Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "12" січня 2015 р. Справа № 906/1399/14

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Вельмакіної Т.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Петрук О.В. - довіреність № 08/17304-010074 від 29.12.2014;

від відповідача: Рудюк О.О. - директор (паспорт серія ВМ №296541 від 15.02.1997).

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" (м.Житомир)

до Селянського (фермерського) господарства "Надія" (с. Студениця, Коростишівський район, Житомирська область)

про стягнення 13049,04 грн.

У відповідності до ч.3 ст.69 ГПК України, строк розгляду спору було продовжено на 15 днів.

В судовому засіданні 05.01.2015, згідно ст.77 ГПК України, оголошувалась перерва до 14:30 год. 12.01.2015.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 13049,04грн., з яких: 12262,64грн. боргу за активну електроенергію, 579,03грн. пені, 76,28грн. інфляційних, 131,11грн. 3% річних.

В процесі розгляду справи судом було з'ясовано, що у позовній заяві позивачем було допущено помилку при визначенні загального розміру позовних вимог - 13049,04грн., оскільки сумарний розмір заявлених вимог становить 13049,06грн.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Подала в судовому засіданні письмове клопотання, яке було задоволено судом, про долучення документів до матеріалів справи (а.с. 98-121).

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у письмових поясненнях (а.с. 52, 80, 123).

В процесі розгляду справи судом оглядалися матеріали справи №906/1720/13 за позовом Селянського (фермерського) господарства "Надія" до Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" про зобов'язання скасувати нараховані штрафні санкції в сумі 11813,74 грн. та зобов'язання в сумі 14658,42грн.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані до справи документи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як зазначив позивач у позовній заяві та вбачається з матеріалів справи, між Відкритим акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" (а.с.14-16)), в особі Коростишівського РЕМ (енергопостачальна організація, позивач) та Селянським (фермерським) господарством "Надія" (споживач, відповідач) було укладено договір №645 від 10.08.2004 про постачання електричної енергії споживачам (надалі - Договір (а.с. 7-13)), за умовами якого енергопостачальна організація постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору та додатками до договору, що є його невід'ємними частинами.

Розділом 2 Договору сторони визначили, що під час виконання його умов, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією (далі ПКЕЕ, Правила), затвердженими в установленому порядку.

Згідно п.5.1 Правил, договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Позивач зазначає, що належним чином виконував умови Договору, однак відповідач, всупереч п.п. 2.2.3., 7.3. Договору, не сплатив своєчасно та у повному обсязі кошти за спожиту активну електроенергію за період з 21.08.2013 по 20.11.2013, в результаті чого станом на 01.10.2014 виникла заборгованість в сумі 12262,62грн., яка не погашена і на час звернення до суду.

За даними позивача, заборгованість виникла по наступних рахунках:

- №24288 за серпень 2013 на суму 16034,81грн.;

- №27185 та №27643 за вересень 2013 на загальну суму 2532,26грн. (з яких: рахунок по контрольному зйому на суму 1204,18грн. та рахунок по акту (акт №1) на суму 1328,08грн., відповідно);

- №29958 за жовтень 2013 на суму 911,81грн.;

- №33327 за листопад 2013 на суму 234,14грн.

У письмових поясненнях (а.с. 30-31,65, 98-99), позивач вказує, що заявлена до стягнення заборгованість визначена згідно звітів відповідача про використану електроенергію, які останній самостійно подавав, відповідно до п.6.1 ПКЕЕ, п.2.2.4 Договору, додатку №4 до Договору №645 від 10.08.2004. Оскільки звіт про використану електроенергію відповідачем за вересень 2013 не надавався, рахунок на суму 1204,18грн. був виписаний на підставі контрольного зйому показників лічильника, рахунок на суму 1328,08грн. - по середньодобовому споживанню, після заміни лічильника та контрольного зйому точки обліку «Бригада -2» .

В процесі розгляду справи представник позивача вказала, що заборгованість за серпень у розмірі 13049,04грн. визначено з урахуванням авансового платежу за вересень 2013. Зазначила, що: - не може надати пояснення стосовно нарахування відповідачу по середньодобовому споживанню електроенергії за вересень 2013 та щодо того, яким чином визначалася вартість спожитої електроенергії по БРИГАДІ-2 при контрольному зйомі у вересні 2013; - розрахунків, згідно яких проводились такі нарахування, не може надати, у зв'язку з їх відсутністю; - доказів вручення відповідачу рахунків за вересень 2013 предоставити суду не може, у зв'язку з їх відсутністю. Також зазначила, що нарахування штрафних санкцій здійснювалось за період з серпня по листопад 2013, з 22 числа розрахункового місяця.

За несвоєчасно проведені розрахунки, у відповідності до п. 4.2.1. Договору, позивачем нараховано до стягнення з відповідача пеню в сумі 579,03грн., а на підставі ст. 625 ЦК України -131,11грн. 3% річних та 76,28грн. інфляційних.

Відповідач щодо існування заборгованості в цілому не заперечив, однак не погоджується з заявленими до стягнення сумами за серпень та вересень 2013 року.

Заперечуючи проти позову вказує, що 11.09.2013 працівниками Коростишівського РЕМ було складено акт про виявлення самоходу лічильника та вказано його причину. Також беззаперечним доказом самоходу в період з 09.08.2013 по 11.09.2013 є те, що після відключення від електропостачання об'єкту показники лічильника складали 4150кВт, а при направлені лічильника на експертизу станом на 11.09.2013 - 4181кВт, що зафіксовано в акті-повідомленні. Тобто, за час відключення показники лічильника збільшились на 1240кВт (31*40к.тр.). Звертає увагу, що показники 4181кВт зазначено у відомості використання активної електроенергії, наданій позивачем для розгляду в судовому засіданні.

Вважає, що оскільки зовнішнього втручання в лічильник не зафіксовано, можна стверджувати, що самохід лічильника мав місце також до 09.08.2013. Зауважує, що проведене позивачем нарахування за електричну енергію по середньодобовому споживанню могло мати місце у випадку відсутності лічильника або у випадку його несправності. Однак, з 09.08.2013 лічильник по об'єкту БРИГАДА-2 був відімкнений та в подальшому замінений на новий, що виключає таке нарахування.

В ході розгляду справи, представник відповідача звернув увагу суду, що вартість активної електроенергії за вересень, згідно наданих до справи рахунків, визначено позивачем виключно у розмірі, необхідному для покриття різниці в показниках лічильника по об'єкту БРИГАДА-2 (1240кВт (31*40к.тр.)), яка виникла в період з 09.08.2013 по 11.09.2013 (після відключення від електропостачання цього об'єкту), що свідчить про безпідставність такого нарахування.

Зазначив, що не має заперечень стосовно вказаних позивачем показників у розрахунках за жовтень 2013 та заборгованості у розмірі 911,81грн. Пояснив, що вказані показники визначалися із врахуванням заміни лічильника по об'єкту КЗС. Не заперечив і щодо визначеного позивачем розміру заборгованості за листопад 2013 у розмірі 234,14грн. Також підтвердив факт отримання ним 20.09.2013. рахунку за вересень 2013 на суму 1204,18грн. (по контрольному зйому).

Наголосив, що рахунок №27643 від 30.09.2013 на суму 1328,08грн. (по акту №1) не отримував, а про існування останнього дізнався під час розгляду даної справи.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення представників сторін, господарський суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, враховуючи наступне.

Згідно ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, спір між сторонами виник в процесі виконання сторонами договору №645 від 10.08.2004 про постачання електричної енергії.

Відповідно до ст. 714 ЦК України, що відповідає приписам ст. 275 ГК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

За умовами п. 2.2.3. Договору, відповідач зобов'язався, зокрема:

- своєчасно сплачувати за використану електричну енергію, а також вносити всі інші платежі за розрахунковий період, відповідно до встановленої системи обліку електроенергії, класу напруги та за діючими на період розрахунку тарифами у грошовій формі та іншими формами розрахунків згідно з чинним законодавством України. Розрахунковим періодом вважається період з 18 числа по 17 число включно і вказаний період прирівнюється до календарного місяця;

- знімати та надавати енергопостачальній організації показники розрахункових електролічильників (п.2.2.4. Договору).

Розрахунки за спожиту електричну енергію, реактивну енергію та інші платежі за розрахунковий період (місяць) здійснюються за діючими тарифами відповідно до класів напруги, п о к а з н и к і в лічильників та тарифних груп кожної точки обліку (п.7.2. Договору).

