ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2015 року Справа № 18/107

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Ткаченко Н.Г. - головуючого, Катеринчук Л.Й., Куровського С.В. - доповідача,
за участю представників:

ліквідатора - арбітражного керуючого Дуленка А.Г.,

ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" - Ярошенка С.Л. (дов. від 14.08.2014), Жадобіна В.І. (дов. від 28.07.2014),

КП залізобетонних виробів №2 - Огризи Г.Р. (дов. від 10.09.2013),

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційні скарги ліквідатора Колективного підприємства залізобетонних

виробів №2 арбітражного керуючого Дуленка А.Г.

та Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-

імпортний банк України" в особі філії ПАТ "Державний

експортно-імпортний банк України" у м. Полтава

на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 05.11.2014

у справі № 18/107 господарського суду Полтавської області

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Стілм"

до Колективного підприємства залізобетонних виробів №2

про визнання банкрутом,

встановив:

Постановою господарського суду Полтавської області від 25.06.2014 (суддя Іванко Л.А.) визнано банкрутом Колективне підприємство залізобетонних виробів №2; відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців; призначено ліквідатором боржника - арбітражного керуючого Дуленка Андрія Григоровича, зобов'язано ліквідатора організувати здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечити задоволення вимог кредиторів у встановленому Законом про банкрутство порядку; після закінчення ліквідаційної процедури банкрута ліквідатору надати суду обґрунтований звіт про виконану роботу у відповідності до вимог Закону; у задоволенні клопотання боржника про призначення судової експертизи відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 05.11.2014 (колегія суддів у складі: Здоровко Л.М. - головуючий, Плахов О.В., Шутенко І.А.) постанову господарського суду Полтавської області від 25.06.2014 скасовано, справу передано на розгляд господарського суду Полтавської області.

До Вищого господарського суду України з касаційними скаргами на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 05.11.2014 звернулися:

- ліквідатор Колективного підприємства залізобетонних виробів №2 арбітражний керуючий Дуленко А.Г., який просить постанову суду апеляційної інстанції від 05.11.2014 скасувати, а постанову суду першої інстанції від 25.06.2014 залишити в силі. В обґрунтування посилається на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, зокрема ст.ст. 1, 13, 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 110 ЦК України, ст. 43 ГПК України;

- Публічне акціонерне товариство (ПАТ) "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" у м. Полтаві, яке просить скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 05.11.2014, залишити в силі постанову господарського суду Полтавської області від 25.06.2014. Вказує, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню з підстав порушення норм процесуального та неправильного застосування норм матеріального права, а саме ст.ст. 1, 16, 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 43 ГПК України.

Заслухавши суддю-доповідача Куровського С.В., пояснення учасників судового засідання, обговоривши доводи касаційних скарг, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судами попередніх інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі Закон).

Також, відповідно до приписів абз. 4 ст. 1 Закону суб'єкт господарської діяльності може бути визнаний банкрутом тільки в разі встановлення господарським судом його неспроможності відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані судом вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

Отже, визнаючи боржника банкрутом, суд має встановити його неоплатність, тобто недостатність майна для задоволення вимог кредиторів.

У зв'язку з чим суд в обов'язковому порядку повинен з'ясувати та співставити дані як активу, так і пасиву боржника.

Розмір пасиву боржника підлягає визначенню відповідно до затвердженого судом реєстру вимог кредиторів.

Якщо встановлення пасиву боржника відбувається на попередньому засіданні суду, то остаточна правова оцінка активу і пасиву боржника та можливість відновлення платоспроможності боржника надається в підсумковому засіданні суду в процедурі розпорядження майном боржника.

Частина 8 ст. 13 Закону покладає на розпорядника майна обов'язок здійснення аналізу фінансової та господарської діяльності боржника та надання господарському суду і комітету кредиторів звіту про свою діяльність, відомостей про фінансове становище боржника.

Отже, відомості про актив боржника на час визнання боржника банкрутом мають міститися у звіті арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією) про фінансово - майновий стан боржника, що повинен бути наданий комітету кредиторів та на основі якого комітет кредиторів вирішує питання про введення наступної судової процедури.

