ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" січня 2015 р.Справа № 916/4443/14

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Зайцева Ю.О.

при секретарі судового засідання Ошарін Д.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Коломійчук А.С. (за довіреністю);

від відповідача: Бугелу О.С. (за довіреністю);

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Відкритого акціонерного товариства «Рибницька автоколона-2831» до відповідача Публічного акціонерного товариства «Одесавтотранс» про стягнення 17 919,73 дол. США та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «Одесавтотранс» до відповідача Відкритого акціонерного товариства «Рибницька автоколона-2831» про стягнення 8 429,21 грн.

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: Позивач, Відкрите акціонерне товариство "Рибніцька автоколона-2831", звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача Відкритого акціонерного товариства "ОДЕСАВТОТРАНС" про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 17919,73 дол.США, а саме: суми основного боргу у розмірі 14512,34 доларів США, пені у розмірі 2385,72 доларів США, та 3%річних у розмірі 1021,67 доларів США.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення договору № 28/12 на надання послуг автостанціями та автовокзалом ПАТ «Одесавтотранс» на міжнародних маршрутах «Рибніця-Одеса», «Рибниця-Кодима», Рибниця-Слободка», укладеного 09.06.2012 р. між «Рибніцька автоколона-2831» та ПАТ «Одесавтотранс», оскільки відповідач несвоєчасно здійснював оплату за надані йому послуги та має заборгованість.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10.11.2014 р. порушено провадження у справі № 916/4443/2015, розгляд справи призначено на 28.11.2014 р.

28.11.2014 р. відповідачем ПАТ «Одесавтотранс», у судовому засіданні зустрічний позов до ВАТ «Рибніцька автоколона-2831» про стягнення 8 429,21 грн. Ухвалою господарського суду від 28.11.2015 зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом по справі № 916/4443/2014. Відповідно до ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 17.12.2014.

17.12.2014 року відповідачем за первісним позовом до канцелярії господарського суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого ПАТ «Одесавтотранс» поданий позов визнає частково, а саме визнає частину основної суми боргу та частково заперечує проти розрахунку суми пені.

В судовому засіданні 17.12.2014 відповідачем за зустрічним позовом подано відзив, відповідно до змісту якого ВАТ «Рибніцька автоколона-2831» позов не визнає, та заперечує проте задоволення позову.

17.12.2014 відповідно до ст. 77 ГПК в розгляді справи оголошено перерву до 05.01.2015 р.

05.01.2015р. у судовому засіданні після повернення з нарадчої кімнати було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку статті 85 ГПК України.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення, суд встановив:

Відкрите акціонерне товариство "Рибніцька автоколона-2831" 05.07.2005р. зареєстровано за №06-021-3335 в єдиному державному реєстрі юридичних осіб (свідоцтво про державну реєстрацію серії АА №0006727 видано Зелінською Д.С. державним реєстратором державної установи "реєстраційна палата" міністерства юстиції Придністровської Молдавської Республіки, виписка з державного регістру юридичних осіб про юридичну особу станом на 30.09.2014р. видану державним реєстратором Борсуковською І.В.)

09.06.2012р. між Публічним акціонерним товариством "ОДЕСАВТОТРАНС" (надалі - власник) та Відкритим акціонерним товариством "Рибніцька автоколона-2831" (надалі - перевізник) було укладено договір № 28/12 про надання послуг автостанціями і автовокзалом ПАТ "ОДЕСАВТОТРАНС на міжнародних маршрутах «Рибниця - Одеса», «Рибниця - Кодима», «Рибниця - Слободка» (надалі - договір), відповідно до п.1.3. якого, власник надає перевізнику на території своїх автостанцій (автовокзалу) комплексу обов'язкових послуг, пов'язаних з організацією і здійсненням процесу прийняття і відправлення пасажирів транспортом перевізника, продажем проїздних квитків, диспетчерським управлінням, організацією прибуття і відправлення автобусів, інформування водіїв відносно умов дорожнього руху, а також інші послуги, котрі можуть бути додатково обговорені сторонами. Перевізник здійснює перевезення пасажирів згідно реалізованих білетів. Власник надає послуги і виконує роботи, пов'язпнні з відправленням та прибуттям автобусів.

