позивачем розрахунками 3% річних та інфляційних втрат, а тому вимоги позивача про стягнення 3% річних у розмірі 4 401,89 грн. та інфляційних втрат у розмірі 19 431,97 грн. підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги ТОВ "ВІТІС ГРУП" обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТІС ГРУП" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресторан груп" (01033, м. Київ, вул. Льва Толстого, 14а; ідентифікаційний код 38570534) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТІС ГРУП" (03055, м. Київ, вул. Шулявська, 10/12-Д; ідентифікаційний код 36126345) основний борг у розмірі 473 950 (чотириста сімдесят три тисячі дев'ятсот п'ятдесят) грн. 79 коп., інфляційні втрати у розмірі 19 431 (дев'ятнадцять тисяч чотириста тридцять одна) грн. 97 коп., 3% річних у розмірі 4 401 (чотири тисячі чотириста одна) грн. 89 коп. та судовий збір у розмірі 9 955 (дев'ять тисяч дев'ятсот п'ятдесят п'ять) грн. 70 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення - 19.01.2015 р.

Суддя Ю.О. Підченко