Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" січня 2015 р. Справа № 906/1178/14.

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді: Лозинської І.В.

при секретарі Поливко М.С.

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Дубовий гай" (Житомирська область, Овруцький район, с. Дубовий гай)

До: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (Житомирська область, Попільнянський район, смт. Корнин)

про стягнення 118528,20 грн.

В засіданні суду присутні:

- від позивача: Александренко І.О. - представники за дов. №б/н від 08.08.2014 р.

- від відповідача: ОСОБА_3 - представник за дов. №б/н від 23.09.2014 р.

На підставі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", справу розглянуто в більш тривалий строк, ніж передбачено ч.1 ст. 69 ГПК України.

Під час розгляду справи, в судовому засіданні за ініціативою суду було здійснено фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу: програмно - апаратного комплексу "Діловодство суду".

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Дубовий гай" Овруцький р-н, с. Дубовий Гай) звернулось до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з ФОП ОСОБА_1 ( Попільнянський р-н, смт. Корнин) 118528,20 грн. залишку вартості товару (свиней в живій вазі).

Ухвалою від 29.08.2014 господарський суд прийняв позовну заяву та порушив провадження у справі, призначив справу до розгляду зобов"язав сторони надати необхідні документи.

23.10.2014 до господарського суду надійшла зустрічна позовна заява від ФОП ОСОБА_1 до ТОВ "Агропромислова компанія "Дубовий гай" про повернення безпідставно набутих грошових коштів у сумі 123380,00 грн. у справі № 906/1178/14, порушеній за позовом ТОВ "Агропромислова компанія "Дубовий гай" до ФОП ОСОБА_1 про стягнення 118528,20 грн. ( копія на а. с. 66 - 73).

Ухвалою від 23.10.2014 № 906/1423/14 господарський суд відмовив у прийнятті вказаної зустрічної позовної заяви, повернув ФОП ОСОБА_1 з Державного бюджету України 1850,00 грн. судового збору (копія на а. с. 74, 75).

Ухвалою від 23.10.2014 господарський суд продовжив строк вирішення спору по 12.11.2014 р.; розгляд справи відклав; зобов'язав сторони надати необхідні документи (а. с. 81).

Ухвалами від 06.11.2014, та 25.12.2014 господарський суд продовжував термін вирішення спору, відповідно, по 12.12.2014 та 25.01.2015 (а. с. 97 - 98, 189 - 181).

В засіданні суду представник позивача позовні вимоги підтримав в повному об'ємі з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, з підстав, викладених у письмових запереченнях на позовну заяву від 06.11.2014 р., крім того, надав для долучення до матеріалів справи Витяг з кримінального провадження №0000443, внесеного до ЄРДР 24.09.1014 р. щодо досудового розслідування, порушеного Попільнянським РВ УМВС України в Житомирській області за заявою ОСОБА_1 про підробку його підпису на видаткових накладних (а. с. 94, 95).

З метою надання представнику відповідача часу для надання можливості подати додаткові документи, в судовому засідання було оголошено перерву.

Після перерви до суду представником відповідача надано податкову декларацію платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 за 2014 р., зареєстровану Попільнянським відділенням Андрушівської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Житомирській області 25.01.2015 за вх. №, в якій зазначена сума доходу відповідача в розмірі 92837,00 грн..

Розглянувши матеріали справи, заслухавши повноважних представників сторін, господарським судом встановлено таке.

Як зазначено у позовній заяві, відповідно до усної домовленості між сторонами, позивач передавав, а відповідач прийняв товар (м'ясо в живій вазі) на загальну суму 848908,20 грн., що підтверджується відповідними видатковими накладними, копії яких надано до матеріалів справи (а. с. 8 - 12):

- № РН-000107 від 24.07.2013 р. на суму 113979,60 грн. в кількості 50 голів;

- № РН-000109 від 25.07.2013 р. на суму13431,60 грн. в кількості 7 голів;

- № РН-000110 від 25.07.2013 р. на суму 144891,60 в кількості 63 голів;

- № РН-000115 від 29.07.2013 р. на суму 141720,60 грн. в кількості 62 голів;

- № РН-000116 від 29.07.2013 р. на суму 7942,20 грн. в кількості 4 голів;

- № РН-000120 від 01.08.2013 р. на суму 141926,40 грн. в кількості 64 голів;

- № РН-000125 від 05.08.2013 р. на суму 137713,80 грн. в кількості 65 голів;

- № РН-0000085 від 15.04.2014 р. на суму 114470,40 грн. в кількості 52 голів;

- № РН 0000086 від 15.04.2014 р. на суму 32832,00 грн. в кількості 13 голів.

