КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2015 р. Справа№ 910/20111/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

За участю представників:

Від Прокуратури міста Києва: Кузьміна К.Г.-старший прокурор відділу;

Від позивача: Лисенко Л.В.- представник;

Від відповідача: Уварова В.В.-представник;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київський склотарний завод"

на рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2014

у справі № 910/20111/14 (суддя Мандриченко О.В.)

за позовом Київського прокурора з нагляду за додержанням законів у

природоохоронній сфері в інтересах держави в особі Київської міської ради

до Публічного акціонерного товариства "Київський склотарний завод"

про внесення змін до договору

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2014 року Київський прокурор з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави в особі Київської міської ради звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Київський склотарний завод" про внесення зміни до п. 4.2 договору земельної ділянки укладеного позивачем та відповідачем, зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 04.06.2004 за № 78-6-00171 у книзі записів державної реєстрації договорів.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.11.2014 позов задоволено повністю.

Внесено зміни до п. 4.2 договору оренди земельної ділянки, укладеного Київською міською радою з Закритим акціонерним товариством "Київський склотарний завод", зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 04.06.2004 року за № 78-6-00171 у книзі записів державної реєстрації договорів, викладено його у такій редакції:

"п. 4.2. Річна орендна плата за земельну ділянку, відповідно до положень ст. 288 Податкового кодексу України, встановлюється у розмірі 3 (трьох) відсотків від її нормативної грошової оцінки".

Не погодившись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство "Київський склотарний завод" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2014 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київський склотарний завод" у справі № 910/20111/14 передано на розгляд колегії суддів у складі: Головуючого судді Отрюха Б.В, суддів Михальської Ю.Б. та Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.12.2014 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київський склотарний завод" прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 20.01.2015.

В судовому засіданні 20.01.2015 сторони надали свої пояснення по справі.

Беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно встановлено судом першої та підтверджується матеріалами справи, 25.05.2004 між Київською міською радою (орендодавець) та Закритим акціонерним товариством "Київський склотарний завод" (орендар), правонаступником якого є відповідач, було укладено договір оренди земельної ділянки, зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 04.06.2004 за №78-6-00171 (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору орендодавець на підставі пункту 20 рішення Київської міської ради від 23.10.2003 за №122/995, за актом приймання-передачі передає, а орендар приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку, визначену цим договором.

Згідно з п. 2.1 договору об'єктом оренди відповідно до цього договору є земельна ділянка з наступними характеристиками: місце розташування - провулок Балтійський, 23 у Оболонському районі м. Києва; розмір - 9,7168 га; цільове призначення - для реконструкції, експлуатації та обслуговування виробничих будівель.

Пунктом 3.1 договору визначено, що його укладено на 25 років.

Згідно з п.п. 4.1, 4.2 договору визначена договором орендна плата за земельну ділянку становить платіж, який відповідач вносить позивачу за користування земельною ділянкою у грошовій формі. Річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у розмірі 1,5% від її нормативної грошової оцінки.

Відповідно до п. 4.6 договору розмір орендної плати може змінюватися за згодою сторін шляхом прийняття відповідного рішення Київською міською радою та внесення змін до цього договору.

Пунктом 4.10. договору встановлено, що розмір орендної плати може переглядатись у випадках, передбачених законом, за згодою сторін, але не частіше, ніж один раз у рік.

У відповідності до статті 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

З 01.01.2011 набрав чинності Податковий кодекс України, положеннями якого передбачено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (стаття 288 Податкового кодексу України).

Статтею 288.5.1 Податкового кодексу України визначено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

З метою приведення у відповідність до вимог законодавства істотних умов договорів оренди земельних ділянок, відповідно до статті 30 Закону України "Про оренду землі", статей 40, 41, 286, 288 Податкового кодексу України 28.02.2013 Київською міською радою прийнято рішення № 89/9146 "Про внесення змін до договорів оренди земельних ділянок у частині приведення розміру річної орендної плати у відповідність до положень статті 288 Податкового кодексу України" (далі - Рішення).

