номер провадження справи 20/143/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2015 Справа № 908/5649/14

За позовом Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» (01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 46)

до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об'єднання «Спецметаллпром» (83058, м. Донецьк, вул. Лівобережна, буд. 6»А», тел. (41, 42), )

2. Публічного акціонерного товариства «Конструкція» (83058, м. Донецьк, вул. Лівобережна, буд. 6»А», тел. , 2612315, 3451610, )

3. Товариства з обмеженою відповідальністю «Технологическое бюро» (83045, м. Донецьк, вул. Куйбишева, буд. 36, тел. (062) 660665, 662214, 3850040, 050-3266305; )

про стягнення солідарно суми 6009365,13 грн.

Суддя Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача - Корнієнко Л.В. (дов. № 233 від 21.05.2014 р.);

Від відповідачів-1,2,3 - не з'явилися

СУТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача частини заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 62-Н/11/66/ЮО від 06.10.2011 р. у сумі 6009365,13 грн., з яких: загальна заборгованість за кредитною лінією - 4750000,00 грн., проценти за користування кредитною лінією - 783320,49 грн., пеня за прострочення сплати загальної заборгованості за кредитною лінією - 363914,04 грн., пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією - 112130,60 грн.

Ухвалою суду від 10.12.2014 р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/5649/14, справі присвоєно номер провадження 20/143/14, призначено до розгляду на 13.01.2015 р.

Справу розглянуто в судовому засіданні 13.01.2015 р., оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримав позовні вимоги, викладені у позовній заяві, з урахуванням письмового пояснення від 12.01.2015 р. щодо нарахування процентів, які мотивовано наступним. За умовами договору про відкриття кредитної лінії № 62-Н/11/66/ЮО від 06.10.2011 р., укладеного між позивачем та ТОВ «НВО «Спецметаллпром», банк відкрив позичальнику кредитну лінію в сумі 5000000 грн. та надав кредитні кошти, що підтверджується переліченими меморіальними ордерами. Кінцевий строк повернення кредиту - до 05.10.2013 р. До кредитного договору було укладено додаткові угоди про видачу кредитних траншів, за якими обліковується прострочена та непогашена заборгованість. Відповідач-1 в обумовлені строки не здійснює повернення банку кредиту, процентів за користування кредитом. 20.03.2014 р. відповідачу-1 було надіслано повідомлення-вимогу щодо повернення повної суми заборгованості за договором. 30.04.2013 р. між банком та ПАТ «Конструкція» (відповідач-2) з метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника (відповідача-1) за договором про відкриття кредитної лінії № 62-Н/11/66/ЮО від 06.10.2011 р. був укладений договір поруки. Поручитель зобов'язався виконати за боржника зобов'язання за договором № 62-Н/11/66/ЮО шляхом перерахування суми заборгованості боржника, вказаної кредитором у письмовому повідомленні, в рахунок погашення такої заборгованості, протягом 10 календарних днів із моменту поштового відправлення банком повідомлення. 20.03.2014 р. позивач надіслав на адресу відповідача-2 повідомлення-вимогу щодо повернення повної суми заборгованості за договором № 62-Н/11/66/ЮО. Заборгованість відповідачем-2 не сплачена. Аналогічний договір поруки був укладений 30.04.2013 р. між банком та ТОВ «Технологическое бюро» (відповідач-3). Повідомлення-вимога щодо повернення повної суми заборгованості за договором № 62-Н/11/66/ЮО, відправлена відповідачу-3 20.03.2014 р., останнім виконана не була. Станом на 12.11.2014 р. сума заборгованості по договору № 62-Н/11/66/ЮО складає 6489201,68 грн., з яких: загальна заборгованість за кредитною лінією - 5000000,00 грн., проценти за користування кредитною лінією - 1013157,04 грн., пеня за прострочення сплати загальної заборгованості за кредитною лінією - 363914,04 грн., пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією - 112130,60 грн. Господарським судом Донецької області 11.04.2014 р. порушено провадження у справі № 905/2458/14 за позовом банку до поручителя ТОВ «Технологическое бюро» про стягнення частини заборгованості за договором № 62-Н/11/66/ЮО, а саме: частини загальної заборгованості (тіло кредиту) в сумі 250000 грн. та в частині процентів за користування кредитом в сумі 229836,55 грн.; у справі № 905/2452/14 за позовом банку до поручителя ПАТ «Конструкція» про стягнення частини заборгованості за договором № 6-Н/11/66/ЮО, а саме: частини загальної заборгованості (тіло кредиту) в сумі 250000 грн. та в частині процентів за користування кредитом в сумі 229836,55 грн. Справи не розглянуті. Таким чином, банк має право звернутися до суду про солідарне стягнення заборгованості з боржника та поручителів за договором № 62-Н/11/66/ЮО від 06.10.2011 р. в сумі 6009365,13 грн. Оскільки відповідач-1 зареєстрований в м. Донецьк та провадить свою господарську діяльність на території зони анти терористичної операції, відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення анти терористичної операції, починаючи з 14.04.2014 р. банком не здійснювалося нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за договором № 62-Н/11/66/ЮО. Стосовно нарахування процентів позивач зазначив, що порядок визначення процентів за користування кредитом встановлений в додатку № 1 до кредитного договору. У зв'язку з порушенням позичальником п. 2.13 кредитного договору, а саме: ненадання до банку документів, які підтверджують право власності/користування земельними ділянками, що знаходяться за адресою в м. Донецьк, вул. Лівобережна, 6 «в», вул. Лівобережна, 6 «г», позивач направив відповідачу-1 повідомлення від 16.01.2012 р. про застосування підвищеної процентної ставки на 2% річних відповідно до п. 6.6 кредитного договору. Проценти нараховані щомісячно та систематизовано по розміру процентної ставки. Позов обґрунтовано ст.ст. 15, 16, 20, 525-526, ч. 1 ст. 530, ст.ст. 610, 629, ч. 1 ст. 1049, ст. 1054 ЦК України. Просить позов задовольнити, стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача частину заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 62-Н/11/66/ЮО від 06.10.2011 р. у сумі 6009365,13 грн., з яких: загальна заборгованість за кредитною лінією - 4750000,00 грн., проценти за користування кредитною лінією - 783320,49 грн., пеня за прострочення сплати загальної заборгованості за кредитною лінією - 363914,04 грн., пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією - 112130,60 грн. У судовому засіданні представник позивача заявив усне клопотання про виправлення технічної помилки у розрахунку пені, а саме: вважати датою закінчення нарахування заявленої до стягнення пені за прострочення сплати загальною заборгованості за кредитною лінією (тіло кредиту) 13.04.2014 рік (замість вказаного у розрахунку 2013 р.). Клопотання задоволено.

