Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
Р І Ш Е Н Н Я

13 січня 2015 року справа № 927/1919/14

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Квестор ЛТД»

14000 м. Чернігів, вул. Пушкіна, 16

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агролайт»

16500 Чернігівська обл., м. Бахмач, вул. Чернігівська, 5А

Предмет спору: про стягнення 6142,61 грн.

Суддя Фетисова І.А.

Представники сторін:

від позивача: Кривенко О.О. д. 181 від 17.11.2014 Леоненко О.І. директор

від відповідача: не з'явився

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача 35,01 грн. боргу по договору по поставці нафтопродуктів № ДГ-41 від 19.04.2013 р., 4446,33 грн. індексу інфляції та 1661,37 грн. 3 % рчних.

Відповідач відзив на позов не надав, повноважного представника в судове засідання не направив. Заяв та клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Наданим законом правом участі в судовому засіданні не скористався.

Судом вчинені дії щодо перевірки статусу та місця реєстрації відповідача, а саме пошук на офіційному сайті Державного підприємства "Інформаційно-ресурсний центр" (http://irc.gov.ua/ua/Poshuk-v-YeDR.html). Згідно інформації з офіційного сайту Державного підприємства "Інформаційно-ресурсний центр" за умовами пошуку код 38584458 найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Агролайт» місцезнаходженням зазначено 16500 м. Бахмач, вул. Чернігівська, 5А.

Ухвала про порушення провадження у справі від 22.12.2014 р., направлена відповідачу по справі - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агролайт» за адресою 14000 16500 м. Бахмач, вул. Чернігівська, 5А, повернулась на адресу суду з відміткою відділення зв'язку "за закінченням терміну зберігання", що вбачається з примірника Ухвали від 22.12.2014 р.

Відповідно до ст. 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Згідно п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. зазначено, що в разі якщо ухвалу про порушення провадження по справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи, що процесуальні документи господарського суду Чернігівської області були направлені відповідачу по справі за вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб адресою, явка відповідача обов'язковою не визнавалась, суд приходить висновку про належне повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи та про розгляд справи за наявними матеріалами та без участі представників відповідача.

Рішення приймається на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши повноважного представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи по суті, господарський суд встановив:

19.04.2013 р. між сторонами укладено договір на поставку нафтопродуктів № ДГ-41.

Відповідно до умов договору позивач (продавець) зобов'язується поставити та передати у власність покупцю (відповідач) нафтопродукти, а покупець прийняти та здійснити своєчасну оплату.

Позивачем на виконання умов договору по видатковим накладним №№ РН-0000138 від 19.04.2013 р. на суму 22468,60 грн., РН-0000158 від 25.04.2013 р. на суму 22346,30 грн., РН-0000157 від 24.04.2013 р. на суму 22381,31 грн. здійснено поставку нафтопродуктів та надано послуги по доставці на загальну суму 67196,21 грн., а відповідачем отримано що підтверджується підписами та печатками товариства на накладних.

Позивачем було виставлено рахунки на оплату №№ СФ-0000160 від 19.04.2013 р. на суму 22468,60 грн., СФ-0000183 від 25.04.2013 р. на суму 22346,30 грн., СФ-0000182 від 24.04.2013 р. на суму 22381,31 грн.

Відповідно до п. 6.1 договору оплата за поставлені нафтопродукти та послуги по доставці здійснюється протягом 3-х банківських днів з моменту отримання нафтопродуктів в безготівковому порядку.

Приписами ч.2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом та не випливає із характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Початок періоду прострочення відповідачем зобов'язань по оплаті нафтопродуктів починається по накладним №№ РН-0000138 від 19.04.2013 р. - з 25.04.2013 р., РН-0000158 від 25.04.2013 р. - з 03.05.2013, РН-0000157 від 24.04.2013 р. - з 30.04.2013 р.

Відповідачем частково здійснено оплати 18.07.2013 р. - 22468,60 грн., 21.01.2014 р. - 22346,30 грн., 13.11.2014 р. - 22346,30 грн., що підтверджується виписками банку. Всього оплат здійснено на загальну суму 67161,20 грн.

Матеріалами справи підтверджується заборгованість відповідача по оплаті нафтопродуктів в сумі 35,01 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, має на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 3 % річних в сумі 1661,27 грн. за період з 25.04.2013 р. по 18.12.2014 р. та індекс інфляції в сумі 4446,33 грн. за період з травня 2013 р. по листопад 2014 р.

Згідно інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-06/928/2012 від 17.07.2012 р. "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права" сума боргу з урахування індексу інфляції повинна розраховуватися виходячи з індексу інфляції за кожний місяць прострочення.

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця (див. постанову Вищого господарського суду України від 01.02.2012 № 52/30).

Відповідно п. 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

Така методологія розрахунку інфляційних позивачем не була дотримана, що вплинуло на правомірність та обґрунтованість заявленої до стягнення суми. При перевірці розрахунку індексу інфляції за період з травня по червень 2013 р. індекс інфляції нараховувався на загальну суму боргу по всім накладним, а має бути розраховано за травень 2013 р. по накладним РН-0000138 від 19.04.2013 р., РН-0000157 від 24.04.2013 р. з урахуванням методики та враховуючи дати початку періоду заборгованості сумі 44,85 грн., та за червень 2013 р. по всім трьом накладним РН-0000138 від 19.04.2013 р., РН-0000158 від 25.04.2013 р., РН-0000157 від 24.04.2013 р. індекс інфляції становить - 0 грн., тому індекс інфляції в сумі 67,20 грн. є неправомірно розрахованим з огляду на методику нарахування й має становити 44,85 грн., замість розрахованих 67,20 грн.

Враховуючи інформаційний лист та постанову Пленуму Вищого господарського суду індекс інфляції є обґрунтованим та підлягає задоволенню частково в сумі 4423,68 грн., оскільки позивачем при нарахуванні було враховано перший місяць (травень 2013 р.) в якому мала відбутися оплата по накладній РН-0000158 від 25.04.2013 р. В решті позовних вимог в частині стягнення індексу інфляції в сумі 22,65 грн. відмовити.

Позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних в сумі 1661,27 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач витребуваних документів та доказів повної оплати суду не надав.

Відповідно до вимог чинного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, зобов'язання повинні виконуватись належним чином в установлений строк.

Оскільки відповідач, в порушення ст. 525,526,615 Цивільного кодексу України, взяті на себе зобов'язання по оплаті своєчасно не виконав, позовні вимоги підлягають задоволенню частково борг в сумі 35,01 грн., 3 % річних в сумі 1661,27 грн., індекс інфляції в сумі 4423,68 грн., в решті позовних вимог в частині стягнення індексу інфляції в сумі 22,65 грн. відмовити.

З огляду на те, що спір виник з винних дій відповідача, з урахуванням висновку суду про часткове задоволення вимог, відшкодування судового збору має бути здійснено в розмірі 1820,26 грн., що є сумою пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 615, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 22, 33,49,75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агролайт» (16500 Чернігівська обл. м. Бахмач, вул. Чернігівська, 5А код 38584458) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Квестор ЛТД" (14013 м. Чернігів, вул. Пушкіна, 16 код 22821016 р/р 4124 ПАТ «ВТБ-Банк» м. Чернігів МФО 321767) борг в сумі 35,01 грн., 3 % річних в сумі 1661,27 грн., індекс інфляції в сумі 4423,68 грн., 1820,26 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

2. В решті позовних вимог в частині стягнення індексу інфляції в сумі 22,65 грн. відмовити.

Суддя І.А.Фетисова

.