КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2015 р. Справа№ 910/6675/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Авдеєва П.В.

Куксова В.В.

секретар судового засідання - Пугачова А.С.,

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 27.01.2015 року по справі № 910/6675/14 (в матеріалах справи)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської міської ради на рішення господарського суду міста Києва від 08.09.2014 року по справі № 910/6675/14 (суддя - Т.В. Васильченко).

за позовом публічного акціонерного товариства "Холдингова компанія

"Київміськбуд"

до Київської міської ради

третя особа Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської

міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про розірвання договору оренди

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Холдингова компанія "Київміськбуд" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради про розірвання договору оренди земельної ділянки від 12.02.2007 року, укладеного між Київською міською радою і позивачем, який зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 03.03.2007 за № 91-6-00630 у книзі записів державної реєстрації договорів, та який був продовжений угодою про поновлення та про внесення змін та доповнень до договору оренди земельної ділянки від 18.12.2012, яка зареєстрована Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 25.12.2012 за № 91-6-00987 у книзі записів державної реєстрації договорів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.04.2014 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Рішенням господарського суду міста Києва від 08.09.2014 року позов задоволено повністю. Розірвано договір оренди земельної ділянки від 12.02.2007 року, укладений між Київською міською радою і публічним акціонерним товариством "Холдингова компанія "Київміськбуд", який зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 03.03.2007 року за № 91-6-00630 у книзі записів державної реєстрації договорів, та який був продовжений угодою про поновлення та про внесення змін та доповнень до договору оренди земельної ділянки від 18.12.2012 року, яка зареєстрована Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 25.12.2012 року за № 91-6-00987 у книзі записів державної реєстрації договорів. Стягнуто з Київської міської ради на користь публічного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" 1218,00 грн. судового збору.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач, Київська міська рада, звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження рішення господарського суду міста Києва від 08.09.2014 року, рішення скасувати та прийняти нове, яким у позові відмовити повністю.

Апеляційну скаргу скаржник мотивує тим, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи та має місце невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого суду обставинам справи.

Розпорядженням секретаря палати Київського апеляційного господарського суду від 08.12.2014 року передано апеляційну скаргу Київської міської ради на рішення господарського суду міста Києва від 08.09.2014 року у справі № 910/6675/14 для розгляду головуючому судді Яковлєву М.Л.

Розпорядженням секретаря палати Київського апеляційного господарського суду від 10.12.2014 року для розгляду апеляційної скарги по справі № 910/6675/14 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Яковлєв М.Л., судді Авдеєв П.В., Куксов В.В.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 10.12.2014 року по справі № 910/6675/14 відновлено Київській міській раді строк на подання апеляційної скарги та прийнято її до провадження і призначено перегляд рішення на 27.01.2015 року.

Публічне акціонерне товариство "Холдингова компанія "Київміськбуд" на підставі ст. 96 ГПК України надало до суду заперечення на апеляційну скаргу, в якому позивач просить у задоволенні апеляційної скарги відповідача на рішення господарського суду міста Києва від 08.09.2014 року у справі № 910/6675/14 відмовити повністю, а рішення залишити без змін.

Представник третьої особи був присутнім в судовому засіданні та надав свої пояснення, якими підтримав доводи, що викладені в апеляційній скарзі Київської міської ради та просив апеляційну скаргу задовольнити, а рішення господарського суду міста Києва від 08.09.2014 року скасувати та прийняти нове, яким у позові відмовити повністю.

Представник позивача в судовому засіданні надав свої пояснення та просив рішення господарського суду міста Києва від 08.09.2014 року залишити без змін, а апеляційну скаргу Київської міської ради - без задоволення.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Враховуючи викладене, а також наявність в матеріалах справи всіх необхідних для перегляду рішення доказів, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги за відсутністю представника відповідача, проти чого також не заперечують представники сторін, присутні у судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, виступ представників сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення господарського суду міста Києва від 08.09.2014 року по справі № 910/6675/14 - необхідно скасувати, враховуючи наступне.

Згідно зі ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Слід зазначити, що відповідно ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються, зокрема, Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Згідно зі статтею 13 Конституції України земля є об'єктом права власності українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Стаття 14 Конституції України встановила, що право власності на землю гарантується. Останнє набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

В статті 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Відповідно до ст.ст. 142-144 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Згідно п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання відповідно до закону щодо регулювання земельних відностин.

Пунктом 12 Перехідних положень Земельного кодексу України передбачено, що до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів відповідні органи виконавчої влади.

У ст. 12 Земельного кодексу України встановлено повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин

До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Статтею 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти в формі рішень.