За змістом ч.8 ст.16 Закону до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення про звернення до господарського суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Прийняття рішення стосовно доцільності визнання боржника банкрутом, незважаючи на клопотання комітету кредиторів, є прерогативою господарського суду, відповідно до ст. 1 Закону.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою господарського суду Полтавської області від 21.09.2012р. у справі №18/107 визнано банкрутом КП залізобетонних виробів №2, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Дуленка А.Г.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 05.12.2012р. у справі №18/107, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 05.03.2013, постанову господарського суду Полтавської області від 21.09.2012р. скасовано, справу направлено на розгляд господарського суду Полтавської області. Суди апеляційної та касаційної інстанції зазначили про передчасність визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, оскільки у звіті аудитору вказано, що для перевірки боржника не надані первинні документи бухгалтерського обліку та документи синтетичного та аналітичного обліку за перевіряємий період, так само аудитору не було надано відомості про майно, яке отримано або знаходиться в оренді, інформацію про визначення об'єктів незавершеного будівництва та відомості про проведення оцінки незавершеного будівництва, аудитору для ознайомлення та аналізу не надані будь-які документи, які діють можливість установити обґрунтованість дебіторської заборгованості, документи які б дозволили проаналізувати заходи, ужиті керівництвом підприємства щодо стягнення заборгованості та своєчасності розв'язання проблем у виробничому процесі.

23.05.2013 розпорядником майна подано до суду попередній звіт з документами в обґрунтування фінансово-майнового стану боржника, серед яких містяться інформаційні довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно боржника та інвентаризаційний опис матеріальних цінностей боржника.

Боржником надані докази щодо фінансово-майнового стану боржника, зокрема розшифровка основних засобів боржника станом на 01.07.2013 на загальну суму 19 221114 грн., а також докази щодо отримання КП залізобетонних виробів №2 виручки протягом січня-грудня 2012 року від реалізації товарів та послуг на загальну суму 469 тис.грн. за реалізацію залізобетонних виробів, надання послуг по використанню електромереж КП залізобетонних виробів №2 та постачання електроенергії субспоживачам, відшкодування витрат по орендній платі за землю.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 01.11.2013 призначено судову експертизу щодо оцінки всіх активів КП залізобетонних виробів №2 з метою визначення їх ринкової вартості, проведення якої доручено ТОВ "Бізнеспартнери"; зобов'язано надати суду письмовий висновок після проведення експертної оцінки всіх активів КП залізобетонних виробів №2.

Арбітражним керуючим надано суду висновок про фінансово-майновий стан від 23.05.2014 (звіт за результатами проведення аналізу фінансово-господарської діяльності неплатоспроможного підприємства КП залізобетонних виробів №2) та звіту про оцінку майна ТОВ "Бізнеспартнери" від 25.02.2014. За результатами проведеного висновку зазначено, що фінансово-майновий стан КП залізобетонних виробів №2 по наданим документам характеризується як такий, що має ознаки надкритичної неплатоспроможності, з неможливістю ведення нормальної фінансово-господарської діяльності в режимі розширеного відтворення, що відповідає фінансовому стану потенційного банкрутства та зобов'язує по обрахованих економічних показниках термінового введення процедури ліквідації КП залізобетонних виробів №2.

Із звіту про оцінку майна від 25.02.2014, проведеного ТОВ "Бізнеспартнери", вбачається, що об'єктами оцінки визначено індивідуально визначене майно, а саме об'єкти нерухомого майна - будівлі та споруди, загальною площею 7 336,9 кв.м, ринкова вартість якого визначена 2 550 400,00 грн., ринкова вартість обладнання, приладів та інвентарю, у кількості 46 інвентарних одиниць станом на 12.11.2013 визначена 289 400,00 грн.,ринкова вартість кранів та підйомних механізмів, у кількості 9 інвентарних одиниць станом на 12.11.2013 визначена 232 000,00грн., ринкова вартість колісних транспортних засобів, у кількості 6 інвентарних одиниць визначена 194 000,00 грн. Визначена ліквідаційна вартість наведеного майна 1 584 610,00грн.

Звіт про оцінку майна КП залізобетонних виробів №2, виконаний ТОВ "Бізнеспартнери" та висновок про фінансово-майновий стан (звіт за результатами проведення аналізу фінансово-господарської діяльності неплатоспроможного підприємства КП залізобетонних виробів №2 за період з 01.01.2012 по 31.12.2013) розглянуті на зборах комітету кредиторів 04.06.2014 (протокол №4-06/14), за результатами розгляду комітет кредиторів прийшов до висновку про неможливість застосування інших процедур банкрутства окрім процедури ліквідації.