Оплата електроенергії здійснюється споживачем с а м о с т і й н о до 22 числа розрахункового періоду 100% вартості заявленого споживання електроенергії, згідно з Додатком №1 до Договору, з в р а х у в а н н я м сальдо на початок місяця. Остаточний розрахунок - не пізніше 5 діб після закінчення розрахункового періоду в розмірі фактичного споживання електроенергії за місяць з в р а х у в а н н я м сальдо на початок місяця (п. 7.3. Договору).

Згідно абз. 2 п. 7.5. Договору сторони обумовили, що у разі відсутності графіка погашення заборгованості та вказаного розрахункового періоду в платіжному документі всі кошти, перераховані споживачем за електричну енергію, постачальник електричної енергії має право зараховувати в погашення існуючої заборгованості з найдавнішим терміном її виникнення.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось представниками сторін в судовому засіданні, енергопостачання здійснювалось на наступні об'єкти відповідача:

- БРИГАДА-2 (лічильник №274070, замінений на №136286);

- КЗС (лічильник №478819, замінений на №0988908);

- КОНТОРА (лічильник №964843).

При дослідженні обґрунтованості заявлених до стягнення сум основного боргу, господарський суд враховує встановлені в процесі розгляду обставини, а також обставини, встановлені рішенням суду у господарській справі №906/1720/13 за позовом Селянського (фермерського) господарства "Надія" до Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" про зобов'язання скасувати нараховані штрафні санкції в сумі 11813,74 грн. та зобов'язання в сумі 14658,42грн., зважаючи на те, що останні, у відповідності до ч. 3 ст. 35 ГПК України, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Водночас, судом враховуються приписи п.2.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якого преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Так, згідно наданого до справи рахунку за активну електроенергію за серпень №24288 від 21.08.2013, відповідачем спожито 12943кВт/г електроенергії на суму 16034,81грн. (а.с. 22), що також підтверджується звітом відповідача про використану електроенергію (а.с. 34) у серпні 2013, згідно якого, зокрема, по об'єкту БРИГАДА-2 кінцевими показниками є 4150 (№ лічильника 274070).

Саме відсутність доказів неправомірності виставлення енергопостачальною організацією (позивач у справі) рахунку за активну електроенергію за серпень №24288 від 21.08.2013 на суму 16034,81грн. стало підставою для відмови у позові у справі №906/1720/13. Як вбачається з рішення господарського суду від 03.02.2014, судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів порушення розрахункового обліку до 09.08.2013, тому правомірність дій відповідача по нарахуванню оперативно-господарської санкції в сумі 11813,74 грн. та 14658,42 грн. за спожиту електроенергію, позивачем не спростовано.

При цьому, судом не приймаються до уваги припущення відповідача про наявність самоходу до 09.08.2013, оскільки вказані обставини були предметом дослідження у вищевказаній справі, однак, як уже зазначалося, не підтверджені належними доказами.

В ході розгляду справи, відповідачем не надано доказів на спростування вказаної вище кількості спожитої електроенергії за серпень 2013. Додаткових доказів, які б свідчили про неправомірність виставлення відповідачу наведеного рахунку на суму 16034,81грн. за серпень 2013, на дату вирішення спору, відповідачем також не предоставлено.

Що стосується заявленої до стягнення заборгованості за вересень 2013 у розмірі 2532,26грн., яку визначено на підставі рахунків: №27185 від 20.09.2013 на суму 1204,18грн. за 972кВт/г спожитої електроенергії (а.с. 23) та №27643 від 30.09.2013 по акту (акт №1) на суму 1328,08грн. за 1072кВт/г спожитої електроенергії (а.с. 68), враховуючи пояснення позивача щодо визначення споживання електроенергії згідно останнього за середньодобовим споживанням за попередній період, слід зазначити таке.

Згідно п. 1 підписаного сторонами Графіку (а.с. 32), що є додатком №4 до Договору №645 від 10.08.2004, споживач знімає показання електролічильників о 24.00год. 17 числа розрахункового періоду.