Відповідно до вказаного Рішення орган місцевого самоврядування вирішив внести зміни до договорів оренди земельних ділянок в частині річної орендної плати, встановивши її у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки.

Пунктом 2 вказаного Рішення передбачено орендарям земельних ділянок, зазначених у додатку до цього Рішення, забезпечити оформлення внесення відповідних змін до договорів оренди земельних ділянок.

Пунтом 3 даного Рішення доручено Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київради ( Київської міської державної адміністрації) проінформувати про прийняття цього Рішення.

Вказане Рішення офіційно оприлюднено 02.04.2013 у газеті Київської міської ради "Хрещатик" випуск № 33(1161) та на офіційному веб-сайті Київської міської ради.

17.07.2013 Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) направив листа ПАТ «Київський склотарний завод» № 05704-15398 згідно якого повідомив відповідача про прийняття Київською міською радою рішення № 89/9146, яким, відповідно, встановлено орендну плату у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, вказавши, що дане Рішення було опубліковане у газеті "Хрещатик" та на офіційному веб-сайті Київської міської ради.

Наведене свідчить про те,що відповідач не міг не знати про рішення Київської міської ради № 89/9146 "Про внесення змін до договорів оренди земельних ділянок у частині приведення розміру річної орендної плати у відповідність до положень статті 288 Податкового кодексу України" від 28.02.2013, втім, не забезпечив оформлення внесення відповідних змін до спірного договору.

В своїй апеляційні скарзі скаржник наголошує на тому, що інформаційний лист Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) №05704-15398 від 17.07.2013 є виключно роз'ясненням щодо регламенту дій по отриманню документу, що підтверджує реєстрацію земельної ділянки, але аж ніяк не пропозицію щодо внесення змін до договору оскільки зазначений Департамент не є стороною договору земельної ділянки ВВС № 319681 від 25.04.2004.

Наведене не береться колегією суддів до уваги, оскільки пунктом 3 Рішення доручено саме Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київради ( Київської міської державної адміністрації) проінформувати про прийняття цього Рішення.

Відповідно до пункту 4.6. договору розмір орендної плати може змінюватись за згодою сторін шляхом прийняття відповідного рішення Київською міською радою та внесення змін до цього договору .

Розмір орендної плати може переглядатись у випадках, передбачених законом, за згодою сторін, але не частіше ніж один раз на рік (пункт 4.10. договору).

Статтею 651 Цивільного кодексу України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; а також у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору (стаття 652 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Таким чином, як на момент укладення спірного договору, так і на момент розгляду спору в суді, орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності була/є регульованою ціною, що, в свою чергу, свідчить про наявність підстав для перегляду розміру орендної плати - у разі законодавчої зміни її граничного розміру.

Статтею 30 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

В своїй апеляційній скарзі скаржник наголошує на тому, що зверненню до суду повинно передувати надсилання орендарю пропозиції внести зміни до договору оренди.

Наведене не береться колегією суддів до уваги, оскільки надсилання відповідачеві пропозицій про внесення змін до договору оренди є виключно правом, а не обов'язком позивача, тому недотримання останнім вимог частини другої статті 188 Господарського кодексу України щодо обов'язку надсилання іншій стороні пропозицій про зміну умов договору оренди земельної ділянки не позбавляє його права звернутися до суду з позовом про зміну умов договору.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20.11.2012 № 3-53гс-12.

Таким чином, посилання відповідача на недотримання позивачем порядку зміни умов договору оренди, зокрема, не направлення відповідачу відповідної пропозиції, є безпідставними.

З огляду на те, що розмір орендної плати за землю було законодавчо змінено, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для зміни договору у частині, що стосується розміру орендної плати за користування земельною ділянкою.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які грунтуються на належних та допустимих доказах.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що рішення у даній справі прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та відповідністю висновків, викладених в рішенні, дійсним обставинам справи, тому рішення є законним та обґрунтованим. Підстав для скасування або зміни вказаного рішення та задоволення апеляційної скарги колегія суддів Київського апеляційного господарського суду не знаходить.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київський склотарний завод" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2014 у справі № 910/20111/14 залишити без змін.

Матеріали справи 910/20111/14 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко