РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2015 р. Справа № 15/131-10

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Коломис В.В.

суддів Демидюк О.О.

суддів Тимошенко О.М.

при секретарі судового засідання Величко К.Я.

розглянувши апеляційну скаргу кредитора - Хмільницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Вінницькій області на ухвалу господарського суду Вінницької області від 27.11.14 р.

у справі № 15/131-10 (суддя Лабунська Т.І. )

за заявою Публічного акціонерного товариства "Хмільникмеблі"

про визнання банкрутом

за участю представників сторін:

апелянта - не з'явився;

арбітражного керуючого - не з'явився;

кредиторів - не з'явився.

Судом роз'яснено представникам сторін права та обов'язки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України. Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

Розпорядженням голови Рівненського апеляційного господарського суду від 12.01.2015 року у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Огородніка К.М. внесено зміни до складу колегії суддів, окрім заміни головуючого судді. Відповідно до вказаного розпорядження, у справі №15/131-10 визначено колегію суддів у складі: головуюча суддя Коломис В.В., судд Демидюк О.О., суддя Тимошенко О.М.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 27.11.2014 року у справі № 15/131-10 за заявою Публічного акціонерного товариства "Хмільникмеблі" про визнання банкрутом визнано поточні вимоги Хмільницької ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій області до Публічного акціонерного товариства "Хмільникмеблі" по справі № 15/131-10 у розмірі 212652,42 грн. - третя черга задоволення.

Відмовлено Хмільницькій ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій області у визнанні вимог до Публічного акціонерного товариства "Хмільникмеблі" по справі № 15/131-10 у розмірі 97675,07 грн. (податок на доходи фізичних осіб).

Відмовлено Хмільницькій ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій області у визнанні вимог до Публічного акціонерного товариства "Хмільникмеблі" по справі № 15/131-10 у розмірі 3851,94 грн. пені.

Не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, кредитор - Хмільницька ОДПІ звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Вінницької області в частині відмови у визнанні кредиторських вимог в сумі 3 851,94 грн. скасувати та прийняти в цій частині нову ухвалу, якою визнати та включити до реєстру вимог кредиторів вимоги Хмільницької ОДПІ в розмірі 3 851,94 грн. пені.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення господарським судом Вінницької області норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків, викладених в ухвалі місцевого суду, обставинам справи.

В судове засідання арбітражний керуючий та представники кредиторів не з'явилися. При цьому, від арбітражного керуючого Совєтова В.П. на адресу апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду законною та обгрунтованою, а тому просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Крім того, просить розглядати скаргу без його участі.

Враховуючи положення ст.102 ГПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, а також те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про час і місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за відсутності представників сторін за наявними у справі матеріалами, у відповідності до вимог ст.101 ГПК України.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, ухвалу місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою господарського суду Вінницької області від 24.06.2014 року ПАТ "Хмільникмеблі" визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців, припинено повноваження керуючого санацією ПАТ "Хмільникмеблі" Кафлевського Вадима Володимировича; призначено ліквідатором боржника - арбітражного керуючого Совєтова Владислава Пилиповича.

24.06.2014 року на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника - ПАТ "Хмільникмеблі" (м. Хмільник Вінницької області, 2 - ий провулок Леніна, 10, ) у справі №15/131-10 банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

02.09.2014 року Хмільницька ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій області звернулася до господарського суду Вінницької області з заявою про визнання грошових вимог до боржника в розмірі 314 179,43 грн., з яких 310327,49 грн. - основний платіж; 3851,94 грн. - пеня.

Місцевий господарський суд, проаналізувавши подану Хмільницькою ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій області заяву та додані до неї документи, дійшов висновку про часткове задоволення вимог заявника в частині основного боргу, а саме, в сумі 212 652,42 грн. (основна заборгованість). Разом з тим, в задоволенні вимог заявника до ПАТ "Хмільникмеблі" в частині вимог в сумі 97675,07 грн. (податок на доходи фізичних осіб) та в частині пені в сумі 3851,94 грн. судом першої інстанції відмовлено.

