ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.01.2015 Справа № 920/1884/14

Господарський суд Сумської області, у складі судді Зайцевої І.В. при секретарі судового засідання Мітіній Н.М., розглянувши матеріали справи № 920/1884/14

за позовом: Прокурора Тростянецького району Сумської області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагентства у Сумській області, м. Суми,

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, с. Білка, Тростянецький район, Сумська область,

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та повернення її у придатному для використання стані,

За участю представників сторін:

Від позивача: Яриш О.Ф.(довіреність № 22-18-0.11-12/2-15 від 05.01.2015 року);

Від відповідача: не з'явився;

Прокурор: Кулинич Л.С. посвідчення № 012848 від 07.11.2012 року

Суть спору: прокурор подав позовну заяву, в якій просить суд зобов'язати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку на території Білківської сільської ради (за межами населеного пункту) Тростянецького району, Сумської області, загальною площею 0,6 га та повернути її у придатному стані Головному управлінню державного земельного агентства в Сумській області.

26.11.2014 року представник позивача, на виконання вимог ухвали господарського суду Сумської області від 11.11.2014 року, подав документи для долучення їх до матеріалів справи, а саме: копії Положення про управління, копії Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців.

09.01.2015 року відповідач подав клопотання про призначення земельно-технічної експертизи для визначення фактичного землекористування земельною ділянкою; фактичного місце розташування, адреси, площі земельної ділянки; стану земельної ділянки на момент розгляду справи, в тому числі визначення наявності забудови земельної ділянки.

Враховуючи обставини справи та роз'яснення, викладені в п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.2012 року, суд у задоволенні клопотання про призначення експертизи відмовляє, оскільки на вирішення судовому експерту запропоновані питання, що мають правовий характер, вирішення яких чинним законодавством віднесенні до компетенції суду.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 12.01.2015 року продовжено строк розгляду спору по справі № 920/1884/14 на п'ятнадцять днів до 26.01.2015 року.

Прокурор та представник позивача в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні в повному обсязі. Крім того, прокурор подав заяву про долучення до матеріалів справи копію правової позиції прокурора Тростянецького району, яка була надіслана на електронну пошту прокуратури м. Суми.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.

Враховуючи достатність часу, наданого позивачу та відповідачу для підготовки до судового засідання та подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 43 та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та прокурора оцінивши надані докази, суд встановив:

Вимоги прокурора, з якими погоджується позивач, ґрунтуються на тому, що Державною інспекцією сільського господарства в Сумській області відповідно до вимог ст. ст. 6, 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», ч. 1 ст. 19 Закону України «Про охорону земель», п. 4 та 5 Положення про Державну інспекцію сільського господарства України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 року № 459, проведена позапланова перевірка відповідно до направлення на проведення контрольного заходу № 110 від 28.04.2014 року та наказу Державної інспекції в Сумській області № 560 від 28.04.2014 року про дотримання вимог Земельного кодексу України фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 при використанні земельної ділянки за межами населеного пункту Білківської сільської ради.

Згідно акту перевірки дотримання суб'єктом господарювання вимог законодавства від 07.05.2014 року № 206-1 зафіксовано, що ФОП ОСОБА_1 самовільно зайняв та використовує земельну ділянку для промислового використання площею 0,6 га за межами с. Білка для розміщення шістьох печей по виготовленню деревинного вугілля, чим порушенні ст.ст. 124-125,211 Земельного кодексу України.

На усунення вище вказаних порушень 07.05.2014 року державним інспектором сільського господарства винесено припис № 198-1 з вимогою усунути порушення вимог земельного законодавства, шляхом звільнення земельної ділянки, або заключення договору оренди.

Припис одержав ОСОБА_1, про що свідчить його підпис, проте заперечень щодо правомірності винесеного Державною інспекцією сільського господарства в Сумській області рішення не надходило.

Крім того, за порушення вимог земельного законодавства ФОП ОСОБА_3 державним інспектором сільського господарства складено протокол про адміністративне правопорушення від 7 травня 2014 року №101-1. В якому зазначено, що ФОП ОСОБА_1 самовільно зайняв та використовує земельну ділянку сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 0,6 га за межами населеного пункту с. Білка для розміщення шістьох печей по випалюванню деревинного вугілля, що є порушенням ст.ст. 124-125 Земельного кодексу України та ст.6 Закону України «Про оренду землі».

За результатом розгляду вище згаданого протоколу винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 104-1 від 07.05.2014 року за порушення вимог ст. 53 КУпАП та накладено на нього адміністративні стягнення у вигляді штрафу в розмірі по 170 грн.

Копії постанов отримав особисто ОСОБА_3, про що свідчить запис на зворотному боці постанови.

Але, всупереч вимогам та внесеним приписам державного інспектора сільського господарства порушення, виявлені в ході перевірки, ФОП ОСОБА_1 у встановлені законом терміни не виконані та самовільно зайнята земельна ділянка не звільнена.

Актом обстеження земельної ділянки від 07.05.2014 року № 89-1 розраховано шкоду заподіяну внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, яка становить 519,16 грн. (розраховано відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої Постановою Кабінету міністрів України № 963 від 25.07.2007, яку відповідачем добровільно сплачено, що підтверджується квитанцією №1599.966.3 від 26.05.2014.

Це в свою чергу свідчить про те, що відповідач визнає свою вину у вчиненні правопорушення.

