КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2015 р. Справа№ 910/18630/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Жук Г.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Мельниченко О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Тертичний Ю.І. ( за довіреністю б/н від 15.07.2014 року)

від відповідача: Півненко А.О. ( за довіреністю № 55/01/14 від 16.09.2014 року)

від прокуратури м. Києва: Греськів І.І. ( старший прокурор відділу за посвідченням №002668 від 05.09.2012 року)

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастер проект"

на рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2014р.

у справі № 910/18630/14 (суддя: Паламар П.І.)

за позовом Заступника прокурора Шевченківського району міста Києва в інтересах Інституту світової економіки і міжнародних відносин Національної академії наук України.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастер проект"

про розірвання договору, стягнення боргу, ціна позову 80932 грн.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року Заступник прокурора Шевченківського району міста Києва в інтересах держави в особі позивача звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованість з орендної плати за період з 01.01.2013 року по 31.03.2014 рік, включно, в розмірі 80 932,00 грн. Розірвати договір оренди нерухомого майна, що знаходиться у відданні НАН України та обліковується на балансі Інституту світової економіки і міжнародних відносин НАН України, укладений 28.05.2012 року між Інститутом світової економіки міжнародних відносин НАН України та ТОВ «Мастер Проект». Зобов'язати відповідача за актом приймання-передачі передати нерухоме майно загальною площею 29,6 кв.м., яке знаходиться за адресою : м. Київ, вул. Леонтовича, 5 на другому поверсі будівлі Інституту кімната № 9 (14,9 кв.м.), кімната №10 (14,7 кв.м.).

Рішенням господарського суду міста Києва від 15.10.2014 року у справі №910/18630/14 позовні вимоги задоволено: розірвано договір від 28 травня 2012 р. оренди нерухомого майна, що знаходиться у віданні НАН України та обліковуються на балансі Інституту світової економіки і міжнародних відносин НАН України між Інститутом світової економіки і міжнародних відносин Національної академії наук України (01030, м. Київ, вул. Леонтовича, 5, код 05447438) та ТОВ "Мастер проект" (04208, м. Київ, пр-т В.Порика, 17, код 35877899). Стягнуто ТОВ "Мастер проект" на користь Інституту світової економіки і міжнародних відносин Національної академії наук України 80932 грн. боргу. Зобов'язано ТОВ "Мастер проект" протягом трьох робочих днів з моменту вступу рішення суду в законну силу за актом приймання-передавання передати нерухоме загальною площею 29,6 м2 на другому поверсі будівлі кім. №№ 9, 10 по вул. Леонтовича, 5 у м. Києві Інституту світової економіки і міжнародних відносин Національної академії наук України .

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що матеріалами справи належним чином підтверджено, що належна за договором орендна плата за період січень 2013 -березня 2014 років у розмірі 93240 грн. оплачена відповідачем у розмірі 12308 грн., отже відповідно до вимог ст. ст. 622, 762 ЦК України підлягає стягненню 80932 грн. боргу.

Не погоджуючись з рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Мастер проект" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав на те, що у прокурора відсутні правові підстави для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.11.2014 року було прийнято до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастер проект" та призначено розгляд справи на 16.12.2014 р.

16.12.2014 року у судовому засіданні було оголошено перерву до 13.01.2015 року

Розпорядження Заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 13.01.2015 року, в зв'язку з перебуванням судді Дідиченко М.А., у відпустці, змінено склад колегії суддів, головуючий суддя Руденко м,А, судді: Жук Г.А., Пономаренко Є.Ю.

В судовому засіданні 13.01.2015 року представник позивача вказав, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Представник Прокуратури також вваж є рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, відсутні підстави для його скасувати, апеляційну скаргу просить залишити без задоволення.

Представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 101 Господарського процесуального кодексу апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 28.05.2012 на підставі дозволу HAH України №814 від 16.12.11 (а.с.3) між Інститутом світової економіки і міжнародних відносин HAH України (орендодавець) та TOB «Мастер Проект» (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що знаходиться у віданні HAH України та обліковується на балансі Інституту світової економіки і міжнародних відносин HAH України (договір) (а.с.31).

За умовами зазначеного договору, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне майно - частину нежилих приміщень Інституту (майно) загальною площею 29,6 кв.м., розміщене за адресою: 01030, м.Київ, вул. Леонтовича, 5, на другому поверсі будівлі Інституту-кімната №9(14,9 кв.м.), кімната №10 14,7 кв.м.), що перебуває на балансі Інституту, вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку майна від 30.11.11 і становить за незалежною оцінкою (залишковою вартістю) станом на 30.11.11 -337 823, 02 грн.

На виконання умов договору орендодавцем передано, а орендарем прийнято в строкове платне користування об'єкт оренди, що підтверджується актом приймання - передавання орендованого майна від 28.05.2012.(а.с.38).

Відповідно до п. 3.1. договору, розмір орендної плати становить без ПДВ за перший місяць оренди - травень 2012 року 175,00 грн., що узгоджується з Методикою розрахунку орендної плати державного майна та пропорції її розподілу, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України №786 від 04.10.1995. орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п.3.3 договору).

Умовами договору передбачено, що орендна плата перераховується орендарем відповідно до вимог чинного законодавства за весь час фактичного користування приміщенням щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця.

Постановою КМУ №786 від 04.10.1995 передбачено, що кошти, отримані від оренди об'єктів майнового комплексу Національної академії наук, в повному обсязі спрямовуються на виконання статутних завдань Національної академії наук і підприємств, установ та організацій, які перебувають у віданні Національної академії наук.