При цьому споживач зобов'язаний протягом 0,5 доби з моменту зняття показань електролічильників довести їх значення до Енергопостачальної організації... . У випадку непередачі даних про спожиту електроенергію в зазначений строк, визначення використаної електроенергії здійснюється за середньодобовим споживанням за попередній період (п.3 Графіку).

Так, матеріали справи не мають доказів надання відповідачем звіту про використану електроенергію у вересні місяці 2013.

Натомість, матеріалами справи підтверджено, що 20.09.2013 контролером позивача було здійснено контрольний зйом показників засобів обліку по об'єктах відповідача, на підставі яких виставлено рахунок за вересень на суму 1204,18грн. за 972кВт/г спожитої електроенергії (а.с. 32, 66-67, 69), факт отримання якого 20.09.2013 не заперечується відповідачем.

Проаналізувавши дані, які зазначені у додатку до цього рахунку, судом встановлено та підтверджено представниками сторін, що по об'єктах КЗС та КОНТОРА правомірно та обґрунтовано визначено обсяг споживання електроенергії відповідачем за вересень 2013 на суму у розмірі 100кВт та 624кВт, відповідно.

Щодо об'єкту БРИГАДА-2, у додатку до рахунку зазначено обсяг споживання активної електроенергії у розмірі 248 кВт/г. При цьому кінцевими показниками лічильника вказано 2088,00, попередніми - 4181,00 (а.с. 69).

Тобто, в додатку відображено показники лічильника №274070 (як попередні), який відповідно до складеного працівниками ПАТ "ЕК "Житомиробленерго" акту про пломбування №1024 (а.с. 126), 09.08.2013 було відімкнено з показниками 4150кВт/г. При цьому показники вказаного лічильника в додатку зазначені з врахуванням самоходу, існування якого в період з 09.08.2013 по 11.09.2013 встановлено у мотивувальній частині рішення господарського суду від 03.02.2014 у справі №906/1720/13.

Зазначені ж в додатку кінцеві показники відображають покази нового лічильника №136286 по об'єкту БРИГАДА-2, який 11.09.2013 було встановлено з показниками 2086кВт/г, що також підтверджується актом про пломбування №180 від 11.09.2013 (а.с. 93).

Факт заміни лічильника та показники лічильників на момент заміни підтверджуються також актом-повідомленням від 11.09.2013 про направлення на експертизу лічильника електроенергії (а.с. 54).

За вказаного, враховуючи передані відповідачем за серпень 2013 показники старого лічильника (№274070) по БРИГАДІ-2 у розмірі 4150 , тобто на дату відключення об'єкта від електропостачання (09.08.2013), та наявність встановленого у справі №906/1720/13 самоходу в період з 09.08.2013 по 11.09.2013, визначення обсягу спожитої електроенергії за показами лічильника з врахуванням самоходу, є безпідставним.

Водночас, зважаючи, що з 11.09.2013 на вказаному об'єкті було встановлено новий лічильник №136286 з показниками 2086кВт/г, які на дату контрольного зйому збільшилися до 2088кВт/г, правомірним є визначення обсягу споживання відповідачем активної електроенергії станом на 20.09.2013 у розмірі 80кВТ (2х40 (коефіцієнт зони)).

З урахуванням спожитої у вересні 2013 електроенергії по об'єктах КЗС та КОНТОРА, стосовно яких судом не виявлено порушень при визначенні її кількості для відображення у рахунку №27185 від 20.09.2013, враховуючи встановлену судом фактичну кількість спожитої відповідачем електроенергії по об'єкту БРИГАДА-2 у вересні 2013, загальний фактичний обсяг спожитої електроенергії за вказаний період становить 804кВх (80кВТ+624кВт+100кВт), що з урахуванням вартості електроенергії та ПДВ складає 996,06грн. (804кВх103,240/100х1,2). За вказаного, вимога про стягнення 208,12грн. (1204,18-996,06) заборгованості є безпідставною.

Суд також вважає безпідставним заявлення до стягнення 1328,08грн., згідно рахунку №27643 від 30.09.2013 по об'єкту БРИГАДА-2 за споживання електроенергії у вересні (розмір якої, за даними позивача, визначено по середньодобовому споживанню), оскільки матеріалами справи підтверджено врахування всього обсягу спожитої відповідачем електроенергії у вересні 2013 при виставленні рахунку №27185 від 20.09.2013 на підставі контрольного зйому показників. За вказаного, виставлення рахунку №27643 від 30.09.2013 є недоречним.

