ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2015 р. справа № 911/5161/14

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Західний капітал», Івано-Франківська обл., с. Крихівці

до Фізичної особи-підприємця Шулімова Олександра Сергійовича, Київська обл., с. Перемога

про стягнення 137 348,70 гривень

за участю представників:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

28.11.2014 Товариство з обмеженою відповідальністю «Західний капітал» (далі-ТОВ «Західний капітал»/позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Шулімова Олександра Сергійовича (далі-ФОП Шулімов О.С./відповідач) про стягнення 137 348,70 грн., з яких: 107 284,00 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу б/н від 08.08.2012, 25 042,70 грн. пені та 5 022,00 грн. 3% річних.

Відповідач не скористався правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, та відзив на позовну заяву не надав.

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.12.2014 порушено провадження у справі №911/5161/14 та призначено справу до розгляду на 16.12.2014.

Ухвалами господарського суду Київської області від 16.12.2014 та 13.01.2015 розгляд даної справи відкладався на 13.01.2015 та 20.01.2015 відповідно.

13.01.2015 через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про відмову від позовних вимог про стягнення 25 042,70 грн. пені та 5 022,00 грн. 3% річних.

В судові засідання 16.12.2014, 13.01.2015 та 20.01.2015 представник відповідача не прибув, витребувані судом документи не надав, про причини їх ненадання суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду даної справи був повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

08.08.2012 між ТОВ «Західний капітал» (далі-продавець) та ФОП Шулімовим О.С. (далі-покупець) було укладено договір купівлі-продажу б/н (далі-договір), відповідно до якого продавець зобов'язався передати у власність покупця, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити автошини та автодиски.

Пунктами 2.2 та 7.3 договору передбачено, що загальна сума договору складає 112 284,00 грн.

Договір припиняє свою дію після виконання сторонами своїх зобов'язань по договору в повному обсязі.

Судом встановлено, що позивач свої обов'язки за договором виконав належним чином, здійснивши поставку товару загальною вартістю 12 284,00 грн., що підтверджується підписами та відбитками печаток сторін на видатковій накладній №РН-000000017 від 08.08.2012 на суму 112 284,00 грн., копія якої міститься в матеріалах справи.

Про належне виконання позивачем своїх зобов'язань за договором свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення першим умов договору.

Втім, відповідач свої обов'язки за договором в частині оплати вартості поставленого товару належним чином не виконав, сплативши 5 000,00 грн., внаслідок чого за ним утворилось 107 284,00 грн. заборгованості.

Здійснення відповідачем часткових розрахунків за договором підтверджується наданими суду копією платіжного доручення №@2PL435710 від 20.02.2013 та довідкою ПАТ КБ «Приватбанк» №08.7.0.0.0/08 від 09.01.2015.

Посилаючись на те, що відповідач остаточні розрахунки за договором не провів, позивач просить суд стягнути з першого, зокрема, 107 284,00 грн. заборгованості по оплаті вартості товару, поставленого за накладною №РН-000000017 від 08.08.2012 згідно договору.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Оскільки відповідачем не надано суду ані відзиву на позовну заяву, ані будь-яких інших доказів та/або документів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд у відповідності до ст. 75 ГПК України, здійснював розгляд даної справи за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив, що заявлена позовна вимога підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 173, ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 655, ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що покупець оплачує продавцю вартість товару протягом 120 календарних днів з дня отримання товару, по факту реалізації періодичністю в 15 днів.

З огляду наведеного, підписання відповідачем спірної накладної без будь-яких заперечень щодо кількості та/або якості поставленого товару свідчить про прийняття відповідачем цього товару та, відповідно, породжує в останнього обов'язок по його оплаті у повному обсязі у строки, передбачені договором.

Крім того, враховуючи ненадання відповідачем доказів, що строк виконання зобов'язань в частині оплати вартості поставленого товару за спірною накладною у строки, передбачені договором не настав, суд дійшов висновку про порушення останнім своїх грошових зобов'язань за договором, що є підставою для покладення на нього обов'язку по сплаті боргу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 29.05.2013 у справі № 5011-5/14825-2012.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. Дана норма кореспондує з приписами статей 525, 526 ЦК України.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи, а також враховуючи те, що станом на день прийняття рішення відповідач поставлений позивачем товар оплатив частково, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 107 284,00 грн. заборгованості по оплаті вартості товару, поставленого за накладною №РН-000000017 від 08.08.2012 згідно договору підлягає задоволенню як така, що доведена позивачем належними та допустимими доказами та не спростована у встановленому порядку відповідачем.

Крім того, 13.01.2015 через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про відмову від позовних вимог про стягнення 25 042,70 грн. пені та 5 022,00 грн. 3% річних.

Приписами ч. 4 ст. 22, ч.ч. 1, 4 ст. 78 ГПК України встановлено, що позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами.

Про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи, що відмова позивача від позовної вимоги про стягнення пені та 3% річних у даній справі не суперечить законодавству України та не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів інших осіб, суд дійшов висновку про прийняття заяви позивача та припинення провадження у даній справі в частині стягнення з відповідача 25 042,70 грн. пені та 5 022,00 грн. 3% річних в порядку п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Суд звертає увагу позивача, що повторне звернення до господарського суду зі спору між тими самими сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При винесенні даного рішення судом враховані положення п. 5.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», відповідно до якого припинення провадження у справі з підстав, передбачених статтею 80 ГПК, не тягне за собою наслідків у вигляді повернення сплаченої суми судового збору в порядку ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи викладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 44, 49, 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 525, 526, 655, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193 Господарського кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Шулімова Олександра Сергійовича (07443, Київська обл., Броварський р-н, с. Перемога, вул. Зазимська, 15, ідентифікаційний номер ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Західний капітал» (76493, Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, с. Крихівці, вул. Гамалії, 20, ідентифікаційний код 37952747) 107 284 (сто сім тисяч двісті вісімдесят чотири) грн. 00 коп. заборгованості та 2 145 (дві тисячі сто сорок п'ять) грн. 68 коп. судового збору.

3. Прийняти заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Західний капітал» про відмову від позовних вимог про стягнення з Фізичної особи-підприємця Шулімова Олександра Сергійовича 25 042,70 грн. пені та 5 022,00 грн. 3% річних.

4. Припинити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з Фізичної особи-підприємця Шулімова Олександра Сергійовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю «Західний капітал» 25 042,70 грн. пені та 5 022,00 грн. 3% річних.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 21.01.2015.

Суддя В.А. Ярема