ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2015 р.Справа № 922/4930/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Яризька В.О.

при секретарі судового засідання Сінченко І.В.

розглянувши справу

за позовом Харківської міської ради, м. Харків,
до товариства з обмеженою відповідальністю "Рейн", м. Харків,
про повернення земельної ділянки та стягнення 363627,36 грн.
за участю представників:

позивача - Богомолов О.О. (дов.),

відповідача - Ярова Л.І. (дов.),

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Харківська міська рада, звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, ТОВ "Рейн", в якій просить суд:

- зобов'язати ТОВ "Рейн" повернути в натурі територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради безпідставно набуте майно - земельну ділянку площею 0,0728 га, яка розташована по вул. Войкова, 1-А, у м. Харкові;

- стягнути з ТОВ "Рейн" на користь Харківської міської ради доходи, отримані від безпідставно набутого майна, в розмірі 363627,36 грн.

В слуханні справи оголошувались перерви до 18.12.2014р. о 12:30 год.; 13.01.2015р. об 11:00 год., 15.01.2015р. о 12:35 год.

Позивач підтримує заявлені позовні вимоги, обґрунтовуючи тим, що відповідач користується площею 0,0728 га, яка розташована по вул. Войкова, 1-А, у м. Харкові, без достатньої правової підстави, а саме за відсутності договору оренди землі. Позивачем зазначається, що вказана земельна ділянка використовується відповідачем для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі, речові права на зазначену земельну ділянку у відповідача відсутні та останній плату за землю не здійснює у належному розмірі.

Позивач посилається на порушення відповідачем приписів статей 125, 206 Земельного кодексу України, статей 1212-1214 Цивільного кодексу України, статей 14, 135, 138, 288 Податкового кодексу України.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що у нього достатні правові підстави для використання земельної ділянки, так як він є власником нежитлової будівлі, розташованої на спірній земельній ділянці, а відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України він набув право на земельну ділянку, на якій будівля розташована та для обслуговування будівлі. Відповідач вказує не те, що він неодноразово звертався до позивача з приводу оформлення договору оренди землі, однак останнім не прийнято відповідне рішення.

Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що згідно інформаційної довідки із Реєстру прав власності на нерухоме майно від 10.09.2014 № 26627043 власником нежитлової будівлі літ. "А" по вул. Войкова, 1-а, у м. Харкові є акціонерне товариство "Східна Україна" на підставі договору купівлі-продажу від 19.05.1994р. б/н, протоколу № 2 від 14.01.1994р., установчого договору від 16.01.1995р. та статуту від 27.01.1995р.

В подальшому акціонерне товариство "Східна Україна" перереєстровано в акціонерне товариство "Рейн" відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи, яке видане Харківським міськвиконкомом 26.02.1997р..

03.07.2000р. акціонерне товариство "Рейн" перереєстровано в товариство з обмеженою відповідальністю "Рейн", згідно свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи.

Таким чином, ТОВ "Рейн" (відповідач) є власником нежитлової будівлі літ. "А" по вул. Войкова, 1-а, у м. Харкові, та використовує земельну ділянку за вказаною адресою площею 0,0728 га для експлуатації нежитлової будівлі.

Позивач вказує, що внаслідок того, що відповідач користується спірною земельною ділянкою без оформлення права такого користування, він безпідставно набув майно - земельну ділянку. Оскільки відповідач внаслідок користування безпідставно набутим майном отримав доход у вигляді несплаченої орендної плати за період з 01.10.2011р. до 01.10.2014р. в сумі 363627,36 грн., то такий доход має бути стягнутий на користь Харківської міської ради.

Судом встановлено, що спірна земельна ділянка рішенням Харківського міськвиконкому № 500-6 від 08.09.1959 року була виділена в постійне користування Державному підприємству "Завод транспортного машинобудування ім. Малишева" під будівництво комбінованого дитячого садка-ясель (а.с. 60-61).

