ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2015 року Справа №904/9848/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М.- доповідача,

суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б.

при секретарі судового засідання: Ревковій Г.О.

За участю представників сторін:

від ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська: Никитенко Є.В., довіреність №19979/04-62-10-026 від 21.07.14 ;

представник товариства з обмеженою відповідальністю "Енерготехносервіс АН" в судове засідання не з'явився.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2014 року у справі №904/9848/14

за заявою Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

до боржника товариства з обмеженою відповідальністю "Енерготехносервіс АН", м. Дніпропетровськ

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2014 року у даній справі (суддя Єременко А.В.) повернуто заяву податкової інспекції про порушення провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Енерготехносервіс АН", у зв'яжу з порушенням вимог частини 2 статті 54 ГПК України:

- у заяві про порушення провадження у справі про банкрутство не вказано повного найменування юридичної особи - банкрута;

- до заяви додані неналежним чином засвідченні докази, а саме не вказано назву посади особи, яка їх засвідчувала.

Не погодившись з ухвалою господарського суду Державна податкова інспекція у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська звернулась до Дніпропетровського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій посилаючись на те, що дані про повне найменування юридичної особи вказані у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних і фізичних осіб-підприємців, також зазначено і у першому абзаці тексту самої заяви про порушення провадження у справі про банкрутство від 05.11.2014 року №31251/04-62-10-019, а документи засвідчені представником податкової інспекції у відповідності до вимог діючого законодавства, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу на розгляд до суду першої інстанції.

В матеріалах справи відсутній відзив товариства з обмеженою відповідальністю "Енерготехносервіс АН" на апеляційну скаргу, згідно ч. 2 ст. 96 ГПК України відсутність відзиву не перешкоджає перегляду рішення місцевого господарського суду.

22.01.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови. Представник податкової інспекції надав пояснення по справі та навів обґрунтування своїх вимог з посиланням на норми законодавства. Представник товариства з обмеженою відповідальністю "Енерготехносервіс АН" в судове засідання не з'явився, суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення скаржника та кредиторів належним чином про розгляд господарської справи в апеляційній інстанції та реалізації ними права судового захисту своїх інтересів (див. п.3.9.2 постанови пленуму ВГС України від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника податкової інспекції і давши їм правову оцінку, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з пунктом 2 статті 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін.

Відповідно до частини 1 статті 90 ЦК України юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно-правову форму. Найменування установи має містити інформацію про характер її діяльності. Юридична особа може мати крім повного найменування скорочене найменування.

Вимоги щодо написання найменування юридичної особи або її відокремленого підрозділу затверджено наказом Міністерства юстиції України від 05.03.2012 року№368/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.03.2012 року №367/20680 (Вимоги).

Відповідно до п.1.1 Вимог найменування юридичної особи повинно містити інформацію про її організаційно-правову форму (крім органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів влади Автономної Республіки Крим, державних, комунальних організацій, закладів, установ) та назву.

Статтею 54 ГПК України визначено форму і зміст позовної заяви. Зокрема, відповідно до пункту 2 частини 2 наведеної статті позовна заява повинна містити найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків за його наявності.

Вказана норма процесуального закону не визначає обов'язок податкової інспекції вказувати повне найменування юридичної особи, зокрема, повне найменування її організаційно-правової форми. Крім того, зі змісту поданої заяви про порушення провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Енерготехносервіс АН" від 05.11.2014 року №31251/04-62-10-019 видно, що в першому реченні першого абзацу тексту заяви (а.с.56) вказано повну юридичну назву боржника: «Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерготехсервіс АН» (далі - ТОВ «Енерготехсервіс АН», боржник). В пункті одинадцятому додатку до заяви від 05.11.2014 року №31251/04-62-10-019 зазначено, що до неї надається довідка-витяг з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців (а.с.57), з якого видно, що повна назва цієї юридичної особи є Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерготехсервіс АН».

Судова колегія погоджується з доводами податкової інспекції, що зазначення скороченого найменування організаційно-правової форми (абревіатури) не є порушенням вимоги щодо змісту поданої ним заяви в розумінні пункту 2 частини 2 статті 54 ГПК України.

Щодо правильності засвідчення доказів, то ця обставина не може спричинити повернення позовної заяви, оскільки на стадії прийняття позову суд не може вдаватися до оцінки доказів і здійснювати її.

У відповідності з пунктом 3 частини 1 статті 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо в ній не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Статтею 36 ГПК України передбачено, що письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Як вбачається з матеріалів справи, всі додані до позовної заяви додатки (копії документів) засвідчені Шовковою Т.В. з відбитком печатки установи податкової інспекції та зазначенням дати її проставляння.

Подані сторонами копії документів, виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо), засвідчуються підписом особи, яка їх виготовила або яка перевірила їх на відповідність оригіналам, із зазначенням її прізвища, ініціалів та посади (якщо вона є посадовою особою) та з прикладенням печатки (за її наявності).

У випадку коли копії документів не засвідчені належним чином, але господарським судом при дослідженні витребуваних оригіналів документів з'ясовано відповідність копій цим оригіналам, то суд долучає копії до матеріалів справи, зазначивши про таку відповідність в описовій частині рішення або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи (пункт 2.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

У відповідності з пунктом 9 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 29.09.2009 року № 01-08/530 подання позивачем письмових доказів у незасвідчених належним чином копіях не визначається Господарським процесуальним кодексом України як підстава для повернення позовної заяви. Тому господарський суд, прийнявши таку заяву, повинен ухвалою (про порушення провадження у справі або іншою) зобов'язати позивача подати у визначений судом термін оригінали (за необхідності) або належним чином засвідчені копії письмових доказів. У разі неподання позивачем без поважних причин витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, господарський суд залишає позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

У разі виникнення сумніву в достовірності доданих позивачем до позовної заяви копій документів суд міг і повинен був витребувати оригінали (за необхідності) або належним чином засвідчені копії письмових доказів, але не мав законних підстав для повернення заяви.

З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції має бути скасована, оскільки вона винесена з порушенням норм процесуального права, а справа направлена до суду першої інстанції на розгляд по суті.

Керуючись статями 99, 101-106 ГПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2014 року у справі №904/9848/14 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2014 року у справі №904/9848/14 скасувати. Матеріали справи №904/9848/14 напрати до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст складений 26.01.2015 року

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков