ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2015 року Справа № 915/1879/14

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАМ ІНЖИНІРИНГ" /вул. Красноткацька, 88, корп. 20, м. Київ, 02660/

до відповідача: Приватного підприємства "ЮГСТРОЙПРЕСС" /пров. Туристів, 3, м. Миколаїв, 54036/

про стягнення 26800,74 грн.

Суддя Бездоля Д.О.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Бандура П.О. - директор

CУТЬ СПОРУ: позивач звернувся до господарського суду з позовом до відповідача про стягнення з останнього 21374,00 грн. основного боргу та 5426,74 грн. пені.

Заявлений позов позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань з оплати товару, переданого йому позивачем згідно з накладними від 07.08.2012 № РН-0000544 та від 11.06.2013 № РН-0000436, за договором поставки від 20.09.2011 № 43-ФАМ, укладеним між сторонами.

Відповідач визнав позов позивача в частині суми основного боргу в розмірі 1112,00 грн., вказуючи, що решта товару за накладними від 07.08.2012 № РН-0000544 та від 11.06.2013 № РН-0000436 була повернута відповідачем позивачу та оплачена.

У поясненнях від 15.01.2015 № 1287 позивач пояснив суду, що специфікація на поставку позивачем відповідачу товару за накладною від 07.08.2012 № РН-0000544 сторонами не складалась.

Ухвалою суду від 20.11.2014 провадження у справі було порушено, позовна заява прийнята до розгляду, розгляд справи призначений на 04.12.2014 о 11 год. 40 хв.

Ухвалою суду від 04.12.2014 розгляд справи був відкладений на 18.12.2014 о 11 год. 10 хв. у зв'язку з неподанням сторонами усіх витребуваних судом доказів та необхідністю витребування нових доказів по справі.

Ухвалою суду від 18.12.2014 розгляд справи був відкладений на 19.01.2015 о 17 год. 00 хв. у зв'язку з неподанням сторонами витребуваних судом доказів.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення присутнього представника відповідача, суд -

ВСТАНОВИВ:

20.09.2011 між сторонами був укладений договір поставки № 43-ФАМ (далі - договір), за яким позивач зобов'язався передати у власність відповідача, а останній, в свою чергу, - сплатити та прийняти у порядку та на умовах, встановлених цим договором, товар, найменування і кількість якого погоджується сторонами у специфікаціях, які є невід'ємною частиною договору.

Згідно з п. 1.2. договору загальна ціна і кількість поставленого товару визначається у відповідності з узгодженими сторонами специфікаціями, які є невід'ємною частиною даного договору.

Відповідно до п.п. 2.2., 3.1. договору:

- відповідач проводить оплату вартості товару шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача у порядку і в строки, які узгодженні сторонами в специфікації;

- порядок та умови поставки товару, в тому числі строк поставки, узгоджується сторонами в специфікаціях, які оформлені відповідачем на кожну окрему поставку товару та підписуються обома сторонами і є невід'ємними частинами цього договору.

Згідно з п. 5.1. договору у випадку порушення сторонами строків виконання зобов'язань, встановлених договором, більше ніж на 20 днів від встановленого строку, сторона, відносно якої це зобов'язання порушене, вправі вимагати від сторони, що вчинила це порушення, сплати неустойки у розмірі 0,1% від суми невиконаного зобов'язання за кожний день прострочення, але не більше 10% від вказаної суми.

Відповідно до п.п. 7.2., 7.3. договору:

- цей договір складений в двох екземплярах, які мають однакову юридичну силу, по одному для кожної із сторін, набуває законної сили з моменту підписання і діє до 31 грудня 2011 року включно. Припинення договору не звільняє сторін від необхідності виконання всіх своїх зобов'язань, які випливають з договору, які не були виконані в момент припинення договору, а також не звільняє сторони від відповідальності за невиконання будь-якого з цих зобов'язань;

- всі зміни та доповнення до цього договору оформлюються у письмовому вигляді, набувають сили і є його невід'ємною частиною з моменту підписання представниками обох сторін.

Без укладення специфікації, після припинення дії договору, позивач передав відповідачу за накладною від 07.08.2012 № РН-0000544 товар вартістю 18848,00 грн., що підтверджується вказаною накладною, поясненнями сторін та іншими доказами.

Відповідно до ч.ч. 3, 7 ст. 180 ГК України при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Господарський суд вважає, що зобов'язання позивача поставити відповідачу товар, обумовлений накладною від 07.08.2012 № РН-0000544, та зобов'зання відповідача оплатити цей товар виникло у сторін після припинення дії договору, оскільки специфікація на його поставку або інший документ, підтверджуючий узгодження сторонами поставки даного товару, сторонами під час дії договору, тобто до 31.12.2011 (строк дії договору), не укладався. Отже, умови договору щодо оплати та сплати пені за прострочення оплати товару, поставленого за вказаною накладною, на спірні правовідносини сторін не поширюються.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідач за товар, отриманий від позивача за накладною від 07.08.2012 № РН-0000544, розрахувався частково в сумі 15120,00 грн., що підтверджується банківською випискою від 11.09.2012 та рахунком - фактурою від 02.08.2012 № СФ-0000694.

