номер провадження справи 31/132/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2015 Справа № 908/4884/14

Господарський суд Запорізької області у складі судді Хуторного В.М., при секретарі Ломейко Н.І.

Представники сторін - не з'явились.

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/4884/14

за позовом: Концерну «Міські теплові мережі» в особі Філії Концерну «Міські теплові мережі» Ленінського району, м. Запоріжжя (скорочено Концерн «МТМ»);

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіонально - інвестиційний проект», м. Запоріжжя (скорочено ТОВ «Регіонально - інвестиційний проект»);

про стягнення суми

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 14.11.2014 р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено справу та присвоєно номер провадження 31/132/14, справу до розгляду в засіданні призначено на 17.12.2014 р.

Ухвалою господарського суду від 15.12.2014 р. розгляд справи перенесено на 14.01.2015 р.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів фіксації судового процесу.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Концерн «Міські теплові мережі» в особі Філії Концерну «МТМ» Ленінського району подано позов до господарського суду Запорізької області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіонально - інвестиційний проект» заборгованості за Договором №1535 про постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.10.2004 р. в сумі 19547,68 грн., пені в сумі 1561,91 грн., 3% річних в сумі 304,94 грн. та інфляційних втрат в сумі 1946,25 грн., всього на суму 23360,78 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач за період з жовтня 2013 р. по квітень 2014 р. за Договором №1535 від 01.10.2004 р. отримав від позивача теплової енергії на загальну суму 21223,78 грн., за яку розрахувався частково, сплативши 8000 грн. (з якої 1676,10 грн. пішли на погашення жовтня 2013 р., а решта за попередні місяці). В обґрунтування вимог посилається на ст. ст. 11, 15, 16, 96, 258, 509, 526, 530, 625, 629 ЦК України, ст. ст. 1, 2, 193, 232, 276 ГК України, ст. ст. 1, 2, 54 -57, 66, 67, 82 ГПК України, умови Договору №1535 від 01.10.2004 р., Закон України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 р. №2633-VІ, Правила користування тепловою енергією, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 р. за №1198, Закон України «Про відповідальність про несвоєчасне виконання грошових зобов'язань».

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив. Ухвали суду від 14.11.2014 р., від 25.11.2014 р. та від 15.12.2014 р. направлено на адресу, що зазначена в позовній заяві.

ТОВ «Регіонально - інвестиційний проект», відповідач у справі, відзиву на позовну заяву не надало, представник в судове засідання не з'явився. Ухвали суду від 14.11.2014 р., від 25.11.2014 р. та від 15.12.2014 р. направлено на адресу, що зазначена в позовній заяві та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що відповідає вимогам статті 64 ГПК України.

Відповідно до ст. 69 ГПК України, спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви.

В даному випадку позовна надійшла 13.11.2014 р., останній день розгляду справи припадає на 14.01.2015 р.

Згідно ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору.

Розглянувши матеріали справи, суд -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2004 р. між Концерном «МТМ» (Енергопостачальна організація, позивач у справі) та ТОВ «Регіонально - інвестиційний проект» (Споживач, відповідач у справі) укладено Договір№1535 про постачання теплової енергії в гарячій воді (далі - Договір № 1535), за умовами якого Енергопостачальна організація бере на себе зобов'язання постачати Споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, згідно з п. 1.3, а Споживач зобов'язується оплачувати одержану теплову енергію разом з втратами теплової енергії на теплотрасі, що перебуває на балансі Споживача за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором (п. 1.2 Договору №1535).

Відповідно до п. 1.3 Договору №671, «Енергопостачальна організація постачає Споживачу в період з 1 жовтня 2004 р. по 30вересня 2005 р. :

теплову енергію в гарячій воді в межах Qрік = 1995 Гкал;

з максимальним тепловим навантаженням Q maх = 0,012560 Гкал/год;

в тому числі:

а) на опалення організації Qоп = 0,012560 Гкал/год;

- без приладів обліку Qоп = 0,012560 Гкал/год;

опалювальна площа Sоп = 154,5 кв. м.

