РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/23980/14 13.01.15

Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом публічного акціонерного товариства "Дніпровагонмаш"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Спецвагон"

про зобов'язання вчинити дії та стягнення пені в розмірі 3 200,00 грн.

Представники сторін:

від позивача: Філоненко В.О. - представник за довіреністю № 2/25юр-74 від 31.10.2015 року;

Головко В.А. - представник за довіреністю № б/н від 24.03.2014 року;

від відповідача: Бойко А.В. - представник за довіреністю б/н від 0.11.2014 року.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Дніпровагонмаш" до товариства з обмеженою відповідальністю "Спецвагон" про зобов'язання вчинити дії та стягнення пені в розмірі 3 200,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28.03.2013 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю "Спецвагон" укладено договір №3013Д на створення і передачу науково-технічної продукції.

Термін виконання робіт визначений календарним планом, що в цілому становить 150 робочих днів з моменту отримання 80% передплати, сплинув 03.12.2013 року.

Позивач прийняті за договором обов'язки виконав належним чином перерахувавши 26.04.2013 року на рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 256 000,00 грн.

Проте, роботи в строк до 03.12.2013 року відповідачем не виконані.

Тому позивач звернувся в суд з вимогою про зобов'язання відповідача виконати свої зобов'язання за договором та стягнення пені в розмірі 3 200,00 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 04.11.2014 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 24.11.2014 року.

В судовому засіданні 24.11.2014 року оголошено перерву до 08.12.2014 року.

28.11.2014 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва позивач подав документи по справі.

01.12.2014 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва позивач подав пояснення по справі.

08.12.2014 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва відповідач подав відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні 08.12.2014 року представники сторін подали клопотання про продовження строку розгляду спору на п'ятнадцять днів.

В судовому засіданні 08.12.2014 року оголошено перерву на 13.01.2015 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 08.12.2014 року задоволено клопотання про продовження строку розгляду справи на п'ятнадцять днів. Продовжено строк розгляду справи на п'ятнадцять днів.

В судовому засіданні 13.01.2015 року представники позивача позовні вимоги підтримали просили суд задовольнити позов.

Представник відповідача заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

28.03.2013 року між публічним акціонерним товариством "Дніпровагонмаш" (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Спецвагон" (виконавець) укладено договір №3013Д на створення і передачу науково-технічної продукції.

Відповідно до ч.1 статті 892 ЦК України за договором на виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських та технологічних робіт підрядник (виконавець) зобов'язується провести за завданням замовника наукові дослідження, розробити зразок нового виробу та конструкторську документацію на нього, нову технологію тощо, а замовник зобов'язується прийняти виконану роботу та оплатити її.

Згідно з п.1.1 договору, замовник доручає, а виконавець приймає на себе виконання дослідно-конструкторських робіт (надалі - ДКР або роботи):

«Розробка та узгодження конструкторської та ремонтно - експлуатаційної документації залізничної цистерни для перевезення світлих нафтопродуктів (з котлом діаметром 3200 мм)» (далі науково-технічна продукція). Розробка та узгодження документації проводиться в установленому порядку згідно з вимогами ДСТУ ГОСТ 15.001.2009 «Система разработки и постановки продукции на производство».

Вимоги до роботи і програма її виконання, техніко-економічні параметри, що є предметом договору, визначаються технічним завданням (додаток № 2) (п.1.2 договору).

Згідно з статтею 894 ЦК України виконавець зобов'язаний передати, а замовник прийняти та оплатити повністю завершені науково-дослідні або дослідно-конструкторські та технологічні роботи. Договором можуть бути передбачені прийняття та оплата окремих етапів робіт або інший спосіб оплати.

Плата за виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських робіт та технологічних робіт, встановлена договором, може бути зменшена замовником залежно від фактично одержаних результатів порівняно з результатами, передбаченими договором, якщо це не залежало від замовника, а можливість такого зменшення та його межі були передбачені домовленістю сторін.

Відповідно до п.2.2 договору, загальна вартість робіт по розробці науково - технічної продукції складає 320 000,00 (триста двадцять тисяч ) гривень, у т.ч. ПДВ 20%.

Передача замовнику оформленої у встановленому порядку науково-технічної продукції здійснюється по акту здачі-приймання науково-технічної продукції (п.3.1 договору).

Відповідно до п.2.3 договору в редакції протоколу розбіжностей, замовник проводить розрахунки з виконавцем шляхом безготівкового переказу коштів на поточний рахунок виконавця.

- передоплата в розмірі 80 % вартості робіт по розробці науково-технічної продукції - протягом десяти днів з моменту підписання уповноваженими представниками обох сторін даного договору;

- остаточний розрахунок протягом 10-ти робочих днів з дати отримання замовником повідомлення виконавця про готовність науково-технічної продукції до здавання.

26.04.2013 року позивач перерахував на рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 256 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №3255 від 26.04.2013 року.

Відповідно до п.2.4 договору, після проведення передплати вартість робіт зміні не підлягає.

Згідно з п.1.3 договору, термін виконання роботи визначається у календарному плані (додаток № 3 до договору) та в цілому становить 150 робочих днів з моменту отримання 80% передплати на розрахунковий рахунок виконавця.

