РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/23739/14 12.01.15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ольга -Логістик»

до Приватного підприємства «Сембі»

про стягнення 19 963, 29 грн.

Суддя Трофименко Т.Ю.

Представники:

Від позивача не з'явився

Від відповідача Кравченко О.М. - по дов. №б/н від 18.11.2014р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ольга -Логістик» про стягнення з Приватного підприємства «Сембі» 19 963,29 грн., із яких: 7825,28 грн. основний борг, 748,16 грн. пеня, 787,53грн. - 20% річних, 1721, 29 грн. - штраф та 8100 грн. заборгованість по вартості неповернутого товару

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 1237 від 17.10.2013р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2014 р. порушено провадження у справі № 910/23739/14 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 24.11.2014р. за участю представників сторін.

Даною ухвалою суд зобов'язав позивача надати

- оригінали всіх документів по суті спору, доданих до позовної заяви (для огляду);

- власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет із тих же підстав, а також немає рішення цих органів з такого спору;

- витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців на відповідача станом на день вирішення спору.

- на підтвердження статусу юридичної особи і повного найменування належним чином засвідчені копії (для залучення до матеріалів справи) статуту у повному обсязі, свідоцтва про державну реєстрацію (оригінали для огляду), довідку про включення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на день вирішення спору.

Представник позивача в судове засідання не з"явився. Вимоги суду, що викладені в ухвалі суду позивач виконав належним чином.

В судовому засіданні 24.11.2014р. представником відповідача надані письмові заперечення на позов. Заперечення мотивовані тим, що дійсно між сторонами був укладений даний договір, але згідно п.4.1. та п.4.3. договору, поставка товару здійснюється відповідно заявок покупця. Такої заявки згідно п. 4.3. договору - відповідачем подано не було.

Крім того, згідно п. 1.3. договору - право власності на товар переходить від постачальника до покупця з моменту підписання уповноваженими представниками сторін накладної, яка засвідчує момент передачі товару. Як вбачається з вище вказаної накладної (ТТН № СРЦ-003411 від 14.02.2014 року), товар разом із тарою передано було не директору і не іншій уповноваженій особі відповідача в зв'язку з чим, відповідач не може взяти на себе відповідальність за даний товар, так як відповідачем такого товару разом з тарою отримано не було. З урахуванням викладеного, на думку відповідача, позивач не надав належних доказів факту передачі даного товару разом з тарою відповідачу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні, зокрема, у разі нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу, неподання витребуваних доказів, необхідності витребування нових доказів.

Оскільки нез'явлення у судове засідання повноважних представника позивача на невиконання ним вимог суду перешкоджає повному, всебічному та об'єктивному розгляду справи, суд визнав за необхідне відкласти розгляд справи відкласти на 17.12.2014р.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідач проти задоволення позову заперечував.

За клопотанням представника позивача суд витребував від відповідача податкову декларацію з податку на додану вартість з додатком № 5 (розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за лютий 2014 року та податкової накладної, розгляд справи відклав на 12.01.2015р.

12.01.2015р. через відділ діловодство Господарського суду міста Києва від позивача надійшли оригінали витребуваних судом документів. Крім того, представник позивача просить розглядати справу за його відсутності.

В судовому засіданні 12.01.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, долучивши до матеріалів справи надані позивачем докази та заслухавши в засіданні пояснення представника відповідача , суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договір - є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права і обов'язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Договір - це категорія цивільного права, яка визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. До зобов'язань, що виникають з договорів, застосовуються загальні положення про зобов'язання, якщо інше не випливає із закону або самого договору. Як і будь-який правочин, він є вольовим актом, оскільки виражає спільну волю сторін, що втілюється у договорі. Змістом договору є, власне, ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати договір, і вони мають дотримуватися взятих на себе зобов'язань.

