Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

"20" січня 2015 р. Справа № 927/1721/14

За позовом: публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Південкомбанк", м. Донецьк, пр-т Ватутіна, 33-А.

адреса для листування 03035, м. Київ, Солом'янська площа, 2

до: товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська чайна

Компанія"", м. Чернігів, вул. Ріпкинська, 3В

треті особі без самостійних вимог на стороні відповідача :

Андрієв Андрій Миколайович, м. Чернігів, Кривулевська, 3, кв. 1

Андрієва Наталія Вікторівна, м. Чернігів, вул. Гнєдаша, 12

про: стягнення коштів

Суддя Михайлюк С.І.

Представники сторін, третіх осіб:

позивача: Лисенко В.О. (після перерви 20.01.2015р. Бойко Ю.М.)

відповідача, третіх осіб: Мажуга О.В.

Заявлений позов про стягнення з відповідача заборгованості за договором від 13.06.2013р. про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 54К-60Ю у розмірі 419555,14грн., за яких 360000грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 4032грн. - поточна заборгованість за процентами за користування кредитом, 25200грн. - прострочена заборгованість за процентами за користування кредитом, 30323,14грн. - пеня.

Відповідач подав відзив, проти позовних вимог заперечує, вказує, що за договорами застави майнових прав на депозитні вклади, що укладені між банком та фізичними особами Андрієвою Н.В. та Андрієвим А.М., позивач має право у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором отримати задоволення за рахунок майнових прав на вклади шляхом відступлення права вимоги заставодавцем заставодержателю; при цьому уступка права вимоги здійснюється автоматично на підставі договору застави майнових прав і не потребує укладання будь-яких угод; списання коштів з депозитного рахунку здійснюється заставодержателем на підставі меморіального ордеру; позичальник, майнові поручителі зверталися до банку про погашення заборгованості за рахунок коштів, які розміщені на депозитних рахунках; позивач безпідставно відмовився прийняти належне виконання; 12.08.2014р. Новозаводський районний суд м. Чернігова виніс заочне рішення, яким зобов'язано банк здійснити зарахування грошових вимог Андрієвої Н.В., Андрієва А.М. в рахунок погашення заборгованості позичальника.

Треті особи надали письмові пояснення, вважають, що у позивача немає підстав звернення до суду, оскільки предмету застави вистачає для повного задоволення вимог заставодержателя.

У судовому засіданні оголошувалася перерва.

Дослідивши матеріали, суд

в с т а н о в и в:

13.06.2013р. між ПАТ "КБ "Південкомбанк" (далі - позивач, кредитор, банк) та ТОВ "Чернігівська чайна компанія" (далі - відповідач, позичальник, товариство) укладено договір про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії №54К-60Ю (далі -кредитний договір), відповідно до п. 1.1. якого банк відкриває позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію та в її межах надає кредитні кошти на наступних умовах:

- ліміт кредитування 360000грн.;

- кінцевий строк дії кредитної лінії - до 12.06.2014;

- ціль використання коштів: поповнення обігових коштів;

- процента ставка - 25,2% річних;

- комісія за підготовку та оформлення договору - 360грн.

Укладення 13.06.2013р. між сторонами договору про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 54К-60Ю встановлено і рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 19.12.2014р. у справі № 751/7051/14.

Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до п.1.2 Кредитного договору виконання позичальником зобов'язань за цим Договором (повернення Кредиту, сплата процентів за користування ним, комісій, штрафних санкцій, інших платежів, передбачених цим Договором) забезпечується:

- заставою майнових прав на грошові кошти в сумі 200000грн., які розміщені на депозитному рахунку в Чернігівському відділенні Банку (згідно договору банківського вкладу "Стандарт" (з поповненням та виплатою процентів щомісяця у готівковій формі) №2538Д-60Ф від 12.06.2013 під 22,2% річних на термін 370 днів фізичною особою Андрієвою Андрієм Миколайовичем;

- заставою майнових прав на грошові кошти в сумі 200000грн., які розміщені на депозитному рахунку в Чернігівському відділенні Банку (згідно договору банківського вкладу "Стандарт" (з поповненням та виплатою процентів щомісяця у готівковій формі) №2539Д-60Ф від 12.06.2013 під 22,2% річних на термін 370 днів фізичною особою Андрієвою Наталією Вікторівною;

- всім належним позичальнику майном та коштами, на які може бути звернено стягнення у порядку, встановленому чинним законодавством України.

Банк надав позичальнику кредит у сумі 360000грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку.