Будівлі та споруди дитячого садка були збудовані, введені в експлуатацію та перебували на балансі державного підприємства - завод ім. Малишева, який з 1959 року був користувачем земельної ділянки під цими спорудами.

До цього часу Завод імені Малишева є державним підприємством, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до наказу генерального директора ВО завод ім.Малишева № 418 від 11 09.1992 р. будівлі та споруди дитячого садка були внесені до статутного фонду АТ "Фінансова група "Східна Україна", державна частка майна якого згідно з договором купівлі-продажу від 19.05.1994 р., укладеним між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та АТ "Фінансова група "Східна Україна", була викуплена останнім.

Відомості про відведення земельної ділянки заводу ім. Малишева містяться в паспорті на ділянку землекористування, який є частиною технічного звіту по інвентаризації земельної ділянки, виготовленому у 1995 р. та узгодженому з управлінням архітектури та містобудування ХМР, з інспекцією з охорони навколишнього середовища, Харківською міською СЕС, управлінням пожежної охорони, планово-економічним управлінням Харківського міськвиконкому, що підтверджується відповідним листом узгодження, копія якого разом з технічним звітом додані до матеріалів справи.

Технічний звіт з інвентаризації спірної земельної ділянки був виготовлений у 1995 році з метою оформлення за АТ ФГ "Східна Україна" права користування спірною земельною ділянкою. Цей звіт разом з усіма зазначеними вище узгодженнями був переданий на розгляд головному управлінню Харківського міського господарства з відповідним листом АТ "Рейн" № 15 від 21.10.1998 р. про надання земельної ділянки в користування.

Листом № 18/99 від 20.10.1999 р. на адресу управління земельних ресурсів АТ "Рейн" просило повідомити про причини затримки в оформленні землекористування.

28.10.1999 р. управління земельних ресурсів Головного управління міського господарства виконавчого комітету Харківської міської ради своїм листом №1550 повідомило, що для підготування рішення Харківського міськвиконкому про надання АТ "Рейн" земельної ділянки в користування відповідно до ст. 27 Земельного кодексу необхідно надати письмову згоду ПО "Завод ім. Малишева" про припинення його права користування спірною земельною ділянкою.

Завод ім. Малишева 09.09.2001 р. надав лист № 152/17, адресований Харківському міському голові, в якому завод погоджувався на передачу земельної ділянки ТОВ "Рейн" (правонаступник АТ "Рейн").

Зазначений лист заводу ім. Малишева в оригіналі був зданий в управління земельних ресурсів, що підтверджується супроводжувальним листом від 11.09.2001 р. з відміткою управління про отримання 12.09.2001 р.

29.11.2001 р. ТОВ "Рейн" знову звернулося до позивача з заявою про надання земельної ділянки в користування на умовах оренди строком на 25 років.

Позивачем рішення про надання відповідачу земельної ділянки в оренду прийнято не було та не була надана відповідь на звернення відповідача.

У зв'язку із зміною порядку надання земельних ділянок в оренду, 21.01.2003 р. ТОВ "Рейн" знову звернулось до позивача в особі міського голови з листом № 7 про надання згоди на розробку проекту відведення спірної земельної ділянки для укладання договору оренди строком на 25 років.

Рішенням Харківської міської ради 13 сесії 24 скликання від 30.04.2003р. № 106/03 надано згоду ТОВ "Рейн" на розробку проекту відведення земельної ділянки по вул. Войкова, 1-а, для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель.

На замовлення ТОВ "Рейн" товариством з обмеженою відповідальністю "Константа" був виготовлений проект відведення земельної ділянки, в якому зазначено, що спірна ділянка межує з ділянкою ДП Завод ім. Малишева.

17.11.2003 р. було складено акт встановлення (відновлення) та погодження меж земельної ділянки, який був підписаний представниками суміжних землекористувачів, в тому числі ДП Завод ім.Малишева.

