ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2015 року Справа № 904/8006/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Березкіної О.В. ( доповідач)

Суддів: Дарміна М.О., Чус О.В.

При секретарі Мацекос І.М.

За участю представників сторін:

від позивача: Педан О.В. представник, довіреність № 08-04-7061 від 25.11.14;

від позивача: Романова І.М. представник, довіреність № 08-04-85 від 13.01.15;

від відповідача: Бєсєда І.М. представник, довіреність № б/н від 06.01.15;

від відповідача: Голоцван Д.В. представник, довіреність № б/н від 06.01.15;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування України з тимчасової втрати працездатності на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2014 року у справі № 904/8006/14

за позовом Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування України з тимчасової втрати працездатності, м. Дніпропетровськ

до Комунальної установи «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5» м.Кривий Ріг

про стягнення 2 954,11 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2014 року (суддя Петренко Н.Е.) в задоволенні позовних вимог Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування України з тимчасової втрати працездатності - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач - Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального страхування України з тимчасової втрати працездатності звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати та задовольнити заявлені позовні вимоги.

В обґрунтування своєї скарги позивач посилається на те, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, та дав неналежну правову оцінку отриманим доказам, що потягло за собою ухвалення неправильного рішення.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 5 січня 2015 року апеляційна скарга була прийнята до розгляду, розгляд справи було призначено у судовому засіданні на 26 січня 2015 року.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення суду скасувати та задовольнити заявлені позовні вимоги.

Відповідач заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що актом перевірки обґрунтованості видачі медичними закладами Кривого Рогу листів непрацездатності від 19.10.2012р., складеним Дніпропетровським обласним відділенням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності встановлено, що Комунальною установою "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5" був виданий матері Білостоцькій А.М. листок непрацездатності №728716 з 23.08. по 03.09.2012р., до праці 04.09.12р. по догляду за хворою дитиною Шаповаловим Давидом, 2р. 11міс. Записи в наданій історії розвитку дитини (ф.№112/о) свідчили та обґрунтовували встановлений діагноз та потребу дитини в догляді на день первинного огляду її лікуючим лікарем КУ "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5" 23.08.2012р.

Подальші записи з 27.08. по 03.09.2012р. були дуже скороченими та не свідчили про огляд хворої дитини лікуючим лікарем, що є порушенням п. 1.7 Інструкції № 455. Також мали місце недостатнє описання анамнестичних даних, відсутність страхового анамнезу, що є порушенням п.5.1.4 Положення про експертизу тимчасової непрацездатності.

Звертаючись до Комунальної установи «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5» із позовом про стягнення 2 954,11 грн., позивач - Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального страхування України з тимчасової втрати працездатності посилався на те, що означена сума є збитками, понесеними позивачем з вини КУ "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5" виплаченим матеріальним забезпеченням по неправомірно та необґрунтовано виданому та продовженому листку непрацездатності.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, господарський суд першої інстанції виходив з того, що лікувальна установа, яка видає листки непрацездатності, не є суб'єктом правовідносин по виплаті коштів Фонду в порядку надання допомоги по тимчасовій непрацездатності. Крім того, суд виходив також з того, що оплата позивачем матеріального забезпечення по тимчасовій втраті працездатності, не свідчить про завдання останньому шкоди, оскільки грошові кошти, виплачені Дніпропетровським обласним відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в якості допомоги, не є його власними грошовими коштами, а є коштами, що сплачуються до Фонду застрахованими особами в якості страхових внесків.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" (в редакції, чинній на момент оформлення листка непрацездатності) страхувальник зобов'язаний надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення та соціальних послуг відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, передбачає матеріальне забезпечення громадян у зв'язку з втратою заробітної плати (доходу) внаслідок тимчасової втрати працездатності (включаючи догляд за хворою дитиною, дитиною-інвалідом, хворим членом сім'ї), вагітності та пологів, часткову компенсацію витрат, пов'язаних із смертю застрахованої особи або членів її сім'ї, а також надання соціальних послуг за рахунок бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, що формується шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також за рахунок інших джерел, передбачених цим Законом (в редакції чинній на момент оформлення листка непрацездатності).

Як встановлено судом першої інстанції, згідно даних первинної медичної документації (історія розвитку дитини Шаповалова Давида, 26.08.2009 р.н.) лікар Кісарова Т.А. оглядала дитину 23.08.2012р., 27.08.2012р., 31.08.2012р. та 03.09.2012р. Щоденник 23.08.2012р. містить повний опис стану дитини, виставлено діагноз, видано листок непрацездатності та призначено лікування. В щоденнику 27.08.2012р. зазначено підвищену температуру дитини та констатовано продовження хвороби у дитини, та продовжено листок непрацездатності. Крім того, 31.08.2012р. дитину оглядало 2 лікарі, рішенням яких після огляду дитини було продовжити лікування та догляд матері за хворою дитиною.

Згідно форми 039/о "Відомість обліку відвідувань в поліклініці (амбулаторії), диспансері, консультації, вдома", затвердженої наказом МОЗ України від 28.01.2004р. № -17 "Про затвердження облікової форми №039/о "Відомість обліку відвідувань в поліклініці (амбулаторії), диспансері, консультації, вдома"" у вищезазначені дні завантаження на лікаря складало 23.08.2012р. - 79 дітей, 27.08.2012р. - 88 дітей, 31.08.2012р. - 87 дітей та 03.09.2012р. - 86 дітей, що стало причиною неможливості здійснити лікарем записів в медичній документації в повному обсязі.

За таких обставин порушення, які допущені лікувальною установою при оформленні лікарняного, а саме: відсутність запису щодо особистого огляду хворого лікуючим лікарем та обґрунтування необхідності догляду за хворою дитиною, не свідчать про безпідставність видачі листка непрацездатності та про відсутність хвороби у дитини, і доказів зворотнього позивачем суду не надано.

З огляду на вищезазначене, господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що такі доводи Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності виходять за межі його компетенції та не підтверджені жодними документами, які б свідчили про безпідставність видачі вищевказаного листа тимчасової непрацездатності і як слідством, стягнення з відповідача означених коштів.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" джерелами формування коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, зокрема, є страхові внески страхувальників-роботодавців і застрахованих осіб, що сплачуються на умовах і в порядку, передбачених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" (в редакції чинній на момент оформлення листка непрацездатності) матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 6 цього Закону, призначаються та надаються за основним місцем роботи за рахунок сплачених застрахованими особами страхових внесків (крім видів матеріального забезпечення, передбачених п.п. 1, 2 ст. 34 цього Закону, яке надається за основним місцем роботи та за сумісництвом у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України).

Таким чином, колегія суддів також погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що оплата матеріального забезпечення по тимчасовій втраті працездатності, зроблена Дніпропетровським обласним відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за листком непрацездатності, не свідчить про завдання останньому шкоди, оскільки грошові кошти, виплачені Дніпропетровським обласним відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в якості допомоги, не є його власними грошовими коштами, а є коштами, що сплачувалися до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності застрахованими особами в якості страхових внесків.

Інші доводи апеляційної скарги є неспроможними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Таким чином, розглядаючи справу, господарський суд першої інстанції всебічно, повно і об'єктивно з'ясував всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, у тому числі і доводам позивача, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст.103 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування України з тимчасової втрати працездатності - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2014 року у справі № 904/8006/14 - залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дати її прийняття.

Повний текст виготовлено 28.01.2015 року.

Головуючий суддя О.В. Березкіна

Суддя М.О.Дармін

Суддя О.В.Чус