Тому, термін виконання сплив 03.12.2013 року.

Календарний план на виконання дослідно-конструкторських робіт (додаток №3 до договору) передбачає, що:

1 етап. Розробка конструкторської та ремонтно-експлуатаційної документації залізничної цистерни для перевезення світлих нафтопродуктів (з котлом діаметром 3200 мм) - вартість 300 000,00 грн., в тому числі ПДВ, строк виконання - 100 робочих днів з моменту отримання 80% передоплати;

2 етап. Послуги з узгодження конструкторської та ремонтно-експлуатаційної документації у дозвільних органах України - вартість 20 000,00 грн., в тому числі ПДВ, строк виконання - 150 робочих днів з моменту отримання 80% передоплати.

Загальна вартість виконаних дослідно-конструкторських робіт - 320 000,00 грн.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи відповідачем здійснено та передано позивачу роботи по 1 етапу.

Проте, 2 етап, а саме: узгодження конструкторської та ремонтно-експлуатаційної документації у дозвільних органах України відповідачем не здійснено.

Як зазначено відповідачем, 2 етап ним не здійснено, оскільки після укладення договору сторонами, 06.06.2014 року Державна адміністрація залізничного транспорту України (Укрзалізниця) Додатком №1 до розпорядження Укрзалізниці від 06.06.2013 року №ЦЗ-1-С7/56 «Положення про порядок погодження технічної документації на нові локомотиви, вантажні і пасажирські вагони та моторвагонний рухомий склад в Державній адміністрації залізничного транспорту України» збільшила перелік установ, які погоджують технічну конструкторську документацію. Крім цього, установи, які раніше здійснювали погодження, збільшили вартість погодження та проведення відповідних експертиз більше ніж на 30%. А тому, по незалежним від відповідача підстав істотно змінились обставини, якими керувались сторони при укладенні договору.

А також, зазначає, що позивачем відповідно до п.3.4 договору не здійснив остаточний розрахунок в розмірі 20% від суми договору, відтак правових підстав вимагати у відповідача передати останнього узгоджену науково-технічну продукцію у позивача немає.

Відповідно до п.3.4 договору в редакції протоколу розбіжностей, передача замовнику належним чином узгодженої науково-технічної продукції та підписання акту виконаних робіт виконується протягом 5 робочих днів з дня одержання від замовника остаточного розрахунку в розмірі 20% від суми договору.

Проте, відповідно до п.2.4 договору, після проведення передплати вартість робіт зміні не підлягає.

А також відповідно до п.2.3 договору в редакції протоколу розбіжностей, остаточний розрахунок протягом 10-ти робочих днів з дати отримання замовником повідомлення виконавця про готовність науково-технічної продукції до здавання.

Проте, будь-яких доказів щодо повідомлення позивача про готовність науково-технічної продукції не надано.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, враховуючи вищезазначене вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача виконати умови договору належним чином доведені, документально підтверджені і відповідачем не спростований, а тому підлягають задоволенню.

Також, позивач відповідно до п.4.2 договору просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 3 200,00 грн.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно ч. 1, 2 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до ч.4 статті 230 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 4.2 договору, за порушення термінів виконання роботи виконавець сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 % від вартості невиконаних робіт за кожен день прострочення термінів виконання робіт, але не більш 1,0 % від невиконаних робіт. Плата пені не звільняє від виконання обов'язків виконавця за договором.

З огляду на вищевикладене, суд погоджується з розрахунком пені в розмірі 3 200,00 грн. наданим позивачем і вважає його обґрунтованим.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю "Спецвагон" (03126, м. Київ, вулиця Качалова, будинок 5А, літера А, ідентифікаційний код 32111827) виконати умови договору №3013Д на створення і передачу науково-технічної продукції від 28.03.2013 року в частині узгодження конструкторської та ремонтно-експлуатаційної документації у дозвільних органах України.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Спецвагон" (03126, м. Київ, вулиця Качалова, будинок 5А, літера А, ідентифікаційний код 32111827) на користь публічного акціонерного товариства "Дніпровагонмаш" (51925, Дніпропетровська обл.., м. Дніпродзержинськ, заводський р-н, вулиця Українська, будинок 4, ідентифікаційний код 05669819) пеню в розмірі 3 200 (три тисячі двісті) грн. 00 коп., а також 3 045 (три тисячі сорок п'ять) грн. 00 коп. судового збору.

4. Повернути публічному акціонерному товариству "Дніпровагонмаш" (51925, Дніпропетровська обл.., м. Дніпродзержинськ, заводський р-н, вулиця Українська, будинок 4, ідентифікаційний код 05669819) з Державного бюджету України (р/р 3001, Одержувач: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, Банк одержувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, МФО 820019, ідентифікаційний код 37993783, код платежу: 22030001) судовий збір в сумі 100 (сто) грн. 00 коп. як такий, що внесений у більшому розмірі, ніж передбачено законом, перерахований за платіжним дорученням № 5255 від 21.10.2014 року, яке знаходиться в матеріалах справи № 910/23980/14.

5. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 26.01.2015 року.

Суддя С.М. Мудрий