Місцевий господарський суд, повторно приймаючи постанову про визнання боржника банкрутом, виходив з того, непогашена кредиторська заборгованість згідно реєстру складає 4 799 062,39 грн., а балансова вартість активів - 3 069 000,00 грн. (в тому числі 2 550 400,00грн. - вартість майна згідно оцінки), майна боржника недостатньо для задоволення вимог кредиторів, аналіз фінансово-майнового стану боржника свідчить про доцільність введення процедури ліквідації підприємства.

Суд апеляційної інстанції не погодився з висновком суду першої інстанції, скасував постанову суду першої інстанції, зазначивши про передчасність визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, оскільки дослідивши звіт про оцінку майна боржника, виконаний ТОВ "Бізнеспартнери", та наявну у матеріалах справи технічну документацію нерухомого майна боржника, встановив невідповідність даних, зазначених у звіті про оцінку майна матеріалам справи, фактичним даним; у звіті відсутня інформація щодо об'єктів незавершеного будівництва боржника та відомості про проведення її оцінки; до звіту про оцінку майна боржника не було включено, зокрема, механічні майстерні площею 555,9в.м., об'єктом дослідження не зазначено комунікації, що належать боржнику, а також не було включено та оцінено майно в обороті, зокрема готову продукцію боржника, хоча матеріалами справи підтверджено наявність даного нерухомого майна та готової продукції боржника, зокрема інвентаризаційним описом матеріальних цінностей боржника.

Таким чином, як вірно зазначив апеляційний господарський суд, судом першої інстанції, в порушення вимог ст. 111-12 ГПК України, не виконано вказівки Вищого господарського суду України у постанові від 05.03.2013, який наголошував, що встановлення цих обставин має важливе значення для визначення фінансового становища боржника, оскільки згідно зі ст. 213 Господарського кодексу України, з метою врегулювання заборгованості неплатоспроможного боржника у процедурах, зазначених у ст. 212 цього Кодексу, використовуються майнові активи, які належать йому на підставі речових та зобов'язальних прав, а також права інтелектуальної власності.

Відповідно до частини 3 ст. 110 ЦК України якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа ліквідується в порядку, встановленому законом про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом.

Отже, при винесенні постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури суд повинен з'ясувати наявність або відсутність у боржника ознак банкрутства, зокрема: наявність непогашених, визнаних судом грошових вимог кредиторів; перевищення грошових зобов'язань боржника над його майном (пасиву над активом, порівнявши дані обох величин та встановивши недостатність майна для задоволення вимог кредиторів (неспроможність); незадовільний результат застосування заходів фінансового оздоровлення боржника.

Встановлені судом апеляційної інстанції недоліки звіту від 25.02.2014 про оцінку майна, проведену ТОВ "Бізнеспартнери", а також зауваження, зазначені у звіті ТОВ "Аудиторська фірма "Консалтинг-Аудит" від 01.07.2012 щодо неповних відомостей про наявне майно боржника, свідчать про передчасність висновку про визнання КП залізобетонних виробів №2 банкрутом, за відсутності достеменних доказів неплатоспроможності боржника задовольнити вимоги кредитора. За таких обставин, висновок суду апеляційної інстанції про скасування постанови господарського суду Полтавської області від 25.06.2014 є законним та обґрунтованим.

Відтак, твердження касаційних скарг про помилковість висновків апеляційного суду, порушення норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження при розгляді справи у касаційному провадженні.

У відповідності до ст. 111-7 ГПК України перегляд у касаційному порядку судового рішення здійснюється касаційною інстанцією на підставі встановлених фактичних обставин справи, зі здійсненням перевірки застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального і процесуального права.

Інші доводи касаційних скарг колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони зводяться до переоцінки доказів, що у відповідності до ст.111-7 ГПК України виходить за межі компетенції суду касаційної інстанції.

З огляду на встановлене апеляційним судом та враховуючи визначені ст.111-7 ГПК України межі перегляду справи в суді касаційної інстанції, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі, не спростовують обґрунтованості висновків суду апеляційної інстанції, правові підстави для скасування постанови Харківського апеляційного господарського суду від 05.11.2014 відсутні.

Керуючись статтями 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги ліквідатора Колективного підприємства залізобетонних виробів №2 арбітражного керуючого Дуленка А.Г. та Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" у м. Полтава залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 05.11.2014 по справі №18/107 залишити без змін.

Головуючий Ткаченко Н.Г.

Судді Катеринчук Л.Й.

Куровський С.В.