РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/25994/14 20.01.15
За позовом Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ"

до Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто"

про стягнення в порядку регресу суми 2 545,00 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники :

Від позивача: Крашеніннікова М.І. за дов.

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Пред'явлені вимоги про стягнення в порядку регресу 2 545,00 грн. страхового відшкодування, виплаченого страхувальнику позивача у зв'язку з ДТП, яка сталася 15.03.2014р. у м. Одесі.

Представник позивача позовні вимоги підтримав та надав документи для долучення до матеріалів справи.

Відповідач своїми правами, передбаченими ст. 22 ГПК України, не скористався, свого представника у засідання суду 23.12.2014р., 20.01.2015р. не направив, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином. Ухвала суду про порушення провадження у справі від 24.11.2014р. була надіслана відповідачу на адресу, вказану в позовній заяві та повернена до суду із зазначенням причини повернення: «за закінченням встановленого строку зберігання».

Відповідно до пункту 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011р., особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, тому справа розглядається за наявними у ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30.08.2013р. між позивачем (страховик за договором) та ТОВ «Пекканіска» (страхувальник) був укладений договір страхування ПК №002766, за умовами якого застраховано транспортний засіб «Мitsubishi L 200», державний реєстраційний номер АА 8797 НР, на строк з 03.09.2013р. по 02.09.2014р.

15.03.2014р. по вул. Спартаківській у м.Одесі сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мitsubishi L 200», державний реєстраційний номер АА 8797 НР, яким керував Куля В.М. та автомобіля «ВАЗ 21011», державний реєстраційний номер 968-55 ОА, яким керував Тонкоглаз С.В, автомобіля «Honda Civic», державний реєстраційний номер ВН 4686 ВТ, яким керував Будулак М.Л.

Згідно довідки ВДАІ у м.Одесі ГУ МВС України, автомобіль «Мitsubishi L 200», державний реєстраційний номер АА 8797 НР в результаті ДТП отримав механічні пошкодження.

Постановою Уманського міськрайонного суду Одеської області від 25.04.2014р. у справі № 705/1936/14-п Тонкогласа С.В. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України.

Протоколом огляду транспортного засобу від 24.03.2014р. визначено характер пошкоджень в ДТП 15.03.2014р. автомобіля «Мitsubishi L 200», державний реєстраційний номер АА 8797 НР.

Відповідно до Звіту ТОВ «Рекс Групп» № 162-03-14, складеного 24.03.2014р., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Мitsubishi L 200», державний реєстраційний номер АА 8797 НР внаслідок його пошкодження при ДТП, становить 5493,58 грн.

Згідно рахунку-фактури ФОП Паршина А.І. № 261/14 від 07.04.2014р., вартість ремонтних робіт та матеріалів, необхідних для ремонту пошкодженого в ДТП транспортного засобу склала 3200,00 грн.

11.11.2014р. позивач на підставі страхового акту № 95593 від 10.04.2014р., відповідно до рахунку-фактури № 261/14 від 07.04.2014р., виплатив страхове відшкодування у розмірі 2545,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 11315 від 11.04.2014р. на суму 2545,00 грн., копія якого долучена до матеріалів справи.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність винної в ДТП особи - Тонкогласа С.В. станом на момент ДТП 15.03.2014р. була застрахована за полісом № АС/5372006 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеним із ПАТ «УСК» «Гарант-Авто» із лімітом відповідальності по майну на суму 50 000,00 грн. та нульовою франшизою.

Позивач звертався до відповідача із заявою за вих. № 04-3949 від 10.07.2014р. про виплату суми 2545,00 грн. страхового відшкодування в порядку регресу, яка залишена відповідачем без відповіді.

Відповідно до приписів статті 993 ЦК України, статті 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Матеріалами справи встановлено, що позивач виплатив страхове відшкодування потерпілій особі, то до нього у відповідності до приписів ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до відповідача, як страховика цивільної відповідальності за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації водієм Тонкогласом С.В. автомобіля «ВАЗ», державний реєстраційний номер 968-55 ОА.

Доказів оплати відповідачем суми 2545,00 грн. відшкодування, в тому числі в установлені строки, суду не надано.

Відповідач письмового відзиву, свого контррозрахунку суми позову не надав, стверджувань позивача не спростував.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Судові витрати згідно зі ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" (01042, м.Київ, пров. Новопечерський, 19/3, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування" (04050, вул.Герцена, 10, ) 2545 (дві тисячі п'ятсот сорок п'ять) грн. 00 коп. відшкодування, 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Суддя О.М. Ярмак