КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2015 р. Справа№ 910/7319/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Тарасенко К.В.

при секретарі судового засідання - Філімонової І.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "БАНК ФОРУМ"

на рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.14року. (повний текст підписано - 14.10.2014р.)

у справі №910/7319/13 (головуючий суддя - Бойко Р.В., судді Бондарчук В.В., Босий В.П.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "БАНК ФОРУМ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Форум-Інвест"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1) Закрите акціонерне товариство "Форум-ДС"

на стороні відповідача:

2) Дочірнє підприємство "Житлоінбуд" при Управлінні державної охорони України

про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 11.02.2008р., посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колєсником С.А., зареєстрованим в реєстрі за № 494, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 59/06/00/-KL від 10.03.2006 р. у розмірі 75 362 458,75 грн.

CУТЬ СПОРУ ТА СКАРГИ:

На розгляд господарського суду Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Форум-Інвест" про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 11.02.2008 р., посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колєсніком С.А., зареєстрованим в реєстрі за №494, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №59/06/00/-KL від 10.03.2006 р. у розмірі 75 362 458,75 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач неналежним чином виконує взяті на себе грошові зобов'язання за кредитним договором №59/06/00/-KL від 10.03.2006 р. щодо повернення суми кредиту у розмірі 73 102 833,34 грн., сплаті нарахованих відсотків у розмірі 2 204 851,09 грн., а також нарахованої за прострочення виконання грошового зобов'язання по сплаті кредиту та процентів пені у розмірі 54 774,32 грн., у зв'язку з чим позивач вказує на наявність підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 11.02.2008 р. в рахунок погашення наведеної заборгованості.

Рішенням Господарського міста Києва від 09.10.2014року у справі №910/7319/13 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивовано не можливістю звернення стягнення на заявлені позивачем об'єкти нерухомості, оскільки на момент укладання договору іпотеки дані об'єкти перебували в незавершеному стані, а отже не на були статусу нерухомого майна, а на момент прийняття рішення про звернення стягнення на них - були реалізовані третім особами на підставі цивільно-правових договорів, що в свою чергу передбачено нормами ст.16 Закону України «Про іпотеку».

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Публічне акціонерне товариство "БАНК ФОРУМ" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2014 року у справі №910/7319/13 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення Господарського суду м. Києва прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків, викладених у рішенні обставинам справи.

На підставі апеляційної скарги Публічне акціонерне товариство "БАНК ФОРУМ" на рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2014 року, згідно ст. 98 ГПК України, Київським апеляційним господарським судом ухвалою від 17.11.2014р. порушено апеляційне провадження.

В судове засідання 25.11.2014р. представники сторін не з'явилися. Про причини неявки суд не повідомлено.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.11.14р. розгляд справи відкладено на 10.12.14р.

В судове засідання 10.12.2014р. представники сторін з'явилися та надали пояснення по справі.

Представники третіх осіб у судове засідання не з'явилися.

Представником позивача та відповідача заявлено клопотання про продовження строку розгляду спору на п'ятнадцять календарних днів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.12.2014 року було задоволено клопотання представників сторін та продовжено строки розгляду справи, у зв'язку із неявкою представників третіх осіб розгляд справи було відкладено на 20.01.2015 року.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримав, просив суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення Господарського суду м. Києва від 09.10.2014 р. у справі № 910/7319/13 скасувати, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні апеляційної інстанції заперечував проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в її задоволенні та залишити без змін оскаржуване рішення місцевого господарського суду.

Представники третіх осіб в судове засідання 20.01.2015 року не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Явка в судове засідання представників сторін -це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 77 ГПК України у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представників третіх осіб.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивачів та відповідачів, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, Київський апеляційний господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як було вірно встановлено судом першої інстанції 10.03.2006 р. між Банком та Товариством (позичальник) укладено кредитний договір №59/06/00/-KL від 10.03.2006 р. (надалі - "Кредитний договір", відповідно до п.п. 1.1, 1.2 та 1.3 якого (з урахуванням внесених змін згідно додаткового договору від 26.03.2010 р.) Банк надає позичальнику кредитні кошти у формі кредитної лінії для фінансування витрат по будівництву в м. Києві, вул. Санаторна, 4 (після зміни поштової адреси - Бориспільська, 4) та іншої поточної діяльності підприємства з максимальним лімітом заборгованості в сумі 73 102 833,34 грн. строком по 15.04.2010 р., за користування якими Товариство сплачує 14% річних, з 01.07.2006 р. - 18% річних, з 01.11.2006 р. - 19% річних, з 01.01.2007 р. - 18% річних, 30.09.2009 р. - 21% річних,з 01.03.2010 р. - 1% річних (з урахуванням внесених змін згідно додаткових угод від 30.06.2006 р. та від 31.10.2006 р., додаткових договорів від 30.09.2008 р. та від 26.03.2010 р.