У зв'язку з несплатою відповідачем орендною плати заступник прокурора Шевченківського району, в інтересах Інституту світової економіки і міжнародних відносин Національної академії наук України звернуся до суду з позовною заявою про розірвання договору оренди та зобов'язання відповідача повернути нерухоме майно, що є предметом оренди, відповідно до акту приймання - передачі, стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 80 932, 00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги , суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що

відповідачем порушено обов'язок з оплати переданого в оренду майна і це порушення є істотним та задовольнив позовні вимоги

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Пунктом 3 ст. 18 Закону закріплено обов'язок орендаря сплачувати орендну плату своєчасно і в повному обсязі.

Відповідно до ст. 19 Закону встановлено, що методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об'єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Строк внесення орендної плати визначається в договорі.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України та ст. 193 ГК України передбачено, що зобов'язанн повинні виконуватися належним. чином відповідно до вимог Кодексу, закону, інших правових актів, а також договору.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Як свідчать матеріали справи та вірно встановлено судом першої інстанції, відповідач свої зобов'язання, щодо сплати орендної плати за договорами виконало неналежним чином, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість за період з січня 2013 по березень 2014 у розмірі 83 564, 63 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач листами (а.с.53-61) неодноразово звертався до відповідача щодо виниклої заборгованості та про припинення договору оренди нерухомого майна. Станом на день звернення до суду першої інстанції заборгованість перед орендодавцем не погашена орендоване приміщення не звільнено.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

За умовою п. 10.6 договору, договір може бути розірвано за рішенням суду за ініціативою однієї із сторін у випадках передбачених чинним законодавством, а також у випадках порушення однією із сторін зобов'язань за цим договором, у тому числі несплати орендних платежів протягом трьох місяців.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Орендна плата є однією з істотних умов договору оренди (ст. 284 ГК України), і зобов'язання відповідача щодо її сплати встановлено безпосередньо в договорі та закріплено ст.ст. 18, 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Крім того, звертаємо увагу суду, що пунктом 5.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 12 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» зазначено, що вирішуючи питання щодо дострокового розірвання договору оренди у зв'язку з несплатою орендарем (наймачем) платежів, господарським судам слід враховувати таке.

Законом (ч. 3 ст. 291 ГК України, ч. 2 ст. 651, ст. 783 ЦК України) передбачено можливість розірвання договору найму (оренди) за рішенням суду на вимогу однієї з сторін, а ст.782 ЦК України - право наймодавця на односторонню відмову від такого договору у разі невнесення наймачем плати за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Відповідне право наймодавця на відмову від договору найму не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою щодо розірвання договору в разі несплати наймачем (орендарем) платежів, якщо має місце істотне порушення умов договору.

Таким чином, істотне порушення орендарем такої умови договору оренди державного (комунального) майна, як внесення орендної плати, є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання договору оренди в судовому порядку.

Аналогічна правова позиція наведена в Постанові Верховного Суду України від 08.05.2012 №3-26гс12.

Враховуючи, що сплата орендної плати є основним обов'язком орендаря, а також враховуючи, що можливість дострокового розірвання договору у випадку несплати орендних платежів сторони прямо передбачили в договорі, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно було задоволено позовні вимоги та розірвано договір оренди від 28.05.2012 року.

Відповідно ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Аналогічні положення закріплені і в ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України.

За умовою п. 10.9 договору сторони погодили, що у разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем орендодавцю. Майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі. Обовязок щодо складання акта приймання-передавання про повернення майна покладається на орендаря (п.10.1 Договору).

Стосовно доводів апеляційної скарги, що у прокурора відсутні правові підстави для звернення до суду з даним позовом, колегія суддів вважає необґрунтованим та безпідставним, та зазначає наступне.

Відповідно ст.121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Згідно ст.36-1 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

Однією із форм представництва є звернення до суду з позовом на захист інтересів держави.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 2 ГПК України, господарський суд порушує справи за позовами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Частиною другою згаданої статті передбачено, що у позовній заяві прокурор самостійно визначає в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, за відсутності ж такого органу або відсутності у нього повноважень зазначає про це в позовній заяві.

Інститут світової економіки і міжнародних відносин HAH України є держаною бюджетною науковою установою, економічну основу діяльності якого становить бюджетне фінансування.

Інститут перебуває у віданні HAH України, яка відповідно до Статуту HAH України, є вищою державною науковою організацією України, що заснована на державній власності, економічну основу діяльності якої, в тому числі становить державне майно, що безоплатно передано державою у безстрокове користування для статутної діяльності.

Крім того, відповідно до свідоцтва про право власності від 03.06.03 №402-В, виданого Головним Управлінням комунальної власності м.Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), адміністративний будинок Інституту Світової економіки і міжнародних відносин HAH України площею 1326, 5 кв.м., який розташований в м.Києві по вул. Леонтовича, 5 (літера А) належить державі Україна на праві державної власності. (а.с.69)

Враховуючи вищевикладені обставини та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що заступник прокурора Шевченківського району м. Києва правомірно звернувся до суду в інтересах держави в особі Інституту світової економіки і міжнародних відносин Національної академії наук України, оскільки матеріалами справи належним чином доведено порушення інтересів держави, які виражаються в ненадходженні коштів від оренди державного майна, яке знаходиться у віданні HAH Україні та перебуває на балансі Інституту, який є бюджетною науковою установою, а тому вказаний позов пред'являється прокуратурою району як процесуальним позивачем, в тому числі й в інтересах інституту, який є балансоутримувачем державного майна та на чию користь підлягає стягненню орендна плата, відповідно до умов договору оренди.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне обґрунтоване рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із рішенням господарського суду міста Києва від 15.10.2014 року у справі № 910/18630/14, отже підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастер проект" на рішення господарського суду міста Києва від 15.10.2014 року у справі № 910/18630/14 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 15.10.2014 року у справі № 910/18630/14 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/18630/14 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Г.А. Жук

Є.Ю. Пономаренко