Крім того, до матеріалів справи надано копії таких документів:

- ветеринарних довідок В, виданих позивачу, в яких зазначено, що свині відправляються з с. Піддруддя для забою, в таких кількостях, відповідно:

- № 5812025 від 24.07.2013 р. - в кількості 50 голів;

- № 5812033 від 25.07.2013 р. - в кількості 70 голів;

- № 5812052 від 29.07.2013 р. - в кількості 65 голів;

- № 5812663 від 01.08.2013 р. - в кількості 65 голів;

- № 5812079 від 05.08.2013 р, - в кількості 65 голів;

- ветеринарного свідоцтва Д-06 №105744 Овруцької районної лікарні ветеринарної медицини, виданого 14.04.2014 р. позивачу на 65 голів свиней (ідентифікаційні номери груп тварин UA 18138743 та UA 32049524) , в якому зазначено, що вказані тварини направляються із с. Підруддя в м. Буча Київської області;

- реєстраційного свідоцтва свиней (для суб'єктів господарювання) (відомість переміщення) серії АА № 0251380, виданого уповноваженим спеціалістом ветеринарної медицини 15.04.2014 р., з якого вбачається, що 52 та 13 тварин (ідентифікаційні номери груп тварин, відповідно, UA 18138743 та UA 32049524) 15.04.2014 р. вибувають з ТОВ "АПК "Дубовий гай", с. Підруддя Овруцького району та 15.04.2014 р. прибули в господарство ОСОБА_1, місцезнаходження: м. Буча Київської області (а. с. 24 - 29).

Позивач в підтвердження отримання товару відповідачем надав до справи копії банківських виписок по рахунках, які знаходяться в "Райффайзен Банк Аваль", стосовно сплати відповідачем боргу на загальну суму 730380,00 грн., і зокрема:

- на суму 607000,00 грн. - з розрахункового рахунку НОМЕР_1, який знаходиться в ПАТ КБ "Правекс - Банк" МФО 380838 (а. с. 13 - 21);

- на суму 80250,00 грн. - з рахунку НОМЕР_2 МФО 380805 в ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" 18.04.2014 р. (а. с. 22);

- на суму 43130,00 грн. - з рахунку НОМЕР_3 МФО 300711 в ПАТ КБ "Приватбанк" 19.04.2014 р. (а. с. 23).

У довідці позивача від 24.09.2014 р., вих. № 61 зазначено про наявність заборгованості відповідача станом на 24.09.2014 р. у розмірі 118528,20 грн.; вказана сума зазначена також в акті звірки взаємних розрахунків станом на 01.06.2014 р. між сторонами, який підписаний та скріплений печаткою тільки зі сторони позивача (а. с. 61 - 62).

Перед поданням позову, 11.07.2014 р., позивач надіслав відповідачу вимогу про оплату товару протягом семи днів на підставі п. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, відповідно до якого, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час (а. с. 43 - 45).

У поясненні позивача №24/09/2 від 24.09.2014 р. (а. с. 49) повідомлено, що після отримання свиней в живій вазі, відповідач направляв їх на забій те переробку на ТОВ "Овручм"ясо", зазначено що Агентством з ідентифікації та реєстру тварин надано звіт про рух поголів"я товарних свиней за період з 15.04.2014 по 15.04.2014; відповідно до клопотання (а. с. 50) надано копії таких документів:

- листа №657/8-ЮР від 24.09.2014 р. Державного підприємства "Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин", адресованого позивачу, в якому повідомляється, що 15.04.2014 з господарства позивача до відповідача переміщено тварини, а саме: свиней у кількості 52 голови за ідентифікаційним номером UA18138743 та свиней у кількості 13 голів з ідентифікаційним номером UA32049524 (а. с. 51);

- звіту про рух поголів"я за період з 15.04.2014 по 15.04.2014 (а. с. 52);

- інформації на лист №60 від 23.09.2014 р. від 23.09.2014 №146 Овруцької районної державної лікарні ветеринарної медицини, адресованої позивачу, (а. с. 53) в якій зазначено, що після забою тварин на підприємстві ТОВ "Овручм'ясо" на м'ясо свинини та субпродукти, лікарем ветеринарної медицини видавались ветеринарні свідоцтва Ф-2 за номерами: ВРД-00 № 651691, № 651694, № 651695, № 651696, № 651698; № 651699, № 651751, згідно з якими дана продукція направлялась в АДРЕСА_1 для ФОП ОСОБА_1, про що свідчать корінці ветеринарних свідоцтв, копії яких надано до вказаної інформації.

У вказаних копіях корінців ветеринарних свідоцтв, зазначена дата їх видання, вага м'яса та субпродуктів після забою (а. с. 54 - 60), а саме:

- № 651691 від 26.07.2013 р. - загальна вага 2155, 30 кг;

- № 651694 від 29.07.2013 р. - загальна вага 1831,40 кг;

- № 651695 від 31.07.2013 р. - загальна вага 1651,00 кг;

- № 651696 від 02.08.2013 р. - загальна вага 1498,50 кг;

- № 651698 від 05.08.2013 р. - загальна вага 1213,80 кг;

- № 651699 від 07.08.2013 р. - загальна вага 1330,50 кг;

- № 651751 від 09.08.2013 р. - загальна вага 1736,20 кг.

При розгляді справи представник позивача усно пояснила, про що зазначено в мотивувальній частині ухвали господарського суду від 11.12.2014 (а. с. 125,126), що згідно із нормами, при забої свиней втрачається понад 30% ваги, відповідно, вага переданого м"яса мала б становити біля 70% від маси свиней в живій вазі.

Разом з тим, співставлення ваги свиней в живій вазі, зазначеній у видаткових накладних за 2013 р. та у журналі ветеринарних свідоцтв за 2013 р. після забою, наданих позивачем в засіданні суду 11.12.2014 (а. с. 118 -121) свідчить про таке.

Відповідно до копій видаткових накладних (а. с. 8 - 12), загальна маса свиней в живій вазі, поставлених позивачем на ТОВ "Овручм'ясо" з липня по серпень 2013, становить 33463,20 кг, а тому орієнтовно, після забою маса переданого відповідачу м"яса та субпродуктів мала б становити 23424,24 кг.

Однак, згідно з корінцями ветеринарних свідоцтв (а. с. 54 - 60) та Журналу ветеринарних свідоцтв за 2013 р. (а. с. 118 -121), загальна вага переданого м"яса становить 11422,7 кг, тому господарський суд ухвалою від 11.12.2014 зобов'язав позивача надати письмове пояснення щодо не співрозмірності втраченої ваги при забою свиней та охолодженні м'яса (а. с. 125, 126).

В засіданні суду 25.12.2014 представник позивача надала для долучення до матеріалів справи письмові пояснення з додатками, де зазначається, що відповідно до Журналу видачі ветеринарних свідоцтв та корінців ветеринарних свідоцтв ТОВ "Овручм"ясо" для передачі ФОП "ОСОБА_1", було відвантажено м"яса загальною масою 27 387,6 кг., а саме 81,9%, що підтверджується журналом видачі ветеринарних свідоцтв та корінцями ветеринарних свідоцтв; поставка товару свиней в живій вазі ФОП ОСОБА_1 доставлялась ТОВ "Овручм"ясо" для подальшого забою для ФОП ОСОБА_1. Документи передавались разом з товаром, підписані лише зі сторони ТОВ "АПК "Дубовий Гай" (142 - 178).

При цьому, представник позивача в засіданнях суду не одноразово підтверджувала, що ОСОБА_1 не був присутній при отриманні свиней в живій вазі, тому на деяких видаткових накладних, копії яких надано до справи, відсутні підписи зі сторони отримувача товару; крім того, повідомляла, що позивачу не відомо, хто з посадових осіб розписувався у вказаних видаткових накладних замість ОСОБА_1

Вказані обставини також підтверджені у письмових поясненнях працівників позивача та офіційного лікаря ветеринарної медицини (а. с. 84 -87).

В якості додатків до пояснення додано копії таких корінців ветеринарних свідоцтв серії ВРД-00: №651690 від 24.07.2013; №651691 від 26.07.2013 р., №651693 від 28.07.2013 р., №651694 від 29.07.2013., №651695 від 31.07.2013 р., №651696 від 02.08.2013 р., №651697 від 04.08.2013, №651698 від 05.08.2013 р., №651699 від 07.08.2013 р, №651700 від 09.08.2013, №651751 від 09.08.2013 р., №651752 від 12.08.2013 р., №651753 від 14.08.2013, №651754 від 16.08.2013 р., №651755 від 19.08.2013 р, №651756 від 21.08.2013, №651758 від 23.08.2013 р., №651759 від 23.08.2013 р., №651760 від 26.08.2013, №651761 від 28.08.2013 р., №651762 від 30.08.2013 р., №651763 від 02.09.2013, №651764 від 04.09.2013 р., №651765 від 06.09.2013 р., №651766 від 09.09.2013, №651767 від 11.09.2013 р., №651768 від 27.09.2013 р., №651769 від 30.09.2013 р. (а. с. 143 - 172).