Копію акту ФОП ОСОБА_1 отримав, про що свідчить його підпис. Акт отримано без зауважень та заперечень. Нараховану йому шкоду за самовільне заняття земельної ділянки сплачено в добровільному порядку.

До акту обстеження земельної ділянки та акту перевірки складено план-схему земельних ділянок, самовільно зайнятих відповідачем.

У ході повторної перевірки державним інспектором сільського господарства встановлено, що виявлені порушення попередньою перевіркою залишаються не виконаними та своїми діями ФОП ОСОБА_1. продовжує порушувати норми земельного законодавства.

Так, актом перевірки дотримання суб'єктами господарювання вимог законодавства від 18 червня 2014 року № 321-1 зафіксовано, що ФОП ОСОБА_1 самовільно зайняв та використовує земельну ділянку для промислового використання площею 0,6 га за межами с. Білка для розміщення шістьох печей по виготовленню деревинного вугілля, чим порушенні ст.ст. 124-125,211 Земельного кодексу України.

На усунення вище згаданих порушень 18.06.2014 року винесено припис № 291-1 з вимогою усунути порушення вимог земельного законодавства, шляхом виконання припису № 198-1 від 07.05.2014 року.

Крім того, 18 червня 2014 року винесений протокол про адміністративне правопорушення № 166-1, в якому зазначено, що ФОП ОСОБА_1 продовжує використовувати земельну ділянку, орієнтовною площею 0,6 га за межами населеного пункту с. Білка для розміщення печей по випалюванню деревинного вугілля. Документи на земельну ділянку відсутні, чим порушені вимоги припису № 198-1 від 07.05.2014 року.

Постановою про накладання адміністративного стягнення від 18 червня 2014 року № 169-1 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170грн.

Вказаний штраф, а також штраф від 07.05.2014 року сплачений відповідачем в добровільному порядку (номер квитанції 1599.966.4.)

Актом перевірки дотримання суб'єктами господарювання вимог законодавства від 25 липня 2014 року № 424-1 зафіксовано, що ФОП ОСОБА_1 самовільно зайняв та використовує земельну ділянку для промислового використання площею 0,6 га за межами с. Білка для розміщення шістьох печей по виготовленню деревинного вугілля. Тобто, порушення вимог земельного законодавства ним не усунуті та мають триваючий характер.

ФО-П ОСОБА_1, у строки вказані у приписах, порушення вимог земельного законодавства не усунув, земельна ділянка сільськогосподарського призначення на території Білківської сільської ради (за межами населеного пункту), загальною площею 0,6 га, не звільнена та продовжує незаконно використовуватися для виготовлення деревинного вугілля.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відповідно до п. 3.1 постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» № 6 від 17.05.2011 р., відповідно до вимог чинного законодавства обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

Разом з тим, у вирішенні питання про застосування відповідальності за самовільне зайняття земельної ділянки господарським судам необхідно враховувати, що саме по собі встановлення судом наявності фактичного користування земельною ділянкою без документів, що посвідчують права на неї, не є достатньою підставою для кваліфікації такого використання земельної ділянки як самовільного її зайняття. Господарським судам у вирішенні таких спорів необхідно досліджувати, чи передбачено спеціальним законом отримання правовстановлюючих документів на земельну ділянку для розміщення певних об'єктів, причини відсутності таких документів у особи, що використовує земельну ділянку, наявність у особи права на отримання земельної ділянки у власність чи в користування, вжиття нею заходів до оформлення права на земельну ділянку тощо.

Частинами 1, 2 ст. 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання).

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки (ч. 2 цієї статті).

Частиною 1 ст. 124 Земельного кодексу України встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 Земельного кодексу України).

Згідно зі ст. 126 Земельного кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається, зокрема, фізичним та юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом.

Згідно з ч. ч. 8, 9 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», на підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки. При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер.

Прокурор Тростянецького району Сумської області у своїх поясненнях зазначає про відсутність у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 жодних правових підстав для користування земельною ділянкою на території Білківської сільської ради Тростянецького району.

Крім того, відповідач не надав жодного з доказів правомірності користування спірною земельною ділянкою та не спростував факту самовільного зайняття спірної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 Земельного кодексу України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Частиною 2 ст. 212 Земельного кодексу України встановлено, що приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Зважаючи на те, що факт самовільного зайняття фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 земельної ділянки загальною площею 0,6 га на території Білківської сільської ради (за межами населеного пункту) Тростянецького району, Сумської області без відповідних правовстановлюючих документів підтверджується актами перевірки, приписами, протоколами, постановами Державної інспекції сільського господарства в Сумській області в межах визначених законом повноважень та не спростовано відповідачем, позовні вимоги визнаються правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. З відповідача підлягає стягненню судовий збір до Державного бюджету України за вимогу немайнового характеру за ставкою, встановленою на час звернення з позовом до суду.

Керуючись статтями 44, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 і.к. НОМЕР_1) звільнити самовільно зайняту земельну ділянку на території Білківської сільської ради (за межами населеного пункту) Тростянецького району, Сумської області, загальною площею 0,6 га та повернути її у придатному стані Головному управлінню державного земельного агентства в Сумській області (40021, м. Суми, вул. Петропавлівська, 108).

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 і.к. НОМЕР_1) в доход державного бюджету України (рахунок 3002, МФО 837013, , отримувач - УДКС у м. Суми (м. Суми), 22030001) 1218 грн. 00 коп. судового збору. 4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 23.01.2015 року.

Суддя І.В. Зайцева