Відповідно до частини 1 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Частиною 5 статті 60 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року передбачено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Згідно з ч. 5 ст. 16 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ст. 116 Земельного кодексу України).

Статтею 3 Земельного кодексу України передбачено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з п. 34 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішення відповідно до Закону питань регулювання земельних відносин є виключною компетенцією пленарних засідань сільських, селищних, міських рад. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні у порядку, передбаченому ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні».

Приписами ст. 42 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що селищний, сільський голова укладає договори від імені територіальної громади та на підставі відповідних рішень сільської ради.

Згідно частини 2 ст. 181 ГК України проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі, якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору (ч. 3 ст. 181 ГК України).

Поняття договору оренди землі, вимоги до його форми та умови договору оренди землі визначено у розділі І Закону України «Про оренду землі».

Типова форми договору затверджуються постановою Кабінету Міністрів України.

Стаття 15 Закону України «Про оренду землі» визначає істотні умовами договору оренди землі. За її приписами до істотних умов належить: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки), строк дії договору, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду, умови збереження стану об'єкта оренди, умови і строки передачі земельної ділянки орендарю та повернення її орендодавцеві, існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки, визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини та відповідальність сторін, умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися і інші умови. Частиною 2 наведеної норми встановлено, що відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 Закону України «Про оренду землі» є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Крім того, за приписами статті 15 зазначеного Закону невід'ємною частиною договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду, кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів, акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), акт приймання-передачі об'єкта оренди, проект відведення земельної ділянки у разі його розроблення згідно із законом.

31.10.2006 року Київською міською радою прийнято рішення № 175/232 "Про передачу земельної ділянки акціонерному товариству холдинговій компанії "Київміськбуд" (правонаступником якого є позивач) для будівництва житлових будинків з підземними гаражами та об'єктами соціально-побутової сфери в кварталі, обмеженому вулицями Полтавською, Дмитрівською, Річною, Златоустівською та Чорновола у Шевченківському районі м. Києва" (а.с.10-11).

Як вбачається з матеріалів справи, 12.02.2007 року між позивачем та відповідачем на підставі рішення Київської міської ради від 31.10.2006 № 175/232 "Про передачу акціонерному товариству холдинговій компанії "Київміськбуд" земельних ділянок для будівництва житлових будинків з підземними гаражами та об'єктами соціально-побутової сфери в кварталі, обмеженого вулицями Полтавською, Дмитрівською, Річною, Златоустівською та Чорновола у Шевченківському районі міста Києва укладено спірний договір оренди земельної ділянки (а.с. 12-14).

Договір зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 03.03.2007 за № 91-6-00630 у книзі записів державної реєстрації договорів.

Об'єктом оренди відповідно до цього договору є земельна ділянка з наступними характеристиками:

- місце розташування - квартал, обмежений вулицями Полтавською, Дмитрівською, Річною, Златоустівською та Чорновола у Шевченківському районі міста Києва;

- розмір - 7198 кв.м;

- цільове призначення - для будівництва житлових будинків з підземними гаражами та об'єктами соціально-побутової сфери;

- кадастровий номер - 8 000 000 000:88:133:0022.

Строк дії договору - 5 років (п. 3.1 договору).

01.11.2012 року Київською міською радою прийнято рішення № 418/8702 "Про поновлення публічному акціонерному товариству "Холдингова компанія "Київміськбуд" договору оренди земельної ділянки для будівництва житлових будинків з підземними гаражами та об'єктами соціально-побутової сфери в кварталі, обмеженому вулицями Полтавською, Дмитрівською, Річною, Златоустівською та В'ячеслава Чорновола у Шевченківському районі м. Києва та внесення змін до нього", відповідно до якого Київська міська рада вирішила поновити на два роки договір оренди земельної ділянки площею 0, 7198 га від 03.03.2007 № 91-6-00630 (а.с. 15).

18.12.2012 року між Київською міською радою (орендодавцем) та публічним акціонерним товариством "Холдингова компанія "Київміськбуд" (орендарем) укладено угоду про поновлення та про внесення змін та доповнень до договору оренди земельної ділянки, відповідно до п. 1 якої поновлено на 2 роки договір оренди земельної ділянки від 12.02.2007 року (а.с. 16-17).

Зазначена угода зареєстрована Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 25.12.2012 за № 91-6-00987 у книзі записів державної реєстрації договорів

31.07.2012 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві видано сертифікат серії КВ № 8, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об'єкта - "Будівництво житлових будинків з підземними гаражами та об'єктами соціально-побутової сфери у кварталі обмеженого вулицями Полтавською, Дмитрівською, Річною, Златоустівською та Чорновола у Шевченківському районі міста Києва (перший пусковий комплекс, секція І) проектній документації та підтверджено його готовність до експлуатації. Сертифікат видано на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації від 23.07.2012 року (а.с. 18).

21.12.2012 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві видано сертифікат серії КВ № 5, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об'єкта - "Будівництво житлових будинків з підземними гаражами та об'єктами соціально-побутової сфери у кварталі обмеженого вулицями Полтавською, Дмитрівською, Річною, Златоустівською та Чорновола у Шевченківському районі міста Києва (другий пусковий комплекс, секція 2, 3, 4) проектній документації та підтверджено його готовність до експлуатації. Сертифікат видано на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації від 19.12.2012 року (а.с. 19).

20.08.2013 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві видано сертифікат серії КВ № 46, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об'єкта - "Будівництво житлових будинків з підземними гаражами та об'єктами соціально-побутової сфери у кварталі обмеженого вулицями Полтавською, Дмитрівською, Річною, Златоустівською та Чорновола у Шевченківському районі міста Києва (третій пусковий комплекс, секція 5, 6 та паркінг) проектній документації та підтверджено його готовність до експлуатації. Сертифікат видано на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації від 05.08.2013 року (а.с. 20).

Відповідно до акту приймання -передачі від 31.03.2013 року житловий будинок по вул. Чорновола, 29-А передано на баланс ТОВ "Екжитлоком" (а.с. 22-26).

Актом приймання -передачі від 31.03.2013 року житловий будинок по вул. вул. Полтавська, 13 також передано на баланс ТОВ "Екжитлоком" (а.с. 27-31).

31.10.2013 року актом приймання -передачі було передано житловий будинок по вул. Златоустівська, 52 на баланс ТОВ "Екжитлоком" (а.с. 32-35).

У зв'язку з завершенням будівництва та передачею будинку на баланс експлуатуючій організації 24.12.2013 позивач звернувся до відповідача з пропозицією про дострокове розірвання спірного договору оренди земельної ділянки для подальшого переоформлення земельної ділянки на балансоутримувача об'єкта нерухомості для його обслуговування та експлуатації (а.с. 36).

У листі від 20.01.2014 № 057022-588 Департамент земельних ресурсів на звернення позивача відповів, що для подальшої роботи з порушеного питання, позивач повинен надати до Департаменту документи та матеріали, що підтверджують готовність житлових будинків до експлуатації та передачі їх на баланс експлуатуючим організаціям (а.с. 37).

20.01.2014 року позивачем було надіслано до Київської міської ради копії актів приймання-передачі житлових будинків (а.с. 38)

Листом № 0 від 04.02.2014 року позивача повідомлено про те, що надані останнім документи будуть розглянуті та враховані в подальшій роботі (а.с. 68).

17.02.2014 року позивач повторно звернувся до відповідача з пропозицією розірвати договір оренди (а.с. 69-71).

Отже, згоди на дострокове розірвання договору сторони не дійшли.

У зв'язку з чим, публічне акціонерне товариство "Холдингова компанія "Київміськбуд" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради про розірвання договору оренди земельної ділянки від 12.02.2007 року, укладеного між Київською міською радою і позивачем, який зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 03.03.2007 за № 91-6-00630 у книзі записів державної реєстрації договорів, та який був продовжений угодою про поновлення та про внесення змін та доповнень до договору оренди земельної ділянки від 18.12.2012, яка зареєстрована Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 25.12.2012 за № 91-6-00987 у книзі записів державної реєстрації договорів.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з наступного.

У ч. 1 ст. 31 Закону України "Про оренду землі" визначено, що договір оренди землі припиняється в разі, зокрема, набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, іншою особою, а також в інших випадках, передбачених законом.

Оскільки, наявні в матеріалах справи документи (сертифікати Інспекції та акти передачі житлових будинків з балансу позивача на баланс товариства з обмеженою відповідальністю "Екжитлоком") свідчать про припинення орендарем використання орендованої земельної ділянки для будівництва житлового комплексу та неможливість їх подальшого використання позивачем, у зв'язку з закінченням будівництва та передачею зведених будинків в обслуговування товариству з обмеженою відповідальністю "Екжитлоком", а згідно ч.2 ст.19 Закону України "Про оренду землі" після завершення будівництва та прийняття об'єкта в експлуатацію добросовісний орендар земельної ділянки, наданої для потреб будівництва та обслуговування відповідного об'єкта, має право на першочергове укладення договору оренди землі на строк до 50 років або припинення дії договору оренди землі, то позивач має право на припинення спірного договору оренди землі.

Крім того, пунктами "а", "е" ч.1 ст. 141 Земельного кодексу України визначено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою та набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Оскільки, позивач своїми листами повідомив відповідача про відмову від права користування земельною ділянкою, у зв'язку з закінченням будівництва, то він фактично припинив своє право користування земельною ділянкою, яке виникло на підставі спірного договору.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог.

Однак, з зазначеним колегія суддів погодитись не може, з огляду на наступне.

Статтею 31 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи - орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи - орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства).

Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Існування обставин, з якими вказана стаття Закону України "Про оренду землі" пов'язує можливість припинення договору оренди землі, позивачем не доведено.

Посилання позивача на акти приймання-передачі від 31.03.2013 року та від 31.10.2013 року суд відхиляє, оскільки передача житлових будинків на баланс експлуатуючій організації не свідчить про набуття права власності на житлові будинки іншою особою.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Згідно ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно п. 11.4 спірного договору договір може бути розірваний за взаємною згодою сторін; за рішенням суду, в порядку, встановленому законом; в односторонньому порядку за ініціативою орендодавця в разі порушення орендарем екологічних вимог, використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, несплати орендної плати, порушення строків завершення забудови, відчуження права користування земельною ділянкою третім особам без згоди орендодавця.

Права орендаря на односторонню відмову від договору спірний договір не передбачає.

Підстави розглядати розірвання спірного договору як санкцію за порушення передбачених договором зобов'язань у суду відсутні, оскільки жодного доказу на підтвердження порушення відповідачем умов договору позивач суду не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України добровільна відмова від права користування земельною ділянкою є підставою для припинення права користування земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України "Про оренду землі" після завершення будівництва та прийняття об'єкта в експлуатацію добросовісний орендар земельної ділянки, наданої для потреб будівництва та обслуговування відповідного об'єкта, має право на першочергове укладення договору оренди землі на строк до 50 років або припинення дії договору оренди землі.

Відповідач не заперечує того факту, що у зв'язку із закінченням будівництва житлового будинку орендар земельної ділянки, на якій розташовано об'єкт будівництва, має право ініціювати питання про дострокове припинення договору.

Однак, відповідач відзначає, і з такою позицією погоджується і колегія суддів, що питання про дострокове розірвання договору в такому випадку може бути вирішено позитивно лише за умови оформлення балансоутримувачем або новим власником об'єкта будівництва права користування земельною ділянкою відповідно до ст. 123 Земельного кодексу України та ст. 5 розділу 2 Тимчасового порядку передачі (надання) земельних ділянок у користування або у власність із земель комунальної власності в місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28.02.2013 року № 63/9120.

Доказів оформлення новим власником або експлуатуючою організацією правовстановлюючих документів на земельну ділянку, передану за спірним договором, суду не надано.

За таких обставин, позовні вимоги ПАТ "Холдингова компанія "Київміськбуд" про розірвання спірного договору визнаються колегією суддів необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

За правилами ст. 4-7 ГПК України, судове рішення приймається колегіально за результатами обговорення усіх обставин справи.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та подати до суду відповідні докази.

Як встановлено ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 року "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 103 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення.

У відповідності до пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 104 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи.

З огляду на вищенаведене, апеляційний господарський суд вважає, що зазначеним вище обставинам місцевий господарський суд не надав належної оцінки, що призвело до прийняття невірного рішення. Зокрема, рішення господарського суду міста Києва від 08.09.2014 року прийнято після неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, а також у зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, і є таким що не відповідає нормам закону.

Таким чином, апеляційна скарга Київської міської ради підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду слід скасувати повністю та прийняти нове, яким у позові відмовити повністю.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, зважаючи на скасування апеляційним господарським судом рішення місцевого господарського суду та задоволення апеляційної скарги відповідача, колегія суддів вважає за необхідне провести перерозподіл судових витрат.

З огляду на вищезазначене, керуючись ст. ст. 4-7, 33, 43, 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Київської міської ради на рішення господарського суду міста Києва від 08.09.2014 року по справі № 910/6675/14 задовольнити повністю.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 08.09.2014 року у справі № 910/6675/14 скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити повністю.

3. Стягнути з публічного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" (01010, м. Київ, вул. Суворова, 4/6, ідентифікаційний код 23527052) на користь Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, ідентифікаційний код 22883141) 609 (шістсот дев'ять) грн. 00 коп. судового збору за перегляд рішення у апеляційній інстанції.

4. Видачу наказу на виконання постанови доручити господарському суду міста Києва.

5. Матеріали справи № 910/6675/14 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 107 ГПК України.

Постанова Київського апеляційного господарського суду за наслідками перегляду відповідно до ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді П.В. Авдеєв

В.В. Куксов