ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

08.01.2015 Справа № 908/19/15-г

Суддя господарського суду Запорізької області Сушко Л.М., розглянувши матеріали

за позовом Публічного акціонерного товариства "БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ" (адреса - 04053, м. Київ, вул. Тургенєвська, 52/58)

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕССЕНС-ПРЕМІУМ", (адреса - 87503, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Київська, буд. 45, корп. 3, кв. 107)

до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗОВНЕФТЕПРОДУКТ" (адреса - 87557, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Таганрозька, буд. 341)

про визнання угоди недійсною, стягнення заборгованості в розмірі 21 193 016, 26 грн., звернення стягнення на предмет іпотеки та звернення стягнення на предмет застави

ВСТАНОВИВ

05.01.2014 року до господарського суду Запорізької області звернулося Публічне акціонерне товариство "БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ" з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕССЕНС-ПРЕМІУМ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗОВНЕФТЕПРОДУКТ" про визнання угоди недійсною, стягнення заборгованості в розмірі 21 193 016, 26 грн., звернення стягнення на предмет іпотеки та звернення стягнення на предмет застави, яка підлягає поверненню без розгляду в зв'язку з наступним.

Статтею 44 ГПК України закріплено, що судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" № 02/163-48 від 08.07.2011р., судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої станом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Пунктом 2.21 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" передбачено, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Згідно із абз. 2 п. 2.21 вказаної Постанови, відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Разом з тим, Публічним акціонерним товариством "БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ" до матеріалів позовної заяви на підтвердження сплати судового збору надано копію платіжного документа про сплату 73 080, 00 грн. судового збору (до того ж без зазначення номеру та дати документу).

Згідно із пунктом 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Крім того, частиною 1 статті 56 ГПК України передбачено, що позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при подання позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

З наданих до позовної заяви копій описів вкладення від 22.12.2014р. вбачається, що Публічним акціонерним товариством "БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ" направлено Відповідачу-1 та 2 позовну заяву № 04-11/3859 від 22.12.2014р.

При цьому, до господарського суду Запорізької області Позивачем надано позовну заяву № 04-11/3861 від 22.12.2014р.

Таким чином, суд виходить з того, що Публічним акціонерним товариством "БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ" до Відповідачів-1 та 2 замість позовної заяви № 04-11/3861 від 22.12.2014р. та додатків до неї направлено іншу позовну заяву № 04-11/3859 від 22.12.2014р. з додатками.

Тобто, Позивачем направлено до господарського суду та до Відповідачів-1 та 2 позовні заяви за різними вихідними номерами, що позбавляє суд можливості ідентифікувати ці позовні заяви, як два однакових екземпляри одного і того ж позову.

Крім того, відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270, належним доказом направлення копії заяви з додатком іншим учасникам судового процесу є оригінал розрахункового документу (оригінал поштової квитанції чи фінансового чека), виданий відправникові поштового відправлення.

Пунктом 61 Правил встановлено, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля.

Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

За приписами ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи (ч.1 ст. 34 ГПК України).

Частиною 2 ст. 34 ГПК України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч.1 ст. 36 ГПК України).

Таким чином, належним доказом направлення сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів є оригінал опису вкладення, з зазначенням адреси і найменуванням адресанта та заповнений відповідно до переліку додатків, долучених до заяви, а також оригінал фінансового чеку.

Судом встановлено, що Позивачем до позовної заяви надано лише копії фіскальних чеків №№ 1020, 1019 від 22.12.2014р. та копії описів вкладення від 22.12.2014р. про направлення позовної заяви та доданих до неї документів Відповідачу-1 та 2.

Відсутність оригіналу опису вкладення не дозволяє ідентифікувати, що саме позовна заява № 04-11/3861 від 22.12.2014р. та долучені до неї матеріали були направлені Відповідачам, а відтак заявником не надано належних доказів направлення копії позовної заяви.

Ненадання заявником оригіналу опису вкладення, який би свідчив про надсилання на адресу іншого учасника судового процесу копії позовної заяви з додатками є безумовним порушенням приписів ст. 56 ГПК України.

Відповідно до пункту 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно з п. 3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз'яснити заявнику, що у відповідності до ч.3 ст. 63 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства "БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕССЕНС-ПРЕМІУМ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗОВНЕФТЕПРОДУКТ" про визнання угоди недійсною, стягнення заборгованості в розмірі 21 193 016, 26 грн., звернення стягнення на предмет іпотеки та звернення стягнення на предмет застави разом з доданими до неї документами повернути заявнику без розгляду.

Копію даної ухвали направити сторонам у справі.

Додаток: позовна заява та додатки до неї на 41 (сорок одному) аркуші, у тому числі копія платіжного доручення (без номеру та дати) про сплату судового збору у розмірі 73 080, 00 грн., копії фіскальних чеків № 1020 від 22.12.2014 р. та № 1019 від 22.12.2014 р. з копіями описів вкладення від 22.12.2014р. - на адресу позивача.

Суддя Л.М. Сушко