ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2015 р.Справа № 3/17-3378-2011
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Лисенко В.А.

Суддів: Ліпчанської Н.В., Ярош А.І.

(Склад колегії суддів згідно з розпорядженням в.о. голови суду № 3270 від 25.11.2014 р.)

При секретарі судового засідання: Молодові В.С.

За участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, за довіреністю № 19 від 23.09.2014р.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про час, дату та місце його проведення повідомлений належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

на ухвалу господарського суду Одеської області від 11.12.2014р.

по справі № 3/17-3378-2011

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Дочірнього підприємства "Санаторій "Красні Зорі" Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця"

про стягнення 301 642,66 грн.

Відповідно до ст.ст.44, 811 ГПК України здійснювалась фіксація судового процесу технічними засобами.

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулась до господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з Дочірнього підприємства "Санаторій "Красні Зорі" Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" 296 495,74 грн. заборгованості за поставлений товар, 4 269,60 грн. пені у розмірі подвійної облікової ставки; 877,32 грн. 3% річних, 3 016,43 грн. державного мита, 236 грн. витрат на ІТЗ судового процесу.

Рішенням господарського суду Одеської області від 26.10.2011р. у справі № 3/17-3378-2011 позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з Дочірнього підприємства "Санаторій "Красні Зорі" Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" на користь позивача 293 518,12 грн. суми боргу, 868,49 грн. 3% річних, 2 943,38 грн. державного мита та 230,10 грн. витрат на ІТЗ судового процесу.

08.11.2011р. на виконання рішення господарського суду Одеської області від 26.10.2011р. у справі №3/17-3378-2011 судом видано відповідний наказ. Рішення господарського суду Одеської області по справі №3/17-3378-2011 оскаржувалось в апеляційному порядку та чинною постановою Одеського апеляційного господарського суду від 17.01.2012р. залишено без змін.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.01.2014р. поновлено строк пред'явлення до виконання та видано Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 дублікат наказу суду від 08.11.2011р.

У грудні 2014 року ДП "Санаторій "Красні Зорі" ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" в порядку, передбаченому ст. 121 ГПК України, звернулось до господарського суду Одеської області із заявою про надання відстрочки виконання рішення господарського суду Одеської області від 26.10.2011р. у справі № 3/17-3378-2011 на шість місяців, до 01.05.2015р.

Заява обґрунтована скрутним фінансовим станом підприємства, а також тим, що підприємство перебуває на межі банкрутства, відповідно, останні 6 місяців санаторієм не здійснювалась профільна діяльність з надання послуг санаторно-курортного лікування та відпочинку.

Також заявник зазначив, що розраховує на отримання протягом 2015 року прибутку, що надасть підприємству можливість виконати рішення суду у строк до 01.05.2015р.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 11.12.2014р. (суддя Д'яченко Т.Г.) заяву задоволено; надано Дочірньому підприємству "Санаторій "Красні Зорі" Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" відстрочку виконання рішення господарського суду Одеської області від 26.10.2011р. у справі № 3/17-3378-2011 про стягнення з Дочірнього підприємства "Санаторій "Красні Зорі" Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 293 518,12 грн. суми боргу, 868,49 грн. 3% річних, 2 943,38 грн. державного мита та 230,10 грн. витрат на ІТЗ судового процесу строком до 01.05.2015р.

Приймаючи зазначену ухвалу суд першої інстанції зазначив, що заявник має намір у добровільному порядку виконати рішення суду та дійшов висновку про те, що відстрочення виконання рішення суду у строк до 01.05.2015р. надасть можливість боржнику віднайти необхідні грошові кошти та виконати рішення суду належним чином.

Не погодившись з вищезазначеною ухвалою, Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Одеської області від 11.12.2014р. у справі № 3/17-3378-2011 про відстрочку виконання рішення, посилаючись на порушення господарським судом норм процесуального права.

Апелянт посилається на відсутність виняткових обставин, які дають право на застосування відстрочки.

На думку сторони, заявник свідомо ухиляється від виконання рішення господарського суду, оскільки після накладення арешту на рахунки боржника, вбачається факт відкриття нових розрахункових рахунків, що у свою чергу свідчить про можливість часткового виконання рішення суду. Однак, заявником протягом тривалого часу не вживаються жодних дій, направлених на хоча б часткову сплату заборгованості.

Крім того, апелянт зазначає, що заявником не доведено належним чином наявність загрози банкрутства підприємства та не надано відомостей щодо балансу підприємства.

Більш детальніше доводи викладені у скарзі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, не скористався наданим йому ст. 22 ГПК України правом та повноважного представника не направив. Сторони про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Апеляційною інстанцією також враховано, що явка представників сторін не визнавалась судом обов'язковою.

Відповідно до приписів п. 2 інформаційного листа Вищого господарського суду від 15.03.2010р. № 01-08/140 „Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судова колегія дійшла висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Одеської, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступників висновків.

Відповідно до приписів ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до приписів ст.121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.36 Закону України "Про виконавче провадження", якою передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Відповідно до ч.2 ст. 36 Закону України „Про виконавче провадження" питання про відстрочку або розстрочку виконання, встановлення чи зміну способу і порядку виконання розглядається судом у встановлений законом строк. Відповідне рішення може бути оскаржене у встановленому законом порядку.

Зі змісту п. 7.2 роз'яснень Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року №9 „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Аналізуючи матеріали справи судова колегія дійшла висновку про те, що відсутні обставини, що ускладнюють виконання рішення, а також виняткові обставини які мали б своїм наслідком відстрочення виконання судового рішення.

В матеріалах справи відсутні документи, з яких би суд першої інстанції мав змогу встановити дійсний на час розгляду справи майновий (фінансовий) стан боржника.

Наведені боржником підстави для відстрочення виконання рішення, не є тими виключними обставинами, з якими закон пов'язує позитивне вирішення цього питання.

Крім того, боржник на час розгляду справи апеляційною інстанцією не здійснив юридично значимих дій, які б свідчили про наміри виконати рішення.

Відповідно до Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод, кожна сторона має право на виконання рішення суду протягом розумного строку.

В рішенні Європейського суду с прав людини від 17.05.2005р. у справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) зазначено , що затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається п.1 ст. 6 Конвенції. На державі лежить позитивне зобов'язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці.

Згідно зі ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, судова колегія дійшла до висновку, що відповідачем взагалі не надано письмових доказів в обґрунтування своїх вимог і підстав надання відстрочки виконання рішення суду, у зв'язку з чим подана заява Дочірнього підприємства "Санаторій "Красні Зорі" Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" в порядку ст.121 ГПК України про відстрочення виконання рішення господарського суду Одеської області від 26.10.2011р. по справі №3/17-3378-2011 строком на шість місяців, до 01.05.2015р. задоволенню не підлягає.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що місцевим судом невірно встановлені обставини справи та ним дана неправильна юридична оцінка.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 підлягає задоволенню, ухвала господарського суду Одеської області від 11.12.2014р. по справі № 3/17-3378-2011 - скасуванню.

Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що ухвалою господарського суду Одеської області від 26.11.2014р. (а.с. 117) відхилено заяву боржника (вх.№ 2-5239/14 від 14.11.2014р.) про надання відстрочки судового рішення до 01.05.2015р., а ухвалою від 11.12.2014р. надано таку відстрочку на підставі заяви від 02.12.2014р. за вх.№ 2-5572/14, яка не відрізняється від заяви від 14.11.2014р. за вх.№ 2-5239/14.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 п.2, 104 п.4 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 -задовольнити.

Ухвалу господарського суду Одеської області від 11.12.2014р. по справі № 3/17-3378-2011 - скасувати.

У задоволенні клопотання Дочірнього підприємства "Санаторій "Красні Зорі" Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України про надання відстрочки виконання судового рішення - відмовити.

Постанова в порядку ст.105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 14.01.2015р.

Головуючий суддя В.А. Лисенко

Суддя Н.В. Ліпчанська

Суддя А.І. Ярош