Пунктом 1.3.1 Договору №1535 передбачено, що максимальні втрати мереженої води на опалення по кожному підключеному об'єкту, встановлюються не більше G = 0,1 мі/год на 1 Гкал/год максимального теплового навантаження.

Пунктом 1.4.3 Договору №1535 визначено розподіл теплової енергії в Гігакалоріях по кварталам.

Орієнтована вартість теплової енергії, що постачається Споживачу за поточний рік відповідно до тарифів, діючих на момент укладання договору становить 1595,601 грн. (п. 1.4.3 Договору №1535).

Згідно з п. 1.5 Договору №1535, Енергопостачальна організація постачає теплову енергію на опалення, вентиляцію в залежності від температури наружного повітря по температурному графіку котельні по вул. Щаслива - 150-70 град. С.

Тарифи для розрахунків між Енергопостачальною організацією та Споживачем встановлюються відповідними органами влади згідно діючого законодавства (п. 1.9 Договору №1535).

Відповідно до п. 1.10 Договору №1535, вартість холодної води, що централізовано йде на гаряче водопостачання і послуги каналізації сплачується Споживачем додатково по діючим тарифам.

За приписами п. 3.2.2 Договору №1535, Споживач зобов'язався виконувати умови та порядок оплати теплової енергії в обсягах згідно рахунків за теплову енергію і в терміни, передбачені розділом VІ договору.

Пунктом 5.1 Договору №1535 визначено, що облік споживання теплової енергії за опалення проводиться розрахунковим способом.

Цей договір набуває чинності після підписання його обома сторонами та діє з 01.10.2004 р. по 30.09.2005 р. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, окрім досягнення взаємної згоди сторін про його розірвання. (п. 10.1 Договору № 1535).

Враховуючи відсутність заперечень сторін проти продовження дії договору, договір є чинним на час розгляду справи судом.

Відповідач у період з жовтня 2013 р. по квітень 2014 р. за Договором №1535 від 01.10.2004 р. отримав від позивача теплової енергії на загальну суму 21223,78 грн., що підтверджується актами приймання - передачі теплової енергії (а. с. 25-30).

Взяті зобов'язання за Договором № 1535 відповідачем виконано частково в сумі 8000 грн. (з якої 1676,10 грн. пішли на погашення жовтня 2013 р., а решта за попередні місяці).

Стягнення з відповідача заборгованості за Договором №1535 сумі 19547,68 грн., пені в сумі 1561,91 грн., 3% річних в сумі 304,94 грн. та інфляційних втрат в сумі 1946,25 грн., є предметом розгляду по даній справі.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Правовідносини сторін є господарськими, які виникли на підставі договору енергопостачання.

Відповідно до ст. ст. 1, 19 Закону України «Про теплопостачання», теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Вироблена теплова енергія постачається споживачу згідно з договором купівлі-продажу.

Згідно ч. 1 ст. 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і підігріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 276 ГК України, розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що проводиться за фактично відпущену енергію.

Сторони в договорі № 1535 встановили наступний порядок розрахунків.

Споживач зобов'язався виконувати умови та порядок оплати теплової енергії в обсягах згідно рахунків за теплову енергію і в терміни, передбачені розділом VІ договору (п. 3.2.2 Договору №1535).

Відповідно до п. 6.2 Договору №1535, розрахунковим періодом є календарний місяць.

Енергопостачальна організація після 7- го числа місяця, наступного за розрахунковим, надає Споживачу рахунок за фактично спожиту теплову енергію, акт надання послуг і податкову накладну. Споживач зобов'язаний оформити акт надання послуг до і 25 числа місяця, наступного за розрахунковим, повернути його Енергопостачальній організації.(п. 6.3 Договору №1535).