17.10.2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Олга-Логістик" (постачальником) та Приватним підприємством «Сембі» (покупцем) укладено договір поставки продукції № 1237 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 якого постачальник продає та поставляє, а покупець купує та оплачує на умовах та у порядку визначених цим договором товар в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в додатках (специфікаціях) або накладних, що засвідчують прийом-передачу товару від постачальника до покупця та є невід'ємними частинами цього Договору.

Згідно з п. 3.3 Договору покупець зобов'язаний оплачувати кожну партію переданого постачальником товару протягом 7 календарних днів з моменту передачі товару.

На виконання своїх зобов'язань за Договором постачальник поставив, а покупець отримав товар, що підтверджується доказами, наданими в матеріали справи, а саме: оригіналами генерального доручення до договору поставки №1237 від 17.10.2103р., ТТН №СРЦ-003411 від 14.02.2014р., податковою накладною, додатком №5 «Контрагент» за лютий 2014р. на загальну суму 7825, 28 грн.

Відповідач товар на суму 7825,28 грн. не оплатив.

Станом на день розгляду справи заборгованість в розмірі 7825,28 грн. відповідачем не сплачена.

Виходячи зі змісту зазначеного договору він за своєю природою є договором поставки відповідно до умов якого (ч.1 ст. 712 Цивільного кодексу України) продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з приписами статей 526 Цивільного кодексу України та 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем в сумі 7825,28 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків, сплата неустойки.

Пунктом 5.3 Договору передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати поставленої партії товару, покупець зобов'язаний сплатити на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості партії товару за кожний день прострочення платежу та 20% річних.

За розрахунком позивача, який прийнято судом як вірний, з відповідача підлягає стягненню 681,80 грн. пені.

В силу статті 625 ЦК України боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення грошового зобов'язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача, перевіреним судом, з відповідача підлягає стягненню 20% річних в сумі 717, 68 грн.

В п. 5.5 договору сторони визначили, що в разу порушення п.3.5 договору на відповідача покладається штраф у розмірі 20% від суми заборгованості.

За розрахунком позивача, перевіреним судом, з відповідача підлягає стягненню штраф в сумі 1721,26 грн.

При розгляді справи судом встановлено, що разом з продукцією відповідач отримав та не повернув тару загальною вартістю 8100,00 грн., а саме: КЕГ 50л- 2 шт.х1000,00 грн, що загалом становить 2000,00 грн КЕГ 30л - 2 пггх 900,00 грн., що загалом становить 1800,00 грн. КЕГ LEFF 30л - 3 шт. х 900,00 грн., що загалом становить 2700,00 грн. КЕГ Хугарден 20л - Зшт.х800,00 грн., що загалом становить 1600,00 грн.

Згідно п. 4.5. вся тара багаторазового використання підлягає поверненню в узгоджувальний сторонами строк. В разі неповернення тари відповідач сплачує позивачу вартість. тари з ПДВ.

Судом встановлено, що відповідач тару позивачу на суму 8100 грн. не повернув.

Оскільки судом встановлено, що відповідачем порушено умови договору в частині оплати отриманого товару та повернення тари вимоги позивача є обгрунтованими.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, стороні, на користь якої відбулося рішення, господарській суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов"язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача: при відмові в позові -на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене та відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України на відповідача покладаються витрати по сплаті судового збору.

Заперечення відповідача, що викладені в письмовому відзиві, судом до уваги не приймаються з огляду на вищевикладене.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 49, ст..ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства «Сембі» (01135, м. Київ, вул.. Жилянська, 101, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Олга-Логістик" (01001, м. Київ, вул. Софійська, 10 літ. "А", код 36001805) 7825 грн. 28 коп. основного боргу, 681 грн. 80 коп. - пені, 717грн. 68 коп. - 20% річних, 1721 грн. 26 коп. - штраф, 8100 грн. вартість неповернутого тари, 1827 грн. 00 коп. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 17.01.2015р.

Суддя Трофименко Т.Ю.