ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2015 р. Справа № 914/4191/14

За позовом: Підприємства «Caseificio Aurora», Італія

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельне управління «Карпатспецбуд», м. Львів

про: стягнення 8671 (вісім тисяч шістсот сімдесят один) євро 87 євроцентів, що еквівалентно 164 635 (сто шістдесят чотири тисячі шістсот тридцять п'ять) грн. 45 коп. заборгованості за контрактом від 02.10.2013 року

Суддя Кидисюк Р.А.

Секретар Никитюк І.С.

Представники сторін:

від позивача: Можайко І.О. (договір про надання правової допомоги від 20.10.2014 року)

від відповідача: не з'явився

Представнику позивача роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді не подавалось. У судовому засіданні 20.01.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Господарським судом Львівської області розглядається справа за позовом Підприємства «Caseificio Aurora» до Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельне управління «Карпатспецбуд» про стягнення 8671 (вісім тисяч шістсот сімдесят один) євро 87 євроцентів, що еквівалентно 164 635 (сто шістдесят чотири тисячі шістсот тридцять п'ять) грн. 45 коп. заборгованості за контрактом від 02.10.2013 року.

Ухвалою суду від 01.12.2014 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 16.12.2014 року, у задоволенні клопотання від 26.11.2014 року про вжиття заходів до забезпечення позову відмовлено. Ухвалою суду від 16.12.2014 року розгляд справи відкладено на 20.01.2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються невиконанням відповідачем умов Контракту від 02.10.2013 р. в частині поставки оплаченого позивачем товару.

Представник позивача в судове засідання з'явився, долучив до матеріалів справи Лист руху коштів від 15.12.2014 р. з банку «UniCredit» про переказ грошових коштів на рахунок відповідача (клопотання вх.№2140/15 від 20.01.2015 р. про приєднання документів), позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити повністю з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання не забезпечив повторно, вимог попередніх ухвал суду не виконав, відзиву на позовну заяву не подав, доказів погашення заборгованості не надав, причин неявки не повідомив, хоча про час та місце проведення судового засідання був належним чином повідомлений.

Відповідно до ст. 75 ГПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, повно та об'єктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

02.10.2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Карпатспецбуд» (Продавець) та Підприємством «Caseificio Aurora» (Покупець) укладено Контракт (Контракт), відповідно до п.1.1. якого Продавець продає, а Покупець купує Товар виробництва України, в асортименті, кількостях, термінах і за цінами, щоразово породжуваними в специфікаціях, які становлять невід'ємну частину даного Контракту.

Пунктом 4.1. Контракту визначено, що оплата за відвантажений Товар здійснюється банківським переводом на розрахунковий рахунок Продавця на основі попередньої оплати у розмірі 100 %. Датою оплати вважається дата перечислення коштів на рахунок Продавця. У випадку передоплати Продавець зобов'язаний протягом 10 днів відправити Покупцю товар.

На виконання умов Контракту Покупець здійснив передоплату на рахунок Продавця на загальну суму 8410 (вісім тисяч чотириста десять) Євро, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями платіжних доручень №98 від 08.10.2013 р. на суму 1000,00 Євро, №27 від 17.10.2013 р. на суму 3540,00 Євро, №31 від 07.11.2013 р. на суму 3870,00 Євро.

Згідно з п.5.1. Контракту продаж Товару відбувається на умовах DAP, (Інкотерм-2010), та інших що вказані в товаро-супровідних документах, в строки, які вказані в Додатках до даного Контракту. Перевезення Товару здійснюється Покупцем та за його рахунок.

Всупереч взятим на себе зобов'язанням Продавець не поставив Покупцю оплачений ним товар.

18.07.2014 р. позивач звертався до відповідача з претензією з вимогою про погашення наявної заборгованості, яку відповідач отримав 25.07.2014 р., однак наявної заборгованості не погасив.

Станом на час прийняття рішення у справі відповідачем доказів погашення заборгованості не надано, про наявність таких доказів не повідомлено.

Окрім суми основного боргу у розмірі 8410,00 Євро, що еквівалентно 159663,85 грн., позивач просить суд стягнути з відповідача 261,87 Євро 3 % річних, що еквівалентно 4971,60 грн., а також витрати на оплату послуг перекладача у розмірі 1050,00 грн. та послуг адвоката у розмірі 1600,00 грн.

Дослідивши представлені суду докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підставними та такими, що підлягають до задоволення частково з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадку якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судами України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Відповідно до п.10.1. Сторони прагнутимуть вирішувати всі спірні питання, які виникатимуть з виконання даного Контракту, мирним шляхом.