Згідно до п. 6.4 Договору №1535, підставою для розрахунків Споживача з Енергопостачальною організацією є Акт надання послуг, підписаний обома сторонами та рахунок.

Розрахунок кількості теплової енергії, яка відпущена Споживачу, проводиться на підставі показань розрахункових приладів обліку, з урахуванням втрат, або розрахунковим способом - при відсутності приладів обліку (п. 6.5 Договору №1535).

За приписами п. 6.6 Договору №1535, Споживач зобов'язаний до 20 числа поточного місяця перерахувати на розрахунковий рахунок Енергопостачальної організації суму заборгованості за фактично спожиту теплову енергію і передоплату.

Надання позивачем відповідачу теплової енергії у період з жовтня 2013 р. по квітень 2014 р. на загальну суму 21223,78 грн. підтверджується актами приймання - передачі теплової енергії (а. 24 - 30 с.). Вказані акти та рахунки на сплату за спожиту теплову енергію позивачем на адресу відповідача було направлено замовною кореспонденцією, що підтверджується реєстром відправки замовних рекомендованих листів (а. 32 -36 с.)

Відповідачем акти не підписано, будь - яких заперечень щодо об'ємів поставленої теплової енергії та нарахованих сум за Актами приймання - передачі теплової енергії Теплопостачальній організації не надавалось.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За твердженням позивача, взяті відповідачем зобов'язання за Договором №1535 щодо оплати за спожиту теплову енергію у спірний період виконано частково в сумі 1676,10 грн. Заборгованість в сумі 19547,68 грн. (21223,78 грн. - 1676,10 грн. = 19547,68 грн.) на час розгляду справи в суді не сплачено. Зазначену обставину відповідачем не спростовано.

Згідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача заборгованості за період з жовтня 2013 р. по квітень 2014 р. в сумі 19547,68 грн. підлягає задоволенню.

Позивачем окрім вимоги про стягнення з відповідача основного боргу заявлено вимогу про стягнення з останнього пені в сумі 1561,91 грн., 3% річних в сумі 304,94 грн. та інфляційних втрат в сумі 1946,25 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України, у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню у розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 вищезгаданого Закону встановлено, що розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 7.2.3 Договору №1535 передбачено, що за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію - пеня в розмірі 0,5% від належної до оплати суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені суд дійшов висновку, що він є вірним, а тому задоволенню підлягає пеня в розмірі 1561,91 грн. за період з 21.11.2013 р. по 15.08.2014 р.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приймаючи до уваги встановлений факт прострочення відповідачем виконання основного грошового зобов'язання, вимога про стягнення з нього 3% річних за період з 21.11.2013 р. по 15.08.2014 р. в сумі 304,94 грн. підлягає задоволенню як така, що порахована вірно.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат суд дійшов висновку, що інфляційні втрати позивачем пораховано не вірно, вірною сумою інфляційних втрат за період з грудня 2013 р. по червень 2014 р. є 1876,19 грн., яка підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіонально - інвестиційний проект» (69037, м. Запоріжжя, вулиця Правди, буд. 7-а, кв. 119, код ЄДР 32372679) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, буд. Гвардійський, 137, поточний рахунок зі спеціальним режимом використання № 2813 у Філії - Запорізьке обласне управління ВАТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957, код ЄДР 32121458) основний борг за спожиту теплову енергію в розмірі 19547 (дев'ятнадцять тисяч п'ятсот сорок сім) грн. 68 коп., пеню в розмірі 1561 (одна тисяча п'ятсот шістдесят одна) грн. 91 коп., 3% річних в розмірі 304 (триста чотири) грн. 94 коп., інфляційних втрат в розмірі 1876 (одна тисяча вісімсот сімдесят шість) грн., 19 коп. та судовий збір в сумі 1826 (одна тисяча вісімсот двадцять шість) грн. 82 коп.

В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 15.01.2015 р.

Суддя В.М. Хуторной