ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2015 року Справа № 925/2214/14

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Боровика С.С. з секретарем Вініченко О.Б., за участю представників сторін:

від позивача: Федорчук М.В. - по довіреності,

від відповідача: не з'явився,

розглянув справу №925/2214/14

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича фірма «ПОЛІМЕР»

до публічного акціонерного товариства «Ватутінський хлібокомбінат»

про стягнення 78 823,28 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробнича фірма «ПОЛІМЕР» звернулось в суд з позовом про стягнення з публічного акціонерного товариства «Ватутінський хлібокомбінат» 78 823,28 грн. заборгованості, з яких: 76 611,56 грн. основної заборгованості, 1 484,81 грн. пені, 163,83 грн. - 3% річних, 563,08 грн. інфляційних.

Підставою позову є невиконання відповідачем зобов'язань по оплаті поставленої продукції згідно договору поставки №467П від 03 грудня 2013 року (а.с.15-17).

У судовому засіданні 15.01.2015 року представник позивача позов з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 15.01.2015 року підтримав, просить його задовольнити.

На адресу відповідача надсилались ухвали суду: від 02.12.2014 року про порушення провадження у справі, від 16.12.2014 року про відкладення розгляду справи, якими відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, проте його представник в судові засідання 16.12.2014 року та 15.01.2015 року не з'явився, направив на адресу суду відзив від 14.01.2015 року без підпису уповноваженої особи, в якому зазначив, що сума основної заборгованості перед позивачем складає 76 611,56 грн.

Суд розглядає справу по суті у відсутності представника відповідача за наявними в справі матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, оглянувши оригінали документів, суд, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 15.01.2015 року, задовольняє позов частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору поставки №467П від 03 грудня 2013 року, за умовами якого позивач (Постачальник) зобов'язується постачати протягом усього терміну дії цього договору відповідачеві (Покупцеві) продукцію, що є об'єктом торгівлі позивача (далі-товар), а саме: пакувальні матеріали (пункт 1.1. договору).

Покупець зобов'язується прийняти у постачальника товар й оплачувати його на умовах, передбачених цим договором.

Ціна товару на кожну партію товару встановлюється в рахунку-фактурі постачальника та узгоджується в порядку, визначеному в пункті 2.1. цього договору. Загальна сума договору складається з суми накладних, за якими були здійснені поставки товару (пункти 4.1, 4.2. договору).

Зазначені договірні відносини по своїй суті мають ознаки договору поставки, за яким продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 712 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статей 599 та 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Крім того, в силу статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За твердженням позивача, він свої зобов'язання по договору виконав, поставивши відповідачу товар згідно видаткових накладних (а.с.19,21,23,25,27,35): №3890 від 23.09.2014 року, №4085 від 03.10.2014 року, №4257 від 14.10.2014 року, №4308 від 16.10.2014 року, №4486 від 29.10.2014 року, №4621 від 05.11.2014 року.

Як встановлено статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 3.1. договору визначено, що оплату за поставлений товар покупець виконує протягом 28 календарних днів з моменту поставки партії товару.

Судом встановлено, що відповідач з позивачем розрахувався частково, на момент звернення до суду із даним позовом сума основного боргу складала 106 851,02 грн.

Після порушення провадження у справі відповідач додатково сплатив 50 000 грн. (платіжне доручення №7447 від 30.12.2014 року), про що зазначено у його відзиві від 14.01.2015 року.

Тому у заяві про зменшення позовних вимог від 15.01.2015 року позивач просить стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 76 611,56 грн., тому суд задовольняє позов в цій частині позовних вимог.

В силу вимог частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачена цією статтею сплата суми боргу за грошовим зобов'язанням з урахуванням встановленого індексу інфляції, а так само трьох процентів річних з простроченої суми, здійснюється незалежно від тієї обставини, чи був передбачений договором відповідний захід відповідальності.

Суд перевіривши нарахування позивачем 3% річних в сумі 163,83 грн. за відповідні періоди по кожній накладній окремо, встановив правильність їх нарахування, тому задовольняє позов в цій частині позовних вимог.

Суд перевіривши нарахування позивачем інфляційних в сумі 563,08 грн. за відповідний період, встановив неправильність нарахування (після перерахунку - 445,77 грн.), тому задовольняє позов частково в сумі 445,77 грн., в іншій частині позову про стягнення інфляційних суд відмовляє за необґрунтованістю.

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргу
22.10.2014 - 27.11.201423 461,691.019445,77
Відповідно до пункту 1 статті 199 Господарського кодексу України та пункту 1 статті 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Зазначені статті узгоджуються з приписами пункту 6.3. договору, згідно з яким за порушення строків передбачених пунктом 3.1. цього договору, покупець виплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочки.

Суд перевіривши нарахування позивачем пені в сумі 1 484,81 грн. за відповідні періоди, встановив правильність її нарахування, тому задовольняє позов в цій частині позовних вимог.

З урахуванням викладеного, відповідно до обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача 78 705,97 грн. заборгованості, з яких: 76 611,56 грн. основної заборгованості, 1 484,81 грн. пені, 163,83 грн. - 3% річних, 445,77 грн. інфляційних.

На підставі статті 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 576,46 грн.

Керуючись статтями 49, 82, 84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з публічного акціонерного товариства «Ватутінський хлібокомбінат» (Черкаська область, м. Ватутіне, вул. Транспортна, буд.33, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича фірма «ПОЛІМЕР» (м. Харків, пров.Райрадівський, буд.1, ) - 76 611,56 грн. основної заборгованості, 1 484,81 грн. пені, 163,83 грн. - 3% річних, 445,77 грн. інфляційних, в рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору 2 576,46 грн.

Видати наказ.

3.В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня прийняття.

Повне рішення складено 15.01.2015 року

Суддя С.С.Боровик