Згідно п. 4.1. Договору, ціна договору в Українських гривнях. Валюта платежу - долар США. Перерахунок ціни договору в валюту платежу здійснюється по курсу Національного Банку України на дату підписання акту виконаних робіт.

За приписами п. 4.1.1. Договору, перевізник компенсує власнику курсову різницю при перерахуванню грошових коштів з України.

Відповідно до п. 4.3. Договору, грошові кошти в розмірі 85% від суми вартості по тарифу реалізованих квитків (тобто чистої суми по тарифу на перевезення, без урахування додаткових зборів і ПДВ) підлягають перерахуванню на розрахунковий рахунок перевізника, ПДВ нараховується відповідно діючому законодавству України. Винагорода власника складає 15% вартості реалізованих по тарифу квитків за перевезення пасажирів та 50% вартості реалізованих по тарифу квитків на перевезення багажу.

Згідно вимог п. 4.5. Договору, власник перераховує на розрахунковий рахунок перевізника, кошти від продажу квитків на проїзд в автобусі, за перевезення багажу в десятиденний строк після отримання від нього підписаного акту виконаних робіт (надання послуг), який надається власником перевізнику.

Відповідно до п. 5.1. Договору, за невиконання або неналежне виконання умов договору сторони несуть відповідальність у відповідності з законодавством України.

Пунктом 5.3.1. Договору передбачено, що за кожен день прострочення перерахування грошових коштів за даним договором власник сплачує перевізнику, пеню, в розмірі облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня.

У відповідності до п.7.3. Договору, усі спірні питання між сторонами, що виникли в процесі виконання та розірвання даного договору, будуть вирішуватись шляхом переговорів між сторонами.

Згідно п.7.4. Договору, у випадку, якщо сторонами не вдалося досягнути згоди шляхом переговорів, спір вирішується у господарському суді за місцем знаходження власника.

Відповідно до п.п. 10.1., 10.2. Договору, даний договір вступає в силу з 09.06.2012р. та діє до 15.02.2014р. За відсутності повного і остаточного розрахунку строк договору діє до повного виконання сторонами своїх договірних обов'язків.

На виконання умов договору, між позивачем та відповідачем були підписані та скріплені печатками акти виконаних робіт по перевезенню пасажирів та багажу, а саме: від 30.06.2012р. на суму 3826,20 дол. США; від 31.07.2012р. на суму 7304,05 дол. США; від 31.08.2012р. на суму 8426,60 дол. США; від 30.09.2012р. на суму 5091,99 дол. США; від 30.10.2012р. на суму 3993,84 дол. США; від 30.11.2012р. на суму 4207,26 дол. США; від 31.12.2012р. на суму 4033,44 дол. США; від 31.01.2013р. на суму 3716,02 дол. США; від 28.02.2013р. на суму 2776,41 дол. США; від 31.03.2013р. на суму 3232,66 дол. США; від 30.04.2013р. на суму 3446,73 дол. США; від 31.05.2013р. на суму 4551,17 дол. США; від 31.06.2013р. на суму 4593,86 дол. США; від 31.07.2013р. на суму 7160,20 дол. США; від 31.08.2013р. на суму 8701,34 дол. США; від 30.09.2013р. на суму 4147,78 дол. США; від 31.10.2013р. на суму 3880,35 дол. США; від 30.11.2013р. на суму 3614.86 дол. США; від 31.12.2014р. на суму 4184,59 дол. США; від 31.01.2014р. на суму 3138,37 дол. США; від 28.02.2014р. на суму 2084.71 дол. США; від 31.03.2014р. на суму 2204,41 дол. США. Крім того позивачем, на підставі шляхових листів, було складено реєстри посадочних відомостей за квітень, травень та червень 2014 року.

Проте, в порушення умов вищезазначеного договору відповідач за отримані послуги розрахувався частково.

Враховуючи проведення відповідачем оплати за отримані послуги не у повному обсязі Відкрите акціонерне товариство "Рибніцька автоколона-2831", звернулось до господарського суду Одеської області з даною позовною заявою, про стягнення з відповідача Відкритого акціонерного товариства "ОДЕСАВТОТРАНС" суми основної заборгованості у розмірі - 14 512,34 дол. США, пені у розмірі - 2385,72 дол. США, та 3% річних у розмірі - 1021,67 дол. США.