До того ж, отримання рахунку №27643 від 30.09.2013 заперечується відповідачем і до матеріалів справи не надано доказів його направлення (вручення) останньому, що у відповідності до ст. 530 ЦК України, враховуючи умови п.п. 7.2,7.3 Договору, за якими розрахунки здійснюються споживачем самостійно згідно показників лічильника, вказує на відсутність обов'язку відповідача проводити розрахунки в цій частині, навіть у випадку обґрунтованості зазначених у ньому даних, оскільки строк їх проведення не наступив.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу, що жодних розрахунків, пояснень чи інших доказів, згідно яких можливо було б перевірити правильність визначення обсягу середньодобового споживання електричної енергії, згідно рахунку №27643 від 30.09.201 та встановити яким чином визначалася вартість спожитої електроенергії по БРИГАДІ-2 при контрольному зйомі у вересні 2013, позивачем не надано. При цьому, як уже зазначалося, представник позивача в судовому засіданні також не зміг надати пояснення по вказаних обставинах, зазначивши, що розрахунки, згідно яких проводились такі нарахування, відсутні.

Водночас, суд дійшов висновку про обґрунтованість тверджень відповідача стосовно того, що вартість активної електроенергіъ за вересень, згідно наданих до справи рахунків (по контрольному зйому та по акту №1), по об'єкту БРИГАДА-2 визначено позивачем виключно у розмірі, необхідному для покриття різниці в показниках старого лічильника по об'єкту БРИГАДА-2 (1240кВт (31*40к.тр.)), яка виникла в період з 09.08.2013 по 11.09.2013, що свідчить про безпідставність такого нарахування, оскільки у вказаний період цей об'єкт було відключено від електропостачання, а різниця в показниках у розмірі 31 виникла внаслідок самоходу лічильника, що встановлено у справі №906/1720/13.

Так, у рахунку №27643 від 30.09.2013, який стосується виключно об'єкту БРИГАДА-2 визначено кількість кВт/г у розмірі 1072, а в рахунку №27185 від 20.09.2013 по цьому ж об'єкту, вказаний позивачем обсяг споживання, за мінусом встановленого судом фактичного споживання (80кВт) становить 168кВт, що разом складає 1240кВт (1072кВт +168кВт).

Вказане свідчить про безпідставність в цілому тверджень відповідача про здійснення нарахування по середньодобовому споживанню після заміни лічильника по об'єкту БРИГАДА-2.

З огляду на встановлені обставини, вимоги про стягнення 1536,20грн., з яких 1328,08грн. нараховано згідно рахунку №27643 від 30.09.2013 та 208,12грн. - згідно рахунку №27185 від 20.09.2013, є безпідставними.

За жовтень 2013 позивачем виставлено рахунок на суму 911,81грн. за 736кВт/г спожитої електроенергії (а.с. 39). Враховуючи, що згідно поданого відповідачем звіту (а.с. 35), останнім вказано про споживання 590кВт/г., представники сторін пояснили, що вказані розбіжності пов'язані з заміною лічильника на об'єкті КЗС, на підтвердження чого надано завдання №1067 та акт про пломбування від 10.10.2013 (а.с.90,91).

За листопад 2013 позивачем виставлено рахунок на суму 234,14грн. за 189кВт/г спожитої електроенергії (а.с. 40), обґрунтованість якого підтверджується поданим відповідачем звітом про використану електроенергію за листопад 2013 року (а.с. 36) та не заперечується останнім.

Також матеріалами справи підтверджено, що відповідачем здійснено часткові розрахунки за спожиту у спірному періоді електроенергію в суму 7450,38грн., із яких:

- 1521,04грн. зараховано позивачем із раніше проведених оплат (авансовий платіж);

- 19.08.2013 сплачено 300,89грн. за серпень 2013 (а.с. 43);

- 29.08.2013 - 1000,00грн. за серпень 2013 (а.с. 44);

- 10.09.2013 - 1858,32грн. за вересень 2013 (а.с. 45);

- 08.10.2013 - 1858,32грн. за листопад 2013 (а.с. 46);

- 18.11.2013 - 911,81грн. за жовтень 2013 (а.с. 47).