02.06.2004 р. по проекту відведення землі було надано висновок управління містобудування та архітектури № 5891.

17.06.2004 р. по проекту відведення висновок за № 1968/04 було надано Харківським міським управлінням земельних ресурсів.

17.08.2004 р. по проекту відведення було надано висновок № 08-20/949 управлінням культури Харківської облдержадміністрації.

30.11.2005 р. після усунення землевпорядною організацією зауважень відповідний висновок № 1844-31 було надано Харківської міської СЕС, аналогічний висновок № 11-20-107 було надано Державним управлінням екології та природних ресурсів в Харківській області 24.01.2006 р. аналогічний висновок № 11-20-107.

Харківським обласним управлінням земельних ресурсів було видано висновок державної експертизи від 10.03.2006р. № 683.

Позивач звернувся листом до Управління земельних відносин з питання надання спірної земельної ділянки в оренду, до даного листа був доданий проект відведення з усіма вищезазначеними висновками. Вказаний лист з документами був отриманий Виконкомом ХМР, що підтверджується відповідним штампом про прийняття від 27.04.2006р. (а.с. 143).

Листом № 3/08-06 від 10.08.2006 р. ТОВ "Рейн" надано в Управління земельних відносин ХМР копію технічного паспорту на будівлю.

До матеріалів справи також доданий лист відповідача, прийнятий Управлінням земельних відносин 21.11.2006р., в якому відповідач просить надати спірну земельну ділянку в оренду на 5 років, а також лист відповідача, прийнятий Управлінням земельних відносин 28.11.2006р., в якому відповідач вказує про помилковість подачі заяви від 21.11.2006р. та просить при вирішенні питання надання спірної земельної ділянки в оренду керуватись заявою від 27.04.2006р.

18.01.2007 р. управлінням земельних відносин було надано лист № 254, в якому відповідача було повідомлено, що звернення від 20.11.2006р. та від 28.11.2006р. розглянуті та прийняті до уваги.

Судом встановлено, що ні позивачем ні іншим органом виконавчої влади рішень щодо затвердження проекту відведення землі та надання її відповідачу в оренду не прийнято.

Таким чином, судом встановлено, що рішення щодо надання спірної земельної ділянки в оренду відповідачу не прийнято саме за вини позивача.

Крім того відповідач посилається на те, що до теперішнього часу компетентними органами рішення про припинення землекористування спірною земельною ділянкою за Заводом ім. Малишева не прийнято, а оскільки Завод ім. Малишева є державним підприємством, спірна земельна ділянка не є комунальною власністю, а тому позивачем не обґрунтовано порушення саме його інтересів як власника.

Відповідно до приписів статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі (стаття 1213 цього ж Кодексу).

Згідно з приписами статті 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави.

Порядок набуття прав на земельну ділянку при переході права на будівлю і споруду унормований статтею 30 Земельного кодексу України (в редакції 1994р., чинного на час придбання спірного майна). За приписами наведеної норми при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення.

Статтею 4 Земельного кодексу в редакції, яка була чинною на час придбання спірного майна, а саме 1994р., на час звернення відповідача з заявою про надання йому земельної ділянки під спірною будівлею, а саме 1998р., на час надання Управлінням земельних ресурсів листа, про необхідність отримання відмови попереднього землекористувача, а саме 28.10.1999р., на час надання листа ДП "Завод ім. В.О.Малишева" про відмову від спірної земельної ділянки, а саме 09.09.2001р., було встановлено, що у державній власності перебувають всі землі України, за винятком земель, переданих у колективну і приватну власність. Суб'єктами права державної власності на землю виступають: Верховна Рада України - на землі загальнодержавної власності України; Верховна Рада Республіки Крим - на землі в межах території Республіки, за винятком земель загальнодержавної власності; обласні, районні, міські, селищні, сільські Ради народних депутатів - на землі в межах їх територій, за винятком земель, що перебувають в загальнодержавній власності. Землі, що перебувають у державній власності, можуть передаватися в колективну або приватну власність і надаватися у користування, у тому числі в оренду, за винятком випадків, передбачених законодавством України і Республіки Крим.