28.11.2014р. ПАТ «Одесавтотранс» звернулось до господарського суду Одеської області із зустрічною позовною заявою до відповідача ВАТ "Рибніцька автоколона-2831" про стягнення заборгованості у розмірі 8 429,21 грн., що виникла внаслідок оплати послуг з придбання та перерахування валюти для здійснення перерахунків ВАТ «Рибніцька автоколона - 2831" за договором № 28/12 від 09.06.2012р. В підтвердження вказаної заборгованості позивачем (за зустрічним позовом) додано належним чином засвідчені копії меморіальних ордерів, та платіжних доручень.

17.12.2014р. від ПАТ «Одесавтотранс» надійшов до канцелярії господарського суду Одеської області відзив на позовну заяву.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Правовідносини між сторонами склались на підставі укладеного між Публічним акціонерним товариством "ОДЕСАВТОТРАНС" та Відкритим акціонерним товариством "Рибніцька автоколона-2831" договору № 28/12 про надання послуг автостанціями і автовокзалом ПАТ "ОДЕСАВТОТРАНС на міжнародних маршрутах «Рибниця - Одеса», «Рибниця - Кодима», «Рибниця - Слободка» від 09.06.2012р., відповідно до п.1.3. якого, власник надає перевізнику на території своїх автостанцій (автовокзалу) комплексу обов'язкових послуг, пов'язаних з організацією і здійсненням процесу прийняття і відправлення пасажирів транспортом перевізника, продажем проїздних квитків, диспетчерським управлінням, організацією прибуття і відправлення автобусів, інформування водіїв відносно умов дорожнього руху, а також інші послуги, котрі можуть бути додатково обговорені сторонами. Перевізник здійснює перевезення пасажирів згідно реалізованих білетів. Власник надає послуги і виконує роботи, пов'язпнні з відправленням та прибуттям автобусів.

Відповідно до ст. 901 Цивільного Кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, а саме: цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Він може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ст.ст.202, 205 Цивільного кодексу України).

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що визначено в ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

В порушення умов вищезазначеного договору та чинного законодавства відповідач за отримані послуги розрахувався частково в наслідок чого за останнім утворилась заборгованість у загальній сумі 14 512,34 дол. США.

В підтвердження наявної заборгованості позивачем надано належним чином засвідчені копії актів виконаних робіт по перевезенню пасажирів та багажу, а саме: від 30.06.2012р. на суму 3826,20 дол. США; від 31.07.2012р. на суму 7304,05 дол. США; від 31.08.2012р. на суму 8426,60 дол. США; від 30.09.2012р. на суму 5091,99 дол. США; від 30.10.2012р. на суму 3993,84 дол. США; від 30.11.2012р. на суму 4207,26 дол. США; від 31.12.2012р. на суму 4033,44 дол. США; від 31.01.2013р. на суму 3716,02 дол. США; від 28.02.2013р. на суму 2776,41 дол. США; від 31.03.2013р. на суму 3232,66 дол. США; від 30.04.2013р. на суму 3446,73 дол. США; від 31.05.2013р. на суму 4551,17 дол. США; від 31.06.2013р. на суму 4593,86 дол. США; від 31.07.2013р. на суму 7160,20 дол. США; від 31.08.2013р. на суму 8701,34 дол. США; від 30.09.2013р. на суму 4147,78 дол. США; від 31.10.2013р. на суму 3880,35 дол. США; від 30.11.2013р. на суму 3614.86 дол. США; від 31.12.2014р. на суму 4184,59 дол. США; від 31.01.2014р. на суму 3138,37 дол. США; від 28.02.2014р. на суму 2084.71 дол. США; від 31.03.2014р. на суму 2204,41 дол. США; та належним чином засвідчені копії реєстрів посадочних відомостей за квітень, травень та червень 2014 року.