Сплачені суми було зараховано позивачем в погашення існуючої заборгованості в хронологічному порядку по мірі її виникнення, що відповідає приписам п.7.3, 7.5 Договору та не заперечувалося представником відповідача під час розгляду справи.

За вказаного, станом на момент вирішення спору непогашеною залишилась заборгованість у розмірі 10726,44грн.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення 10726,44грн. заборгованості за активну електроенергію такими, що підлягають задоволенню.

У стягненні 1536,20грн., нарахованих позивачем за вересень 2013, слід відмовити.

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Пунктом 4.2.1 Договору сторони визначили, що за внесення платежів, передбачених пунктами цього договору, з порушенням термінів, визначених додатком (дод. №4), споживач сплачує енергопостачальній організації пеню в розмірі подстав. 15 % за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Сума пені зазначається у розрахунковому документі окремим рядком.

У відповідності до приписів ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З доданого до позовної заяви розрахунку позивача вбачається, що останнім нараховано та заявлено до стягнення пеню в сумі 579,03грн., виходячи з розміру подвійної облікової ставки НБУ (а.с. 20) та 131,11грн. 3% річних (а.с. 18) за період з 18.07.2013 по 17.11.2013.

При цьому, згідно наданого до матеріалів справи пояснення позивача, нарахування пені та 3 % річних проведено на суму заборгованості за серпень-листопад 2013 з 22 числа розрахункового місяця.

Натомість, перевіривши надані позивачем розрахунки, суд встановив, що позивачем помилково розпочато нарахування пені та 3 % річних, починаючи з 18.07.2013, тоді як за умовами абз. 2 п. 7.3. Договору, враховуючи приписи п.1.9 постанови Пленуму ВГСУ від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", правомірним є нарахування пені та 3 % річних з 23 числа відповідного місяця (включно).

За вказаного, з урахуванням вихідних даних позивача та приписів п. 7.3. Договору, зважаючи, що позивачем не подано заяву про зменшення позовних вимог, правомірним є нарахування пені в розмірі 364,92грн., 3 % річних - у розмірі 84,22грн. У стягненні 214,11грн. пені та 46,89грн. 3 % річних слід відмовити за безпідставністю їх нарахування.

Перевіривши розрахунок інфляційних, нарахованих за період з жовтня 2013 по листопад 2013 (а.с. 19) суд встановив, що правомірним є їх нарахування за жовтень на суму заборгованості 10492,30грн. в розмірі 41,97грн. та за листопад - на суму 11404,11грн. в розмірі 22,81грн., що загалом складає 64,78грн. інфляційних. У задоволенні 11,50грн. інфляційних слід відмовити.

Відповідно до статей 33 та 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними та допустимими у справі доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 32 ГПК, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін.

Відповідач доказів погашення заборгованості в повному обсязі не надав.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню на суму 11240,36грн., з яких 10726,44грн. боргу за активну електроенергію, 364,92грн. пені, 84,22грн. 3% річних, 64,78грн. інфляційних.

У стягненні 1536,20грн. основного боргу, 214,11грн. пені, 46,89грн. 3 % річних, 11,50грн. інфляційних суд відмовляє.

Судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32-34, 49, 69, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Селянського (фермерського) господарства "Надія" (12524, Житомирська обл., Коростишівський р-н, с. Студениця, ід. код 32062885)

на користь Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" (10008, м.Житомир, вул. Пушкінська, 32/8, ід. код 22048622)

- 10726,44 грн. боргу за активну електроенергію;

- 364,92 грн. пені;

- 84,22 грн. 3% річних;

- 64,78 грн. інфляційних;

- 1573,76 грн. судового збору.

3. В стягненні 1536,20 грн. боргу за активну електроенергію, 214,11грн. пені, 46,89грн. 3% річних та 11,50грн. інфляційних відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 19.01.15

Суддя Вельмакіна Т.М.

1 - до справи

2 - позивачу (згідно заяви: м.Житомир, вул. Пушкінська, 32/2) (рек. з пов.)

3 - відповідачу (згідно заяви: 12524, Житомирська обл., Коростишівський р-н, с. Студениця, вул. Центральна, 13а) (рек. з пов.)