Пунктом 10.2. Контракту визначено, що якщо такі спроби не принесуть результатів, кожна зі Сторін має право винести спірне питання на розгляд в Господарський суд Львівської області, рішення якого є остаточним та обов'язковим для обох сторін. При вирішенні спорів Господарським судом використовується матеріальне та процесуальне право України.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з ст. 175 Господарського Кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 174 Господарського Кодексу України визначено, що господарські зобов'язання виникають, зокрема, безпосередньо з господарського договору, інших угод, передбачених законом, але таких, які йому не суперечать, а також внаслідок подій, з якими закон пов'язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Згідно з ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Господарські зобов'язання між сторонами виникли на підставі Контракту від 02.10.2013 р.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього грошову суму.

У відповідності до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Частиною 3 статті 693 Цивільного кодексу України визначено, що на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Згідно з частиною другою статті 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до частини другої статті 198 ГК України грошові зобов'язання учасників господарських відносин повинні бути виражені і підлягають оплаті в гривнях. Грошові зобов'язання можуть бути виражені в іноземній валюті лише у випадках, якщо суб'єкти господарювання мають право проводити розрахунки між собою в іноземній валюті відповідно до законодавства. Виконання зобов'язань, виражених в іноземній валюті, здійснюється відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Виходячи з вищенаведеного, вимога позивача про стягнення з відповідача суми попередньої оплати у розмірі 8410,00 Євро (159 668,85 грн. за курсом НБУ станом на 20.11.2014 р. 1898,5595 за 100 Євро) є обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи, такою, що не заперечується відповідачем та підлягає задоволенню.

Крім цього, позивач просить суд стягнути з відповідача 261,87 Євро 3 % річних, що еквівалентно 4971,60 грн.

Вказана вимога не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Оскільки попередню оплату поставки товару здійснено, а товар не поставлено, відповідно до частини другої статті 693 ЦК України у покупця виникає право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати від продавця, який одержав суму попередньої оплати товару і не поставив його у встановлений строк.

Застосування частини другої статті 625 ЦК України щодо стягнення з відповідача суми індексу інфляції та трьох процентів річних є помилковим, оскільки стягнення з постачальника суми попередньої оплати, перерахованої за контрактом, не вважається грошовим зобов'язанням у розумінні статті 625 ЦК України.

За такі дії відповідач несе відповідальність, передбачену частиною третьою статті 693 Цивільного кодексу України, коли на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця (Правова позиція Верховного Суду України, зазначена у постанові судової палати у господарських справах від 15 жовтня 2013 року №3-30гс13).

Однак, укладеним між сторонами Контрактом не передбачено порядку нарахування та розміру процентів на суму попередньої оплати до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати.

В прохальній частині позовної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача 1050,00 грн. на відшкодування витрат на оплату послуг перекладача та 1600,00 грн. на відшкодування витрат на оплату послуг адвоката.

Частиною 1 статті 44 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

На підтвердження понесених ним витрат позивачем до позовної заяви долучено копії Договору про надання правової допомоги адвоката у процесі господарського судочинства від 20.10.2014 р., Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №338 від 25.06.2007 р., Квитанції до прибуткового касового ордера №47 від 18.11.2014 р. на суму 1600,00 грн., Квитанції №1028348 від 14.11.2014 р. на суму 1050,00 грн.

З огляду на викладене, судові витрати позивача на оплату послуг перекладача та адвоката підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 49 ГПК України судовий збір слід покласти на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, керуючись Конституцією України, ст.ст. 11, 509, 525, 526, 610, 625, 655, 693, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 174, 175, 193, 198 Господарського кодексу України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельне управління «Карпатспецбуд» (79014, м. Львів, вул. Богдана Котика, будинок 4; ) на користь стягувача - Підприємства «Caseificio Aurora» (Адреса: Di Nunzio Napoletano Via Nazionale delle Puglie 56 CAP 80032 SCHIANA DI CASAMARCIANO (NA) P.IVA 2) 8410,00 Євро (159 668,85 грн. за курсом НБУ станом на 20.11.2014 р. 1898,5595 за 100 Євро), 3193,27 грн. судового збору, 1050,00 грн. на відшкодування витрат на оплату послуг перекладача та 1600,00 грн. на відшкодування витрат на оплату послуг адвоката.

3. Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

4. Відмовити в частині позовних вимог про стягнення з відповідача 261,87 Євро 3 % річних, що еквівалентно 4971,60 грн.

5. Судовий збір у розмірі 99,43 грн. та 1827,00 грн. судового збору за подання клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову покласти на позивача.

У відповідності до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 26.01.2015 р.

Суддя Кидисюк Р.А