Забезпеченням повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування та можливої неустойки (штраф, пеня) є договір іпотеки майнових прав на нерухомість, будівництво якої не завершено по договору №1-02/03 на будівництво житла в порядку пайової участі від 17.02.2003 р. (п. 2.1. Договору).

У п. 4.1 Договору сторони передбачили, що за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2%, що обчислюється з суми неповернутого кредиту та/або несплачених процентів за кожен день прострочення. Сплата пені не звільняє позичальника від сплати процентів за користування кредитними коштами до моменту фактичного погашення заборгованості.

11.02.2008 р. з метою забезпечення виконання Кредитного договору між сторонами укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колєсник С.А., зареєстрований в реєстрі за №494 (надалі - "Договір іпотеки"), предметом якого є майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, що стане власністю Товариства (іпотекодавець) після укладення цього Договору, а саме: квартири, вбудовано-прибудовані нежитлові приміщення та паркінг згідно адресного переліку, який є невід'ємною частиною цього договору, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Санаторна, 4 (предмет іпотеки).

Спір у справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитними коштами, у зв'язку з чим позивач вказує на наявність підстав для звернення в рахунок погашення заборгованості стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку що апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права, є законним і обґрунтованим з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Згідно зі ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як встановлено судом попередньої інстанції, 10.03.2006 р. між Банком та Товариства з обмеженою відповідальністю "Форум-Інвест" був укладений кредитний договір №59/06/00/-KL, за умовами якого, Банк надає позичальнику кредитні кошти у формі кредитної лінії для фінансування витрат по будівництву в м. Києві, вул. Санаторна, 4 та іншої поточної діяльності підприємства з максимальним лімітом заборгованості в сумі 73 102 833,34 грн. строком по 15.04.2010 р.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем власні зобов'язання за кредитним договором були виконані у повному обсязі та надано обумовлено договором суму в розмірі 73 102 833,34 грн.

Проте зобов'язання зі своєчасного погашення тіла кредиту та сплати процентів за його використання відповідачем належним чином не виконувалися.

Згідно зі ст. 1052 Цивільного кодексу України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

Як вірно встановлено судом першої інстанції загальна сума заборгованості за кредитним договором № 59/06/00/-KL від 10.03.2006 року, включаючи пеню за несвоєчасне повернення кредиту та пеню за прострочення сплати процентів, станом на 12.03.2013 складає 75 362 458,75 грн. гривень, з яких:

- 73 102 833,34 гривень - заборгованість по кредиту;

- 290 000,00 гривень - заборгованість по кредиту;

- 2 204 851,09 гривень - заборгованість по процентах за користування кредитом;

- 54 774,32 гривень -пеня за прострочення виконання грошових зобов'язань

поверненню кредиту та сплаті процентів.

Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання основного зобов'язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи, є іпотекою. Правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом (частини перша, третя статті 575 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 575 Цивільного кодексу України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Положеннями ч. 1 ст. 574 Цивільного кодексу України встановлено, що застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно матеріалів справи, з метою забезпечення виконання взятих на себе за Кредитним договором зобов'язань між сторонами було укладено Договір іпотеки від 11.02.2008 р.

Відповідно до п. 1.1. Договору іпотеки (з урахуванням змін, внесених Додатковим договором до Договору іпотеки від 26.01.2009 р.) цей Договір забезпечує виконання іпотекодавцем зобов'язань, що випливають з укладеного з іпотекодержателем Кредитного договору, додаткових угод та договорів та інших додаткових угод до нього, які можуть бути укладені в майбутньому, в тому числі стосовно будь-яких збільшень основного зобов'язання або процентів за основним зобов'язанням, за умовами якого іпотекодавець зобов'язаний повернути іпотекодержателю кредитні кошти у формі кредитної лінії для фінансування витрат по будівництву в м. Києві, вул. Санаторна, 4 (після зміни поштової адреси - Бориспільська, 4), та іншої поточної діяльності підприємства з максимальним лумітом заборгованості 58 117 000,00 грн. з кінцевим терміном повернення 20.02.2009 р., здійснювати повернення кредиту згідно Кредитного договору та додаткових угод до нього, сплачувати проценти за користування кредитними коштами у розмірі 21 процент річних, можливі неустойки у розмірах та у випадках, передбачених Кредитним договором і цим Договором, а також інші витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги.

Пунктом 1.2 Договору іпотеки визначено, що предметом іпотеки є майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, що стане власністю іпотекодавця після укладення цього Договору, а саме: квартири, вбудовано-прибудовані нежитлові приміщення та паркінг згідно адресного переліку, який є невід'ємною частиною цього договору, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Санаторна, 4.

Згідно частини другої статті 583 ЦК України заставодавцем може бути власник речі або особа, якій належить майнове право, а також особа, якій власник речі, або особа, якій належить майнове право, передали річ або майнове право з правом їх застави.

У відповідності до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки може бути об`єкт незавершеного будівництва, майнові права на нього, інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуте ним у власність відповідне нерухоме майно у майбутньому.

На час укладення договору іпотеки відповідач не мав будь-яких майнових прав на об`єкти незавершеного будівництва за адресою: м. Київ, вул. Санаторна, 4.

Згідно зі ст. 16 Закону України «Про іпотеку» передача в іпотеку об'єктів незавершеного будівництва здійснюється шляхом передачі в іпотеку прав на земельну ділянку, на якій розташований об'єкт незавершеного будівництва, об'єктів незавершеного будівництва та майнових прав на них.

Після завершення будівництва будівля (споруда), житловий будинок або житлова квартира залишається предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору.

У разі передачі в іпотеку об'єкта незавершеного будівництва забудовником і звернення стягнення на завершену будівлю (споруду) іпотека не поширюється на ту її частину, яка виділена в натурі і була придбана будь-якою особою (покупцем) на підставі цивільно-правового договору шляхом повної сплати її вартості до моменту прийняття рішення про звернення стягнення, якщо інше не встановлено договором з покупцем.

Дана норма вказує на те, що іпотека не поширюється на ту її частину, яка придбана покупцем шляхом повної сплати її вартості до моменту звернення стягнення на майно і виділена в натурі, проте не дає підстав для визнання недійсним договору іпотеки в цій частині.

Як було встановлено під час розгляду справи у місцевому господарському суді та не спростовано під час перегляду справи в апеляційному порядку, з листів Київського міського бюро інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна Київської міської державної адміністрації №39273 (И-2014) від 22.08.2014 р. Та №41331 (И-2014) від 02.10.2014 р. та з наявних в матеріалах справи інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яке було передане Товариством в іпотеку, перебуває у власності інших осіб. Тобто, дане майно відсутнє у власності відповідача.

Отже з урахуванням встановлених обставин справи та наведених вище норм законодавства у позивача відсутні будь-які правові підстави для звернення стягнення на нерухоме майно, яке на момент такого звернення перебувало у власності інших осіб.

Крім того згідно зі ст. 5 Закону України «Про іпотеку» частина об'єкта нерухомого майна може бути предметом іпотеки лише після її виділення в натурі і реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості.

З огляду на наведене колегія суддів дійшла висновку про те, що ні іпотекодавець, ні іпотекодержатель не дотримались встановленого ст. 5 вказаного Закону порядку внесення змін до договору іпотеки, який передбачає виникнення прав у іпотекодержателя після прийняття об'єкта до експлуатації або на частину нерухомого майна лише за умови можливості іпотекодавця документально підтвердити право власності на такі об'єкти. Таким чином, у Публічного акціонерного товариства "Банк Форум"на підставі іпотечного договору від 11 лютого 2008 року , укладеного між банком та ТОВ «Форум інвест» виникли відповідні права саме щодо незавершеного будівництвом об'єкта, а не щодо індивідуально визначених квартир.

За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов до вірного висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову Банку до Товариства про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 11.02.2008 р.

Згідно постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що в рішенні суду повністю відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні, отже рішення відповідає вимогам чинного законодавства України, ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, підстав для його скасування не вбачається.

Зважаючи на відмову в задоволенні апеляційних скарг, відповідно до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на апелянта (відповідача).

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» залишити без задоволення, рішення Господарського суду м. Києва від 09.10.2014 року по справі № 910/7319/13 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/7319/13 повернути до Господарського суду м. Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді І.А. Іоннікова

К.В. Тарасенко