Відповідно до ст. ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п.2.7., п.2.8. кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за методом "факт/360", при розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення Кредиту, якщо таке повернення сталося після кінцевого строку дії кредитної лінії; сплата процентів здійснюється у валюті Кредиту щомісячно по 05 число місяця (включно), наступного за звітним, а також в день повернення кредиту в повній сумі, якщо таке повернення сталося після кінцевого строку дії кредитної лінії, на рахунок №2068.9.027650.031.

Відповідно до п. 3.3.4., п.3.3.5. кредитного договору позичальник зобов'язаний сплачувати кредитору проценти та комісії на умовах цього договору; повернути кредитору у повному обсязі суму отриманих кредитних коштів в строк, визначений в п.1.1. кредитного договору.

Відповідно до п.4.2. Кредитного Договору, у разі прострочення Позичальником строків сплати процентів та комісій, визначених цим Договором, а також прострочення строків повернення кредитних коштів, невиконання позичальником умов, встановлених підпунктом 3.3.5. цього Договору, Кредитор має право стягнути з позичальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який нараховується пеня, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. Нарахування пені за цим Договором не припиняється через шість місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано. При розрахунку пені враховується виникнення простроченої заборгованості та не враховується день повернення заборгованості Позичальником.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач не здійснив своєчасне повернення кредиту до 12.06.2014р. та не сплачував в повному обсязі відсотки за користування кредитними коштами.

Проте, 12.06.2013р. між банком та Андрієвою Наталією Вікторівною укладений договір банківського вкладу № 2539Д-60Ф, згідно з яким вкладник передає, а банк приймає на депозитний вклад грошові кошти в сумі 200000грн. під 22,2% річних на строк 370 днів. Датою повернення вкладу визначено 17.06.2014р. Передача 200000грн. на вклад підтверджується квитанцією № 956494 від 12.06.2013р. Згідно з додатковою угодою від 13.06.2013р. до цього договору банківського вкладу майнові права на вклад, що є предметом цього договору, є предметом застави згідно з договором застави майнових прав на депозитний вклад № 543-60Ю/1 від 13.06.2013р., що укладений між банком та вкладником (застоводавцем). 13.06.2013р. між банком та Андрієвою Н.В. укладений договір застави майнових прав на депозитний вклад № 543-60Ю/1, який забезпечує вимоги заставодержателя (банк), що витікають з договору про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 54К-60Ю від 13.06.2013р.

12.06.2013р. між банком та Андрієвим Андрієм Миколайовичем укладений договір банківського вкладу № 2538Д-60Ф, згідно з яким вкладник передає, а банк приймає на депозитний вклад грошові кошти в сумі 200000грн. під 22,2% річних на строк 370 днів. Даток повернення вкладу визначено 17.06.2014р. Передача 200000грн. на вклад підтверджується квитанцією № 956495 від 12.06.2013р. Згідно з додатковою угодою від 13.06.2013р. до цього договору банківського вкладу майнові права на вклад, що є предметом цього договору, є предметом застави згідно з договором застави майнових прав на депозитний вклад № 543-60Ю/1 від 13.06.2013р., що укладений між банком та вкладником (застоводавцем). 13.06.2013р. між банком та Андрієвим А.М. укладений договір застави майнових прав на депозитний вклад № 543-60Ю, який забезпечує вимоги заставодержателя (банк), що витікають з договору про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 54К-60Ю від 13.06.2013р.

Враховуючи складне фінансове становище товариства - позичальника за кредитним договором, останній 20.03.2014, 22.05.2014 та 04.10.2014 звертався до банку з проханням погасити його заборгованість за кредитними договорами за рахунок банківських вкладів, які є предметом застави майнових прав.

Останнім днем повернення кредиту є 11.06.2014р. Цього числа до банку звернулися Андрієва Н.В. та Андріїв А.М. (листи від 10.06.2014) про погашення заборгованості ТОВ «Чернігівська чайна компанія» за рахунок депозитів згідно з договорами застави майнових прав на депозитні вклади № 543-60Ю/1 та № 543-60Ю від 13.06.2013р.

Згідно з ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 19.12.2014р. у справі № 751/7051/14 за позовом Андрієвої Н.В. до ПАТ «Комерційний банк «Південкомбанк» про зобов'язання вчинити дії і за позовом Андрієва А.М. до цього банку про зобов'язання здійснити зарахування зустрічних однорідних вимог за участю третьої особи ТОВ «Чернігівська чайна компанія» встановлено, що листом тимчасової адміністрації ПАТ «КБ Південкомбанк» у задоволенні цих звернень відмовлено. Рішенням апеляційного суду також встановлено, що відмова ПАТ «Південкомбанк» задовольнити вимоги Андрієва і Андрієвої Н.В. про зарахування їхніх грошових вимог у рахунок погашення заборгованості ТОВ «Чернігівська чайна компанія» за кредитними договорами з ПАТ «КБ «Південкомбанк» за своєю юридичною природою є протиправним невиконанням банком укладених ним з третіми особами договорів застави, яке порушує права останніх у наведений вище спосіб.