Однак, у корінцях ветеринарних свідоцтв: №651693 від 28.07.2013 (а. с. 147), №651697 від 04.08.2013 ( 151) та №651700 від 09.08.2013 (а. с. 154), зазначено іншого отримувача, а не ОСОБА_1, що також підтверджується Журналом видачі ветеринарних свідоцтв, копії аркушів якого надано до справи (а. с. 136, 139).

Крім того, судом взято до уваги, що в листі Правекс-Банку від 19.12.2014, вих. №8946/07БТ щодо надання на вимогу суду інформації відносно ОСОБА_1, зазначено, що заяви на переказ готівки надійшли Банк від платника "ОСОБА_1" і були виконані в строк . Безпосереднє внесення коштів у касу Банку від імені "ОСОБА_1" могло бути виконано будь - якою фізичною особою (а. с. 127).

У зв'язку з цим слід зазначити, що у відповідності до статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Оскільки предметом спору в даній справі є вимога про стягнення з відповідача коштів за поставку свиней, придбання яких здійснювалося за усною домовленістю сторін, судом витребовувалися додаткові докази документального підтвердження отримання відповідачем м'яса після забою свиней, які належали саме позивачу.

Однак, позивачем витребуваних судом документів, необхідних для вирішення спору, надано не було.

Крім того, господарський суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до Наказу Міністерства аграрної політики України від 31.12.2004 р. №497, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.012005 р. за №103/10383 "Про запровадження ідентифікації та реєстрації свиней із змінами та доповненнями, запроваджено ідентифікацію та реєстрацію свиней; затверджено Положення про ідентифікацію та реєстрацію свиней, визначено, зокрема, що переміщення свиней з господарства в господарство, реалізація та забій тварин на м'ясо здійснюються за умови, що тварини ідентифіковані в установленому порядку, та за наявності відомості переміщення тварин. Пунктом 1.4. вказаного Положення визначено, серед іншого, що ідентифікація та реєстрація свиней запроваджуються з метою контролю за переміщеннями свиней усередині країни; у п. 7.2. Положення зазначено, що у разі вибуття тварини з господарства власник/утримувач - суб'єкт господарювання зобов'язаний: для товарних тварин - заповнити чотири примірники відомості переміщення товарних свиней; відповідно до п. 7.9 Положення, при прибутті тварини на м'ясокомбінат чи бойню відповідальна особа цих господарств повинна: у момент прибуття тварини в господарство унести дані про прибуття тварини до другого (для племінних свиней) або третього та четвертого (для товарних свиней) примірників відомості переміщення, одержаних від попереднього власника, третій примірник відомості переміщення (для товарних свиней) залишити на зберігання у господарстві, четвертий примірник та реєстраційне свідоцтво (за наявності) надіслати до Агентства не пізніше 3 днів після прибуття тварини в господарство через агента з ідентифікації.

Тому відсутність таких документів не дає можливості дійти висновку. що для відповідача на підприємстві ТОВ "Овручм'ясо" забивалися свині, які належали саме позивачу.

Крім того, слід зазначити, що суд не має можливості повторно відкласти розгляд справи для витребування від позивача додаткових доказів, оскільки 25.01.2015 закінчується продовжений, з посиланням на ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, строк вирішення спору.

Неподання позивачем витребуваних судом документів по справі, зокрема, додаткових документів, підтверджуючих факт поставки відповідачу свиней в живій вазі на загальну суму 118528,20 грн, позбавляє суд можливості, у відповідності до ст. 43 ГПК України, повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, а відповідно - здійснити оцінку доказів, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та вирішити спір по суті.

Відповідно до абз. 1, 4, 5 пп. 3.13 п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 № 18 зазначено, зокрема, що у разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами або, з огляду на обставини конкретної справи, залишити позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України. У наведених випадках відповідні докази не повинні прийматися й судом апеляційної інстанції.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України, господарський суд залишає позов без розгляду якщо позивач, без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору.