Колегія суддів погоджуєтьсяз таким висновком місцевого господарського суду з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкутом" (далі - Закон про банкрутство), кредитор - юридична або фізична особа, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ст.23 Закону про банкрутство, поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, можуть пред'явити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Статтею 38 Закону про банкрутство встановлено, що вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтись тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Як вбачається з поданої Хмільницької ОДПІ заяви, сума заборгованості по податках, зборах та єдиному соціальному внеску виникла внаслідок несплачених узгоджених зобов'язань відповідно до поданих платником податків податкових декларацій з податку на додану вартість, з податку на прибуток, з плати за землю, з екологічного податку, нарахованої пені на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також поданих звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів.

Разом з тим, слід зазначити, що ухвалою господарського суду Вінницької області від 06.09.2011 року Хмільницьку ОДПІ включено до реєстру вимог кредиторів із сумою вимог 175 371,13 грн. основного боргу та 1 325,56 грн. пені. Ухвалою господарського суду Вінницької області від 18.09.2012 року внесено зміни до реєстру вимог кредиторів, зменшено вимоги Хмільницької ОДПІ по податку на прибуток на суму 36 123,52 грн. основного боргу та 1307,52 грн. пені, визнано поточні вимоги Хмільницької ОДПІ в сумі 118 636,21 грн.

З огляду на викладене, місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку, що слід визнати вимоги Хмільницької ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій області у розмірі 212652,42 грн. (основна заборгованість), які є поточними, заявленими в межах строку встановленого Законом, підтверджені належними письмовими доказами. При цьому, у визнанні вимог Хмільницької ОДПІ в сумі 97 675,07 грн. (податок на доходи фізичних осіб) суд першої інстанції відмовив правомірно, оскільки зазначена сума вимог вже визнана судом у справі про банкрутство.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні вимог заявника до боржника в частині пені в розмірі 3 851,94 грн. з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Вінницької області від 22.12.2010 року порушено провадження у справі №15/131-10 за заявою Публічного акціонерного товариства "Хмільникмеблі" про визнання банкрутом в порядку ст.53 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Даною ухвалою також введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника - Закритого акціонерного товариства "Хмільникмеблі".

Згідно ч.1 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції чинній з 19.01.2013 року) положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Стаття 19 вказаного Закону, яка регулює положення, що стосуються мораторію на задоволення вимог кредиторів не входить до розділу ІІІ, яким регулюється ліквідаційна процедура.

Отже, в даному випадку застосуванню підлягає стаття 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції чинній до 19.01.2013 року).

Відповідно до приписів вказаної статті протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

Крім того, відповідно до ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції чинній з 19.01.2013 року) з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута.

Згідно з Інформаційним листом Вищого господарського суду України від 22.01.2013 року № 01-06/85/2013 "Про доповнення Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2011 року №01-06/249 "Про постанови Верховного Суду України, прийняті за результатами перегляду судових рішень господарських судів" боржник повинен виконувати зобов'язання, що виникли після введення мораторію на задоволення вимог кредиторів в процедурі банкрутства, але пеня та штраф за їх невиконання або неналежне виконання не нараховується, за винятком випадків, встановлених спеціальними нормами законодавства (постанова від 18.12.2012 року № 5/34-09).

Тобто, Закон про банкрутство встановлює загальну заборону на нарахування штрафу і пені упродовж часу дії мораторію на задоволення вимог кредиторів. Зміст цієї заборони не пов'язаний із визначенням поняття мораторію і не обмежений ним. Заборона чинна протягом дії мораторію, тому неустойка за невиконання грошових зобов'язань не нараховується в силу прямої заборони законом, безвідносно до часу їх виникнення.

Аналогічні висновки щодо неправомірності нарахування штрафних санкцій та пені на час процедури банкрутства зроблені в постанові Верховного Суду України від 12.03.2013р. у справі № 3-71гс12, яка згідно зі ст.111-28 ГПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Всупереч вищезазначеному, заявник нарахував пеню в сумі 3 851,94 грн. після порушення справи про банкрутство та після введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, з огляду на що, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність правових підстав для визнання кредиторських вимог в частині нарахованої пені.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги Хмільницької ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій області, які підтверджуються матеріалами справи, підлягають задоволенню в розмірі 212 652,42 грн. - третя черга задоволення (у відповідності до ст.45 Закону про банкрутство).

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування рішення місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду Рівненської області в частині розгляду кредиторських вимог Хмільницької ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105,106 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Хмільницької ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій області - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Вінницької області від 27.11.2014 року - залишити без змін.

2. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Тимошенко О.М.