Згаданим рішенням апеляційного суду Чернігівської області публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Південкомбанк», зокрема зобов'язано зарахувати:

- вимоги Андрієвою Наталії Вікторівни до банку за укладеним між ними договором банківського вкладу від 12.06.2013р. № 2539Д-60Ф у сумі вкладу 200000грн. і процентів за вкладом у сумі 5766,58грн. в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Чернігівська чайна компанія» у сумі 360000грн. за кредитом та 2016 процентів за користування кредитом за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії між сторонами № 54К-60Ю від 13.06.2013р.;

- вимоги Андрієва Андрія Миколайовича до банку за укладеним між ними договором банківського вкладу від 12.06.2013р. № 2538Д-60Ф у сумі вкладу 200000грн. і процентів за вкладом у сумі 5717,26грн. в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Чернігівська чайна компанія» у сумі 156249,42грн. за кредитом та 2016 процентів за користування кредитом за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії між сторонами № 54К-60Ю від 13.06.2013р.

Рішення набрало законної сили з моменту його проголошення. Згідно з ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Європейський суд з прав людини у Рішенні від 19.03.1997року у справі "Горнсбі проти Греції" (Case of Hornsby v. Greece) наголосив (п. 40), що: «…відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду (див. рішення у справі "Філіс проти Греції" (Philis v. Greece) (N 1) від 27 серпня 1991 року, серія А, N 209, с. 20, п. 59). Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975 року ( 980_086 ), серія А, N 18, с. 16 - 18, п. 34 - 36). Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду". До того ж Суд уже прийняв цей принцип у справах щодо тривалості судового провадження (див. Останні рішення у справах "Ді Педе проти Італії" (Di Pede v. Italy) та "Заппія проти Італії" (Zappia v. Italy) від 26 вересня 1996 року, Reports of Judgments and Decisions 1996-IV, c. 1383 - 1384, п. 20 - 24 та с. 1410 - 1411, п. 16 - 20 відповідно)».

За таких обставин суд дійшов висновку, що рішення апеляційного суду Чернігівської області від 19.12.2014р., яке набрало законної сили, має бути виконане беззаперечно. Тому у стягненні 360000грн. простроченої заборгованості за кредитом слід відмовити.

Оскільки рішенням апеляційного суду Чернігівської області саме зобов'язано банк зарахувати вимоги Андрієвої Н.В. та Андрієва А.М. в рахунок погашення заборгованості відповідача та не зазначено дату такого зарахування, суд дійшов висновку, що таке зарахування пов'язане з датою набрання рішенням законної сили. А тому відповідач має сплатити на користь позивача нараховані проценти станом на 16.10.2014р. за вирахуванням по рішенню апеляційного суду Чернігівської області 2016грн. процентів. Розмір процентів, які слід задовольнити до стягнення, становить 27216грн.

Згідно з п. 4.2. договору з відповідача на користь позивача також слід стягнути 24,42грн. пені, виходячи з подвійної облікової ставки НБУ, за несвоєчасну сплату процентів з 06.06.2014р. по 11.06.2014р.

Враховуючи положення ч.1 ст.614 ЦК України, вжиття відповідачем, його поручителями всіх заходів щодо належного виконання зобов'язання з кредитного договору, господарський суд дійшов висновку, що відповідач не може нести відповідальність у вигляді сплати пені, оскільки відсутня вина товариства. Тому у стягненні решти пені слід відмовити.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звільняється від сплати судового збору у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Згідно з ч. 3 ст. 49 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.09.2014р. № 101 розпочата процедура ліквідації публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк». Тому з відповідача та користь бюджету слід стягнути 544,81грн. судового збору.

Враховуючи викладене, а також керуючись ст.ст. 82-82 Господарського процесуального кодексу України суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська чайна компанія" (14021, вул. Ріпкинська, 3В, м. Чернігів, ,) на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Південкомбанк" (83015, пр.Ватутіна, 33-а, м.Донецьк, ) 24,42грн. пені, 27216грн. процентів.

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська чайна компанія" (14021, вул. Ріпкинська, 3В, м.Чернігів, ) до державного бюджету (р/р 3002 в ГУ ДКСУ у Чернігівській області, отримувач - УК у м. Чернігові/м.Чернігів/22030001, МФО 853592, ) 544,81грн. судового збору.

5.Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення виготовлене 26.01.2015р.

Суддя С.І. Михайлюк

.