Відповідачем наявність вказаної заборгованості спростовано не було. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що відповідно до п.10.1 Договору, строк дії договору сплив 15.02.2014р., а тому за відсутності діючого договору між сторонами ПАТ «Одесавтотранс» не мало можливості здійснити розрахунки з позивачем за період після закінчення дії договору № 28/12 про надання послуг автостанціями і автовокзалом ПАТ "ОДЕСАВТОТРАНС на міжнародних маршрутах «Рибниця - Одеса», «Рибниця - Кодима», «Рибниця - Слободка» від 09.06.2012р.

З вищезазначеного випливає, що відповідач визнає факт виконання позивачем умов договору після 15.02.2014р. та наявність заборгованості перед Відкритим акціонерним товариством "Рибніцька автоколона-2831".

Так, судом встановлено наявність надання Відкритим акціонерним товариством "Рибніцька автоколона-2831" послуг на виконання умов договору № 28/12 від 09.06.2012р., порушення відповідачем умов договору щодо проведення оплати за отримані послуги, існування заборгованості Відкритого акціонерного товариства "ОДЕСАВТОТРАНС" по оплаті, позовна вимога позивача, щодо стягнення з відповідача суми основної заборгованості у розмірі 14 512,34 дол. США (що еквівалентно 195916,59 грн.) (з врахуванням сплаченого штрафу відповідачем у розмірі 205 дол.США) є обґрунтованою та підлягає судом задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1021,67 дол. США за період з 09.06.2012р. по 15.09.2014р.

Згідно ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи приписи законодавства, встановлення судом заборгованості Відкритого акціонерного товариства "ОДЕСАВТОТРАНС" та перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, даний розрахунок на думку суду, здійснений належним чином, а тому заявлені позивачем позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1021,67 дол. США підлягають судом задоволенню в повній мірі.

Щодо заявлених позивачем позовних вимог про стягнення з Відкритого акціонерного товариства "ОДЕСАВТОТРАНС" пені в розмірі 2385,72 дол. США за період з червня 2012 року по 15.09.2014р., суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 229 ГК України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами. Обчислення розміру збитків здійснюється у валюті, в якій провадилися або повинні бути проведені розрахунки між сторонами, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 6 ст. 230 ГК України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Також, відповідно до ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Статтями 1, 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 258 для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За п. 4.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року №10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" встановлено, що якщо відповідно до чинного законодавства або договору неустойка (пеня) підлягає стягненню за кожний день прострочення виконання зобов'язання, позовну давність необхідно обчислювати щодо кожного дня окремо за попередній рік до дня подання позову, якщо інший період не встановлено законом або угодою сторін. При цьому, однак, слід мати на увазі положення частини шостої статті 232 ГК України, за якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Даний шестимісячний строк не є позовною давністю, а визначає максимальний період часу, за який може бути нараховано штрафні санкції (якщо інший такий період не встановлено законом або договором).

Відповідний позов ВАТ "Рибніцька автоколона-2831" було подано до канцелярії господарського суду 05.11.2014р., що вбачається з штемпелю на позовній заяві.

Таким чином, відповідний строк позовної давності щодо вимог про нарахування пені обчислюється до 05.11.2013р.

У відзиві на позовну заяву відповідач (за первісним позовом) просить суд застосувати відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України позовну давність, та відмовити в задоволенні вимог зі сплати пені за період до листопада 2013р. у сумі 1 796,84 дол. США.

Наведене свідчить про наявність підстав для застосування наслідків спливу строку позовної давності на вимоги позивача щодо стягнення пені за період з 28.10.2012р. по 04.11.2012р.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що нарахування пені, в межах строку позовної давності, має відраховуватись з 05.11.2013р. по 15.09.2014р.

Судом, за допомогою системи "Ліга-Закон" здійснено власний розрахунок суми пені, що підлягає стягненню з відповідача за порушення зобов'язання по своєчасності оплати за договором про надання послуг, та встановлено її належний розмір у сумі 804,06 дол. США.

Доводи відповідача викладені у відзиві на позов судом до уваги не приймаються, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, та позивачем доведено факт наявності заборгованості відповідача за договором № 28/12 про надання послуг автостанціями і автовокзалом ПАТ "ОДЕСАВТОТРАНС на міжнародних маршрутах «Рибниця - Одеса», «Рибниця - Кодима», «Рибниця - Слободка» від 09.06.2012р., актами виконаних робіт по перевезенню пасажирів та багажу та реєстрами посадочних відомостей за квітень, травень та червень 2014 року.

