РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/26043/14 13.01.15

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомТовариства з додатковою відповідальністю "Шамраївський цукровий завод"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Мірабель-Клаб"
простягнення 236250 грн 00 коп.
Представники сторін:
від позивача:Нірець В.П. - представник за довіреністю від 10.12.2014
від відповідача: Німченко В.В. - представник за довіреністю № 01/01д-15 від 13.01.2015

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

24.11.2014 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з додатковою відповідальністю "Шамраївський цукровий завод" з вимогами про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мірабель-Клаб" заборгованості за договором купівлі-продажу № 1/09/Р-14 від 08.09.2014 у розмірі 236250 грн 00 коп.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Мірабель-Клаб" в порушення норм чинного законодавства України та укладеного сторонами договору купівлі-продажу № 1/09/Р-14/457 від 08.09.2014 належним чином не виконало взяті на себе зобов'язання з поставки оплаченого товару, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість у розмірі 236250 грн 00 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2014 порушено провадження у справі № 910/26043/14, розгляд справи призначений на 11.12.2014.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2014 розгляд справи відкладено на 13.01.2015, у зв'язку з неявку представника відповідача у судове засідання та неподанням сторонами витребуваних доказів.

У судове засідання 13.01.2015 з'явились представники сторін та надали пояснення по суті спору.

Представник позивача в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача 236 250 грн 00 коп. попередньої оплати.

Представник відповідача надав пояснення по суті спору, відповідно до яких заперечує проти заявлених позовних вимог та просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову.

У судовому засіданні 13.01.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

08.09.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мірабель-Клаб» (продавець за договором) та Товариством з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод» (покупець за договором) укладено договір купівлі-продажу № 1/09/Р-14/457 та додаткову угоду № 1 до нього, відповідно до умов яких продавець зобов'язується передати покупцеві, а покупець зобов'язується оплатити та прийняти від продавця товари перелічені у додатках (специфікаціях), які є його невід'ємною частиною.

Згідно з пунктом 5.1. договору даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2014, але у всякому випадку до останнього виконання взятих на себе сторонами зобов'язань відповідно до умов даного договору.

За погодженням між сторонами, загальна вартість товару складає 675000 грн 00 коп., в т.ч. ПДВ (пункт 1.2. договору).

Відповідно до пункту 2.2. договору датою поставки (передачі) товару є дата прибуття товару на місце передачі товару. Товар (його частина) вважається фактично переданим з моменту підписання повноважними представниками сторін видаткової накладної.

У відповідності до пункту 3.2. договору оплата кожної окремої партії товару здійснюється в розмірі, в строк та на умовах вказаних у письмовому додатку до даного договору.

08.09.2014 між сторонами підписано додаткову угоду № 1 до договору № 1/09/Р-147 від 08.09.2014, відповідно до умов якої продавець передає у власність покупця мішок (товар) у кількості 100000 штук загальною вартістю 675 000 грн 00 коп., а покупець приймає та оплачує товар.

Відповідно до пункту 1.4. додаткової угоди до договору покупець здійснює попередню оплату товару в розмірі 35 % загальної суми договору, решту суми за фактом поставки.

Положеннями пунктів 1.5. та 1.6. додаткової угоди до договору передбачено, що місце та дата поставки товару визначається за погодженням сторін.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Нормами частин 1 та 4 статті 656 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Згідно з частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

У відповідності до норм частини 1 та частини 2 статті 664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов'язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв'язку для доставки покупцеві.

Згідно з частиною 2 статті 689 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 693 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Позивачем було проведено попередню оплату товару за додатковою угодою № 1 від 08.09.2014 до договору № 1/09/Р-14 від 08.09.2014 у розмірі 236 250 грн 00 коп., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 683 від 10.09.2014.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що сторонами не було погоджено місця та дати передачі відповідачем товару за додатковою угодою № 1 від 08.09.2014 до договору № 1/09/Р-14 від 08.09.2014 позивачу, крім того, даний факт не спростований позивачем, зокрема, позивачем не надано суду доказів вчинити дій, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідних з його боку для забезпечення передання та одержання товару за договором, а також не надано суду доказів погодження строку поставки товару, відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що поданий позивачем позов про повернення попередньої оплати, у зв'язку з невиконанням відповідачем обов'язку з поставки товару за договором, є необґрунтованим та передчасним, оскільки невиконання відповідачем зобов'язання з поставки товару за договором спричинено бездіяльністю позивача, що полягає у невчиненні останнім дій, необхідних з його боку для забезпечення передання та одержання товару за договором, а саме погодженням дати та місця поставки товару.

Судом також не приймається до уваги лист позивача №1306 від 17.12.2014 з вимогами до відповідача про повернення коштів в якості доказу направлення відповідачеві вимоги про належне виконання договору, оскільки останній був направлений відповідачу після звернення позивача з позовом до суду.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Враховуючи вищезазначене та беручи до уваги те, що відповідачем не порушено право позивача, оскільки станом на день звернення позивача з позовом до суду сторонами не погоджено місця та дати передачі відповідачем товару позивачу, тому вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 17.01.2015

Суддя Н.Б. Плотницька