Оскільки не виконання позивачем вимог ухвал господарського суду щодо подання необхідних для вирішення спору документів перешкоджає прийняттю законного та обґрунтованого рішення у справі, позов підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 5 ст. 81 ГПК України.

Водночас суд зазначає, що, відповідно до ч. 3 ст. 81 ГПК України, позивач, після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, має право знову звернутися з вказаним позовом до господарського суду в загальному порядку.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат за результатами прийнятого рішення у даній справі, господарський суд враховує приписи частини 2 статті 81 ГПК України, пункту 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 і зазначає, що оскільки позов залишається без розгляду, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", позивачу слід повернути з Державного бюджету України 2450,00 грн судового збору.

Одночасно слід зазначити, що при вирішенні спору судом виявлено недоліки у веденні позивачем бухгалтерського обліку та дотриманні договірних відносин.

Так, згідно зі ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Судом встановлено, що подані позивачем в якості доказів передання відповідачу товару видаткові накладні від 25.07.2013 №РН-000109 та №РН-000110 (а. с. 9) не містять вказані у Законі обов'язкові реквізити, а саме: відсутній підпис представника відповідача щодо прийняття товару, відсутнє посилання на довіреність повноважної особи покупця на отримання товару, а в інших видаткових накладних в графі "отримав" стоїть підпис не встановленої посадової особи.

Умови та порядок видачі довіреностей на одержання товарно-матеріальних цінностей регламентовано Інструкцією №99 "Про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей", затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 16.05.1996, дія якої поширюється на підприємства, установи та організації, їх відділення, філії, інші відокремлені підрозділи та представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності.

Положенням про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995, господарські операції визначено як факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, зобов'язань, фінансових результатів. Первинні ж документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, безпосередньо після її завершення (п.2.2. Положення).

Відповідно до пункту 2.4 Положення, первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 2 Інструкції № 99 сировина, матеріали, паливо, запчастини, інвентар, худоба, насіння, добрива, інструмент, товари, основні засоби та інші товарно-матеріальні цінності, а також нематеріальні активи, грошові документи і цінні папери відпускаються покупцям або передаються безплатно тільки за довіреністю одержувачів.

Бланки довіреностей видаються після їх реєстрації у Журналі реєстрації довіреностей , який має бути пронумерований, прошнурований та скріплений печаткою і підписами керівника і головного бухгалтера підприємства. Нумерація виданих протягом року довіреностей є наскрізною (п.3 інструкції).

Згідно з п. 6 Інструкції № 99 довіреність на одержання цінностей від постачальника за нарядом, рахунком, договором, замовленням, угодою або іншим документом, що їх замінює, видається довіреній особі під розписку і реєструється в журналі реєстрації довіреностей.

При виписуванні довіреності перелік цінностей, які належить отримати по ній (графа "Найменування цінностей" у бланку довіреності), наводиться обов'язково із зазначенням назви і кількості цінностей для одержання, незалежно від того, чи є такі відомості у документах на відпуск (наряді, рахунку, договорі, замовленні, угоді тощо) цінностей. Незаповнені рядки довіреності прокреслюються.

З аналізу наведених вище нормативно - правових приписів вбачається, що довіреність на отримання цінностей є первинним документом, що фіксує рішення уповноваженої особи (керівника) підприємства про уповноваження конкретної фізичної особи одержати для підприємства визначені перелік та кількість цінностей.

Відсутність таких довіреностей та неналежне оформлення видаткових накладних свідчить про порушення позивачем законодавства про бухгалтерський облік і фінансову звітність та договірних відносин, що, в свою чергу, негативно впливає на дисципліну платежів.

Крім того, слід звернути увагу позивача, що дружні відносини з контрагентом ні в якому разі не повинні бути приводом для зниження уваги до документального оформлення господарських операцій.

Відповідно до частини 1 ст. 90 ГПК України, господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу.

Враховуючи викладене, слід винести окрему ухвали на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Дубовий гай" (с. Дубовий Гай, Овруцький район)

Керуючись ст. ст. 34, 43, 69, п. 5 ч. 1, ч. 4 ст. 81, ст. ст. 86 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов залишити без розгляду.

2. Повернути позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Дубовий Гай" (11102, Житомирська область, Овруцький район, с. Дубовий Гай, вул. Шевченка, 1 ) з Державного бюджету України судовий збір в сумі 2450,00 грн, сплачений ним згідно з платіжним дорученням № 3362 від 24.06..2014.

Суддя Лозинська І.В.

Друк:

1 - в справу

2,3 - сторонам