номер провадження справи 8/171/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2015 Справа № 908/5114/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Континент" (49055, м.Дніпропетровськ, вул.. Тітова, 36)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Донукрторг" (83049, м.Донецьк, вул. Хірургічна, 22)

про стягнення 112716 грн. 07 коп. основного боргу за договором № 887 від 01.02.2013 р.

Суддя І. А. Попова

Представники:

Позивача - Волинець Д.С., дов. № 01/01-юр від 01.01.2015 р.

Відповідача - не з'явився

Заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 112716 грн. 07 коп. основного боргу за договором № 887 від 01.02.2013 р.

Розпорядженням голови Вищого господарського суду України від 02.09.2014 р. № 28-р "Про зміну територіальної підсудності господарських справ" визначено, що розгляд господарських справ, підсудних господарському суду Донецької області здійснюється господарським судом Запорізької області.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 24.11.2014 р. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 908/5114/14, розгляд справи призначений на 15.01.2015 р.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено в судовому засіданні 15.01.2015 р.

Позивач підтримує вимоги з підстав, викладених у позові, відповідно до ст.ст. 11, 526, 530, 614, 625 ЦК України, ст.ст. 193, 198 ГК України. В обґрунтування вимог вказує, що на виконання умов договору поставки № 887, укладеного з відповідачем 01.02.2013 р. позивач поставив відповідачу товар. Зобов'язання щодо оплати отриманого товару відповідач не виконав повністю, внаслідок чого за ним склалася заборгованість в сумі 112716 грн. 07 коп., яку позивач просить стягнути з товариства «Донукрторг».

Відповідач заявлені позовні вимоги не спростував, представник відповідача в судове засідання за викликом не з'явився, правом надати відзив на позов не скористався. Згідно п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК України. В разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Ухвала суду від 24.11.2014 р. про порушення провадження по справі № 908/5114/14, яка направлялася на адресу відповідача, повернута органом зв'язку з посилання «Призупинено пересилання до вказаного населеного пункту».

Згідно листа УДППЗ «Укрпошта» від 01.12.2014 р. № 04-16-1682 місто Донецьк входить до переліку населених пунктів, до яких не здійснюються поштові відправлення. Шляхом направлення телефонограми суду не вдалося повідомити відповідача про розгляд даної справи, про що складено відповідний акт, електронна адреса відповідача суду не відома. Інформацію про час та місце судового засіданні розміщено на сторінці господарського суду Запорізької області на офіційному веб-порталі «Судова влада України». Таким чином, господарським судом Запорізької області вжито всіх заходів для належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-06/1290/14 від 12.09.2014 р. (за наступними змінами та доповненнями).

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Оскільки всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду, суд дійшов висновку про можливість розгляду позовної заяви по суті в судовому засіданні 15.01.2015 року.

Згідно до ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Донукрторг» (відповідач у справі, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Континент» (позивач у справі, продавець) 01.02.2013 р. укладено договір №887, за умовами якого продавець зобов'язався постачати та передавати у власність покупця, а покупець - приймати та оплачувати товар на умовах та в порядку, визначеному цим договором, відповідно до замовлення на поставку, товаросупровідних документів, ціни в яких не можуть перевищувати затверджених в Специфікації, що є невід'ємною частиною договору.

Порядок розрахунків узгоджено розділом 6 договору, пунктом 6.1.4 (в редакції, узгодженій протоколом розбіжностей) якого передбачено, що покупець зобов'язаний здійснювати оплату товару по мірі його реалізації кожні 14 календарних днів, але не пізніше 100 календарних днів з моменту отримання товару.

Як свідчать вивчені матеріали, на виконання умов договору № 887 від 01.02.2013 р. на підставі видаткових накладних (наявних в матеріалах справи) в період з 05.12.2013 р. по 14.05.2014 р. позивачем поставлено відповідачу товар, який отримано відповідачем, про що свідчать підписи уповноважених осіб відповідача на зазначених накладених, скріплені печаткою.

В силу ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Пунктом першим статті 193 Господарського Кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в статті 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з вимогами пункту 7 статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Пунктом 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до частини другої статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. При цьому підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою для виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Відповідачем зобов'язання щодо повної оплати товару у обумовлений термін не виконані, що свідчить про порушення відповідачем умов договору. Сторонами проводилася звірка розрахунків та відповідач підтверджував наявність заборгованості, про що сторонами підписано акт звірення розрахунків станом на квітень 2014 р.

Як вказує позивач, відповідач не оплатив отриманий товар. Згідно представленого позивачем розрахунку заборгованість відповідача за договором № 887 від 01.02.2013 р. складає 112716 грн. 07 коп. Оскільки відповідач не надав суду доказів виконання зобов'язання щодо оплати отриманого від позивача товару в узгодженому розмірі та у визначені строки, суд вважає вимоги про стягнення основного боргу в сумі 112716 грн. 07 коп. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позовні вимоги задовольняються.

Судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, ст. 193 ГК України, ст. ст. 526, 692, 712 ЦК України, керуючись ст.ст. 49, 75, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Донукрторг" (83049, м.Донецьк, вул. Хірургічна, 22, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Континент" (49055, м.Дніпропетровськ, вул. Тітова, 36, ) 112716 (сто дванадцять тисяч сімсот шістнадцять) грн. 07 коп. основного боргу, 2254 (дві тисячі двісті п'ятдесят чотири) грн. 32 коп. судового збору. Видати наказ.

Повне рішення складено 20 січня 2015 року.

Суддя І.А. Попова