Судом встановлено, що спірна земельна ділянка рішенням Харківського міськвиконкому № 500-6 від 08.09.1959 року була виділена в постійне користування Державному підприємству "Завод транспортного машинобудування ім. Малишева" під будівництво комбінованого дитячого садка-ясель (а.с. 60-61), тобто земельна ділянка перебувала в державній власності.

Суд не приймає посилання позивача на норми діючого на теперішній час законодавства, а саме на ст. 83, 125 Земельного кодексу України, ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр", щодо відсутності документів, які посвідчюють права відповідача та ДП "Завод ім. В.О. Малишева", оскільки слід взяти до уваги, що загальні положення щодо документів, які підтверджують виникнення та існування того чи іншого речового права на землю, та їх перелік визначалися у відповідному кодифікованому законодавчому акті з питань земельних відносин, чинному у відповідний період; питання про можливість проведення державної реєстрації речових прав на земельну ділянку, що виникли до 01.01.2013р. слід обов'язково враховувати положення законодавства, що діяло на момент виникнення певного права.

Знаходження спірної земельної ділянки в користуванні ДП "Завод ім. В.О. Малишева" підтверджено і Управлінням земельних ресурсів у листі № 1550 від 28.10.1998р., в якому відповідача повідомлено про необхідність отримання письмової згоди ДП "Завод ім. Малишева" про припинення права користування спірною земельною ділянкою.

Така згода була отримана 09.09.2001р. та направлена Харківському міському голові, однак повноважним органом так і не було прийнято рішення про передачу земельної ділянки із державної власності, таке рішення не прийнято до теперішнього часу.

Відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Враховуючи те, що земельна ділянка була виділена ДП "Завод імені Малишева" згідно діючого в 1959 році земельного законодавства та перебувала в державній власності, компетентним органом не прийнято рішення щодо передачі земельної ділянки із державної власності, то суд дійшов висновку, що спірна земельна ділянка до теперішнього часу є державною власністю, а отже права територіальної громади щодо не оформлення договору оренди на таку земельну ділянку ніяким чином не порушені.

Крім того суд звертає увагу на те, що відповідачем правомірно набуте право на нерухоме майно за наявності у попереднього власника належно оформленого права на земельну ділянку, на якій воно розміщене, а отже відсутність у такої особи переоформлених на її ім'я правовстановлюючих документів на земельну ділянку не може кваліфікуватися як самовільне зайняття земельної ділянки.

Рішення щодо належного оформлення права відповідача користування спірною земельною ділянку не прийнято саме за вини позивача, при цьому відповідачем вжито усіх належних заходів щодо оформлення такого права.

Відповідач сумлінно, відкрито користувався вказаною земельною ділянкою, не порушуючи чиїх-небудь прав, в тому числі територіальної громади. Відповідач не придбав та не зберігає майно за рахунок іншої особи, а на законних підставах використовує земельну ділянку, на якій розташований об'єкт нерухомості, а саме, належна йому нежитлова будівля, тому відсутні підстави вважати, що відповідач безпідставно заволодів спірною земельною ділянкою .

А оскільки вимога про відшкодування доходів, отриманих від безпідставно набутого майна, є похідною від встановлення обставин набуття, збереження майна без достатньої правової підстави, така позовна вимога не підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги позивача про повернення в натурі безпідставно набутого майна - земельної ділянки площею 0,0728 га, яка розташована по вул. Войкова, 1-А, у м. Харкові, суд відмовляє в її задоволенні з вищенаведених підстав, оскільки позивачем не доведено порушення прав територіальної громади.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги нормативно та документально необґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до положень ст. 49 ГПК України покладаються на позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 22, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Повне рішення складено 20.01.2015 р.

Суддя В.О. Яризько