Щодо зустрічною позовною заяви ПАТ «Одесавтотранс» до відповідача ВАТ "Рибніцька автоколона-2831" про стягнення заборгованості у розмірі 8 429,21 грн., що виникла внаслідок оплати послуг з придбання та перерахування валюти для здійснення перерахунків ВАТ «Рибніцька автоколона - 2831" за договором № 28/12 від 09.06.2012р. суд зазначає наступне.

Дійсно за приписами п. 4.1.1. договору № 28/12 про надання послуг автостанціями і автовокзалом ПАТ "ОДЕСАВТОТРАНС на міжнародних маршрутах «Рибниця - Одеса», «Рибниця - Кодима», «Рибниця - Слободка» від 09.06.2012р., перевізник компенсує власнику курсову різницю при перерахуванню грошових коштів з України.

Проте, відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи укладеним договором сторонами не було встановлено строк виконання зобов'язання по компенсації власнику курсової різниці при перерахуванні грошових коштів з України, а отже, й обов'язок відповідача мав виникнути лише після пред'явлення позивачем вимоги.

Оскільки, позивачем (за зустрічним позовом) належними та допустимими доказами суду не доведено, що він у спосіб, передбачений ст. 530 ЦК України звертався до відповідача (за зустрічним позовом) з письмовою вимогою про компенсацію власнику курсової різниці при перерахуванні грошових коштів з України, у зв'язку з чим у відповідача (за зустрічним позовом) й не виник станом на час звернення позивача до суду з даним зустрічним позовом обов'язок компенсації власнику курсової різниці при перерахуванні грошових коштів з України.

Враховуючи вищезазначене, суд не має правових підстав для задоволення зустрічної позовної заяви ПАТ «Одесавтотранс» до відповідача ВАТ "Рибніцька автоколона-2831" про стягнення заборгованості у розмірі 8 429,21 грн., що виникла внаслідок оплати послуг з придбання та перерахування валюти для здійснення перерахунків ВАТ «Рибніцька автоколона - 2831" за договором № 28/12 від 09.06.2012р. з підстав викладених у зустрічному позові.

Решту доводів і поданих сторонами доказів, відхилення яких не обґрунтовано вище, суд відхиляє як такі, що не мають значення для вирішення спору.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

Згідно статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України слід стягути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 4 410,30 грн.

Керуючись ст.ст. 33,34,43,44,49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Відкритого акціонерного товариства «Рибницька автоколона-2831» до відповідача Публічного акціонерного товариства «Одесавтотранс» про стягнення 17 919,73 дол. США - задовольнити частково.

2.Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Одесавтотранс» (вул. Транспортна,5, м. Одеса, Одеська область, 65039; код ЄДРЮО та ФОП 22479374) на користь Відкритого акціонерного товариства «Рибницька автоколона-2831» (юридична адреса: вул.Мічуріна,буд.140, м.Рибниця, Молдова, 5500; фізична адреса: вул. Базарна,5/4,кв.23, Одеса, Одеська область, 65014; реєстраційний номер 06-021-3335) суму основного боргу у розмірі 14 512 дол. США /чотирнадцять тисяч п'ятсот дванадцять доларів/ 34 центи (що еквівалентно 195 873 /сто дев'яносто п'ять тисяч вісімсот сімдесяти три грн./ 23 коп.), пеню у сумі - 804 /вісімсот чотири дол. США/ 06 центів. (що еквівалентно 10 852 /десять тисяч вісімсот п'ядесят дві грн./ 41 коп.), 3% річних у сумі 1021 /одна тисяча двадцять один дол. США/ 67 центів (що еквівалентно 13 789 /тринадцять тисяч сімсот вісімдесят дев'ять грн./ 49 коп.) та судовий збір у розмірі 4 410 /чотири тисячі чотириста десять/ грн. 30 коп.

3.В решті позову відмовити.

4.В задоволенні зустрічного позову Публічного акціонерного товариства «Одесавтотранс» до відповідача Відкритого акціонерного товариства «Рибницька автоколона-2831» про стягнення 8 429,21 грн. - відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст складено та підписано 12 січня 2015 р.

Суддя Ю.О. Зайцев