Отже, станом на час вирішення даного спору сума основного боргу відповідача перед позивачем за товар, поставлений за накладною від 07.08.2012 № РН-0000544, становить 3728,00 грн. На підтвердження іншого сторонами не подано суду жодного доказу.

10.06.2013, тобто після припинення дії договору, сторони підписали специфікацію № 8, в якій узгодили поставку позивачем відповідачу товару: мотор-вібратор MVSI 3/500-S02 380V 50Hz в кількості 6 штук та мотор-вібратор MVSI 3/1300-S08 в кількості 6 штук, загальною вартістю 60516,00 грн.

Відповідно до п. 2 даної специфікації відповідач зобов'язався сплатити 50% вартості товару шляхом перерахування на розрахунковий рахунок позивача, інші 50% перерахувати протягом 30 днів після відвантаження товару зі складу позивача.

Згідно з специфікацією від 10.06.2013 № 8, після припинення дії договору, позивач передав відповідачу за накладною від 11.06.2013 № РН-0000436 товар вартістю 60516,00 грн., що підтверджується вказаною накладною, поясненнями сторін та іншими доказами.

Відповідно до ч.ч. 3, 7 ст. 180 ГК України при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Господарський суд вважає, що зобов'язання позивача поставити відповідачу товар, обумовлений специфікацією від 10.06.2013 № 8 та накладною від 11.06.2013 № РН-0000436, та зобов'зання відповідача оплатити цей товар виникло у сторін після припинення дії договору, оскільки вказана специфікація на його поставку була підписана сторонами 10.06.2013, тобто після 31.12.2011 (строк дії договору). Отже, умови договору щодо оплати та сплати пені за прострочення оплати товару, поставленого за вказаною накладною, на спірні правовідносини сторін не поширюються.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Сторони на власний розсуд узгодили умови оплати товару у специфікації від 10.06.2013 № 8.

Відповідач за товар, отриманий від позивача за накладною від 11.06.2013 № РН-0000436, розрахувався наступним чином:

- 10.01.2014 повернув позивачу мотор-вібратор MVSI 3/1300-S08 в кількості 2 штук вартістю 12612,00 грн. що підтверджується накладною від 10.01.2014 № ВН-0000001 та поясненнями сторін;

- 10.01.2014 повернув позивачу мотор-вібратор MVSI 3/1300-S08 в кількості 2 штук та мотор-вібратор MVSI 3/500-S02 380V 50Hz в кількості 2 штук загальною вартістю 20172,00 грн., що підтверджується накладною від 10.01.2014 № ВН-0000002 та поясненнями сторін;

- 11.06.2013 сплатив позивачу 30258,00 грн., що підтверджується банківською випискою від 11.06.2013 та поясненнями сторін, що загалом складає 63042,00 грн.

Таким чином, за товар, поставлений позивачем відповідачу за накладною від 11.06.2013 № РН-0000436 на суму 60516,00 грн., у відповідача відсутня заборгованість перед позивачем. На підтвердження іншого сторонами не подано суду жодного доказу.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд вважає, що позов позивача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 692 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як встановлено судом станом на час вирішення даного спору сума основного боргу відповідача перед позивачем за товар, поставлений за накладною від 07.08.2012 № РН-0000544, становить 3728,00 грн., а за товар, поставлений позивачем відповідачу за накладною від 11.06.2013 № РН-0000436, у відповідача відсутня заборгованість перед позивачем.

За цих обставин, позов позивача в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 21374,00 грн. підлягає частковому задоволенню - в сумі 3728,00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Господарським судом встановлено, що умови договору щодо сплати пені за прострочення оплати товару, поставленого за накладними від 07.08.2012 № РН-0000544 та від 11.06.2013 № РН-0000436, на спірні правовідносини сторін не поширюються, а тому підстав для стягнення з відповідача нарахованої позивачем пені в сумі 5426,74 грн. немає.

За цих обставин, позов позивача в частині стягнення з відповідача пені в сумі 5426,74 грн. задоволенню не підлягає.

Господарський суд не приймає до уваги доводи відповідача, що сума боргу відповідача перед позивачем за товар, поставлений за накладними від 07.08.2012 № РН-0000544 та від 11.06.2013 № РН-0000436, становить 1112,00 грн., оскільки з наявних матеріалів справи суд не вбачає можливості зарахувати кошти, переплачені відповідачем позивачу за товар, поставлений за накладною 11.06.2013 № РН-0000436, в рахунок оплати товару, поставленого позивачем відповідачу за накладною від 07.08.2012 № РН-0000544, оскільки відносини сторін щодо поставки товару не обмежуються лише двома поставками товару за вищезгаданими накладними, а зарахування однорідних зустрічних вимог можливе за заявою однієї із сторін згідно з приписами ст. 601 ЦК України.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові витрати підлягають покладенню на сторін, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 4-3, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "ЮГСТРОЙПРЕСС" (пров. Туристів, 3, м. Миколаїв, 54036, код 34772348) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАМ ІНЖИНІРИНГ" (вул. Красноткацька, 88, корп. 20, м. Київ, 02660, код 34840171) 3728 (три тисячі сімсот двадцять вісім) грн. 00 коп. боргу та 254 (двісті п'ятдесят чотири) грн. 14 коп. судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 26.01.2015.

Суддя Д.О.Бездоля