РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/27283/14 14.01.15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІГАРО - КЕЙТЕРІНГ»

до Приватного підприємства «СПАРКМАРКЕТИНГ»

про стягнення 232 506,59 грн.

Суддя Трофименко Т.Ю.

Представники:

Від позивача Деладавка С.Г, - по дов. №б/н від 31.10.2014р.

Від відповідача не з»явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІГАРО - КЕЙТЕРІНГ» (далі - позивач) до Приватного підприємства «СПАРКМАРКЕТИНГ» (далі - відповідач) про стягнення 232 506,59 грн., із яких: 190 308, 91грн. основний борг, 10 605,22 грн. - 3% річних, 31 591,46 грн. - інфляційні.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.12.2014 р. було порушено провадження у справі № 910/27283/14, розгляд справи призначено на 14.01.2015 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач надав послуги у сфері кейтерингу, а відповідач оплату послуг повністю не оплатив, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 190 308,91 грн.

Представник позивача в судовому засідання 14.01.2015 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, письмового відзиву на позов не надав. Заяв, клопотань від відповідача на адресу суду не надходило.

Представник відповідача про час та місце розгляду справи вповідомлений належним чином, оскільки ухвала суду направлялась на адресу відповідача, що зазначена в позовній заяві та Витягу з ЄДРПОУ.

Місцезнаходження відповідача за адресою: 02071, м. Київ, вул.. Введенстька, 6-Б, на яку було відправлено ухвалу суду, підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №19881951 від 12.01.2015 р. та вказано в позові.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації -адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 14.01.2015р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або у письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно до рахунків - фактур позивач надав послуги відповідачу з обслуговування заходу на загальну суму 615 370, 72 грн. . Претензій щодо якості та строків надання послуг з боку відповідача не надходило.

Факт надання позивачем послуг відповідачу підтверджується актом здачі-прийняття робіт (надання послуг):

Акт №ФК-0000019 від 05.11.2012р. на суму 615 370,72 грн..

При розгляді справи судом встановлено, що відповідачем проведено частково оплату наданих послуг в сумі 205 308, 91 грн.

30.11.2012р. позивач звернувся з претензією до відповідача з вимогою сплатити суму основного боргу в розмірі 205 308, 91 грн.

Після отримання претензії відповідачем було проведено часткове погашення боргу. На час подання позову та розгляду справи в судовому засіданні заборгованість відповідача перед позивачем становить 190 309, 91 грн.

Будь - яких заперечень щодо ненадання або неналежного надання позивачем послуг відповідач не висловив.

Судом досліджені наявні в матеріалах справи докази заборгованості відповідача, а саме:

Акт приймання-передачі послуг, з яких вбачається, що виконавець надав, а замовник прийняв послуги, вартість яких складає 615 370,72 грн., виписки про рух коштів, відповідно до яких відповідач здійснив часткову оплату послуг.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 ГПК України).

Позивач зазначає, що відповідач порушення умов договору за надані послуги розрахувався частково, заборгованість становить 190 308,91 грн.

Відповідачем не надано суду жодного доказу на спростування доводів позивача щодо наявності у відповідача заборгованості перед позивачем в розмірі 190 308,91 грн.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги в розмірі 190 308,91 грн. підлягають задоволенню.

Крім основної суми заборгованості позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 3% річних в розмірі 10 605,22 грн. та інфляційні втрати в розмірі 31 591,46 грн.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом здійснено перерахунок заявлених позивачем до стягнення 3 % річних та інфляційних втрат та встановлено, що вказані показники розраховані вірно.

З огляду на вищезазначене, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних в розмірі 10 605,22 грн. та інфляційні втрати в розмірі 31 591,46 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача заборгованості, з урахуванням пені, 3 % річних та інфляційний втрат підлягають задоволенню

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 4, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства «Спаркмаркетинг» (04071, м. Київ, вул. Введенська, 6-Б, ідентифікаційний код: 33230774) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІГАРО - КЕЙТЕРІНГ» (03083, м. Київ, вул.. Обухівська, 135, оф. 37/5, ідентифікаційний код: 33061505) 190 309 грн. 91 коп. основного боргу, 3 % річних в розмірі 10 605 грн. 22 коп., інфляційних втрат в розмірі 31 591 грн. 46 коп. та 4 650 грн. 14 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 17.01.2015 р.

Суддя Трофименко Т.Ю.