ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

13.01.2015 Справа № 908/209/15-г

Суддя Дроздова С.С., розглянувши позовну заяву Державного підприємства «Одеська залізниця» (65023 м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19)

до відповідача: Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» (85310 Донецька область, м. Красноармійськ, м. Ординське, вул. Перемоги, буд. 9)

про стягнення 48 335 грн. 00 коп.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Одеська залізниця» звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» про стягнення 48 335 грн. 00 коп.

Позовна заява підлягає поверненню відповідно до п. 1 ст. 63 ГПК України.

Згідно зі ст.ст. 54, 57 ГПК України зміст, форма та додатки до позовної заяви повинні відповідати приписам вказаних норми законодавства. Позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником.

Відповідно до ст. 28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище.

Виходячи зі змісту ст. 28 ГПК України представниками юридичних осіб можуть бути особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації.

Відповідно до ч. 3 ст. 57 ГПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Причому, відповідно до п. 5 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 29.06.2010р. № 01-08/369 «Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у 2009 році щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України», наявність належним чином оформленої довіреності, що підтверджує повноваження представника, у передбачених даними нормами випадках є обов'язковою, і будь-яка угода між відповідною особою і адвокатом згаданої довіреності не замінює.

Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Видача довіреності є одностороннім правочином. Основні правила видачі довіреності викладено у Законі України від 02.09.1993 р. "Про нотаріат". Довіреність здійснюється у письмовій формі, є іменним документом, тому має обов'язково містити відомості про те, хто і кому видає довіреність. Із визначення довіреності як письмового документа, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами, випливає низка вимог до довіреності.

Таким чином, довіреність обов'язково повинна містити в собі, чи має уповноважена особа перш за все право підпису позовних заяв, клопотань, інше та чи є вона дійсною.

Дана позовна заява № НЮ-3/54 від 08.12.2014р. підписана начальником юридичного сектору Знам'янської дирекції залізничних перевезень Одеської залізниці Пашко С.Г., на підставі довіреності від 24.07.2014р. № 479.

При цьому, довіреність № 479 від 24.07.2014р. дійсна до 31.12.2014р.

Як свідчить поштовий штемпель на конверті, який адресований на адресу господарського суду, позовна заява та додані до неї документи надіслані 06.01.2015р., тобто після закінчення повноважень Пашка С.Г., визначених довіреністю № 479 від 24.07.2014р.

Відповідно до ст. 246 ЦК України довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами, та скріплюється печаткою цієї юридичної особи.

Таким чином, всупереч положенням ст. 28 ГПК України і ст. 246 ЦК України наявна в позовних матеріалах довіреність на ім'я Пашка С.Г. за № 479 від 24.07.2014р. не є дійсною.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовна заява підписана особою, повноваження якої належним чином не підтверджені.

Як зазначено в абзаці 1 пункту 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суд України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

За таких обставин, заява підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Згідно з ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись ст. ст. 63 п. 1, 86 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Державного підприємства «Одеська залізниця», м. Одеса повернути заявнику без розгляду.

Додаток: заява з додатком на 15 аркушах, у тому числі оригінал платіжного доручення № 2729 від 26.12.2014р. про сплату 1 827 грн. 50 коп. судового збору.

Суддя С.С. Дроздова