РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/27525/14 13.01.15

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Інтермік - харчові технології»
До Третя особа,Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача Корнієнко Олександр Володимирович
Провиплату страхового відшкодування у розмірі 36 616,27 грн.
Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від позивача: Мелянчук О.Г. - дов. № 030115-1 від 03.01.2015 р.;

від відповідача: не з'явився;

третя особа: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтермік-харчові технології» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про виплату страхового відшкодування у розмірі 36 616,27 грн.

Ухвалою суду від 12.12.2014 року було порушено провадження у справі № 910/27525/14 та призначено її розгляд на 13.01.15 року.

29.12.2014 року на адресу Господарського суду м. Києва від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла відповідь на запит.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання 13.01.2015 року не з'явилися, вимоги ухвали суду не виконали, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Представники позивача в судовому засіданні 13.01.2015 року подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено, а також надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити у повному обсязі.

Згідно з абзацом 4 пункту 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-08/140 від 15.03.2010 року «Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Відповідно до положень статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 13.01.2015 року на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

19.03.2014 року в м. Києві по вул. Богатирській за участю автомобіля «Део», реєстраційний номер АІ0956АХ, під керуванням власника Корнієнка Євгенія Володимировича та за участю автомобіля «Мітсубіш Аутлендер», реєстраційний номер АА4806ІО, під керуванням водія Соловйова Сергія Володимировича, що належить ТОВ «Інтермік Харчові технології» сталася дорожньо-транспортна пригода.

Згідно постанови Оболонського районного суду м. Києва від 07.04.2014 року № 756/3903/14-п порядковий 3/756/182б/14 дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення водієм «Део», реєстраційний номер АІ0956АХ, Корнієнком Євгенієм Володимировичем вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України та ст. 124 Кодексу про адміністративне правопорушення України.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 07.04.2014 року № 756/3903/14-п порядковий 3/756/182б/14 Корнієнка Євгенія Володимировича визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого п. 13.1 Правилами дорожнього руху України та ст. 124 Кодексу про адміністративне правопорушення України та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно з наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна від 24.11.2003 р. № 142/5/2092 (зареєстрований в Мін'юсті України 24.11.2003 р. за № 1074/8395) «Про затвердження Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», який є обов'язковим для виконання особами, до компетенції яких входить проведення автотоварознавчих експертиз та досліджень, розмір матеріального збитку визначається шляхом проведення відповідної експертизи. Методику товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів розроблено згідно із Національним стандартом № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» і затверджено наказом Фонду держмайна України від 24.11.2003 р. № 142/5/2092 (зареєстровано в Мін'юсті України 24.11.2003 р. за № 1074/8395, зі змінами та доповненнями).

Відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках, зокрема, визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом (стаття 7 Закону), і здійснюється суб'єктами оціночної діяльності.

На підставі заяви про настання події, що має ознаки страхового випадку ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» було здійснено розрахунок страхового відшкодування транспортного засобу «Мітсубіш Аутлендер», реєстраційний номер АА4806ІО, та встановлена сума страхового відшкодування у розмірі 34 808,72 грн.

Враховуючи те, що у постанові Оболонського районного суду м. Києва від 07.04.2014 року № 756/3903/14-п порядковий 3/756/182б/14 встановлено, що з вини Корнієнка Євгенія Володимировича, який керував автомобілем «Део», реєстраційний номер АІ0956АХ, сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої відбулося зіткнення з автомобілем марки «Мітсубіш Аутлендер», реєстраційний номер АА4806ІО він є особою, відповідальною за збиток, заподіяний автомобілю «Мітсубіш Аутлендер», реєстраційний номер АА4806ІО.

З огляду на те, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу - Корнієнка Євгенія Володимировича, який керував автомобілем «Део», реєстраційний номер АІ0956АХ, на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності була застрахована № АС/5379093 була застрахована у Публічному акціонерному товаристві «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», то позивач має право звернення щодо відшкодування шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди до страхової організації, якою здійснено обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу «Део», реєстраційний номер АІ0956АХ, водій якого винний у скоєнні ДТП.

За таких обставин на розгляд Господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтермік-харчові технології» до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про стягнення шкоди у розмірі 34 808,72 грн., завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 19.03.2014 року в м. Києві по вул. Богатирській за участю автомобіля «Део», реєстраційний номер АІ0956АХ, та за участю автомобіля «Мітсубіш Аутлендер», реєстраційний номер АА4806ІО та 1 807,55 грн. пені, у зв'язку з невчасним її відшкодуванням.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

В статті 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до п. 9 ст. 7 Закону України «Про страхування», страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відноситься до обов'язкових видів страхування, що здійснюються в Україні.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Пунктом 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів» встановлено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Враховуючи вищевикладене, суд відзначає, що незалежно від джерела виникнення права позов щодо відшкодування збитків подається до особи, відповідальної за завдані збитки, проте враховуючи те, що цивільна відповідальність винної особи застрахована, позов може бути заявлений також і до юридичної особи, яка застрахувала відповідальність власника транспортного засобу Део», реєстраційний номер АІ0956АХ,, зокрема до відповідача у даній справі - Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» (дана правова позиція підтверджується також постановою ВГСУ від 05.12.2006 року № 54/53-06).

Статтею 1166 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 ст. 1198 Цивільного кодексу України, шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Згідно з п. 9.1. ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язковий ліміт відповідальності страховика (страхова сума) - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

У відповідності до п. 12.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до ч. 16 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування не може перевищувати прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

В п. 35.1. ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику відповідну заяву.

У відповідності до п.п. 36.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;

- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Део», реєстраційний номер АІ0956АХ, була застрахована у Публічному акціонерному товаристві «Рарант-Авто», згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/5379093.

Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/5379093 встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) - 50 000,00 грн. та франшиза - 0,00 грн.

Станом на день звернення з даним позовом до суду шкоду Публічне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» завдану при ДТП шкоду не відшкодував.

Приймаючи до уваги лист Верховного Суду України «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування» від 19.07.2011 року, яким роз'яснено, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Суд визнав встановлену позивачем вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Мітсубіш Аутлендер», реєстраційний номер АА4806ІО, як таку що відповідає чинному законодавству України та є об'єктивною.

Таким чином, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також з урахуванням ліміту відповідальності визначеного чинним законодавством, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення шкоди завданої при ДТП підлягають задоволенню повністю в сумі 34 808,72 грн.

Позивач керуючись пунктом 36.5 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» нарахував та просить стягнути з відповідача пеню в сумі 1 807.55 грн. за період прострочення 05.07.2014 р. по 03.12.2014 р. на суму прострочення у розмірі 34 808,72 грн.

Відповідно до пункту 36.5статті 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє у період, за який нараховується пеня.

Здійснивши перерахунок пені, з урахуванням пункту 5 статті 36 вищезазначеного Закону, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню повністю в сумі 1 807,55грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» (місцезнаходження: 01042, м. Київ, пров. Новопечерський, 19/3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтермік - харчові технології» (місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Василя Яна, 3/5, ) 34 808 (тридцять чотири тисячі вісімсот вісім) грн. 72 коп. основного боргу, 1 807 (одна тисяча вісімсот сім) грн. 55 коп. пені та 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

19.01.2015року

Суддя О.М. Спичак