Відповідачі-1,2,3 в судові засідання не з'явилися. Згідно з Витягами з ЄДРЮОтаФОП станом на 14.10.2014 р.(а.с. 142-148 т. 1) місцезнаходження відповідачів-1,2,3 є м. Донецьк. Відповідно до листа Запорізької дирекції УДППЗ «Укрпошта» від 01.12.2014 р. № 04-16-1682 (а.с. 16 т. 2), із 27.11.2014 р. припинено приймання поштових відправлень на/з територію(ї) Донецької та Луганської областей до населених пунктів, зокрема, в м. Донецьк. Працівниками господарського суду Запорізької області складено акти від 10.12.2014 р. (а.с. 13-15 т. 2) про відсутність можливості відправлення ухвали суду від 10.12.2014 р. про порушення провадження у даній справі на підставі листа Запорізької дирекції УДППЗ «Укрпошта» від 01.1.2014 р. № 04-16-1682. Через відсутність телефонного зв'язку з відповідачами-1,2 у суду була відсутня можливість передачі відповідних телефонограм (про порушення провадження у даній справі) зазначеним особам, про що працівниками суду складено акти від 11.12.2014 р. (а.с. 19-20 т. 2). Телефонограма про порушення провадження у справі та призначення судового засідання була передана працівником суду бухгалтеру ТОВ «Технологическое бюро» (відповідач-3) (а.с. 21 т. 2). Відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 р. № 01-06/1290/14 «Про Закон України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» (зі змінами внесеними Інформаційним листом Вищого господарського суду України від 01.12.2014 р. № 01-06/2052/14) інформація про час і місце судового засідання, призначеного на 13.01.2015 р., розміщена на сторінці господарського суду Запорізької області офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет (а.с. 22 т. 2).

24.12.2014 р. поштою до суду надійшов письмовий відзив від відповідача-3 (ТОВ «Технологическое бюро»), в якому зазначено про незгоду відповідача-3 із позовом, вважає його необґрунтованим та безпідставним зі слідуючих підстав. Підписавши договір поруки від 30.04.2013 р. з позивачем, відповідач-3 погодився саме з розміром відповідальності в частині нарахування відсотків за користування відповідачем-1 кредитом, який визначено в підпункті 2.1.1.2 пункту 2 договору поруки. Додатковими договорами до кредитного договору кредитором неодноразово було змінено (збільшено) розмір процентної ставки за кредитним договором. У порушення п. 2.3 договору поруки, жодного повідомлення відповідач-3 від позивача про зміну процентної ставки не отримував. У зв'язку з цим збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом, на яке відповідач-3 не надавав згоди, фактично збільшує обсяг відповідальності поручителя, а отже і збільшує суми процентів, які підлягають до сплати, що, враховуючи положення ст. 559 ЦК України, є підставою для припинення поруки. Тобто, порука за договором поруки від 30.04.2013 р., укладеного між позивачем та відповідачем-3, є припиненою з 08.05.2013 р. на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України. З наданих позивачем документів не є наявним, чи враховано останнім при нарахуванні пені та/або штрафів той факт, що відповідачі провадять свою господарську діяльність на території населеного пункту, де проводиться антитерористична операція. Вважає, що наявність форс-мажорних обставин унеможливлює виконання зобов'язань за договорами до закінчення дії цих обставин. Обґрунтовуючи відзив ст.ст. 553, 554, 559 ЦК України, ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», просить в задоволенні позову відмовити.

Відповідачі-1,2 витребувані ухвалою суду документи, в т.ч. письмові відзиви на позов, не надали.

Суд визнав можливим розглянути справу в порядку ст. 75 ГПК України у відсутність відповідачів за наявними в ній матеріалами, оригінали яких були оглянуті в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

06.10.2011 р. між Публічним акціонерним товариством «Дочірній банк Сбербанку Росії» (банк, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об'єднання «Спецметаллпром» (позичальник, відповідач-1 у справі) було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 62-Н/11/66/ЮО (далі - кредитний договір), згідно з умовами якого банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію в національній валюті України, що надалі іменується «кредитна лінія», та на підставі додаткових угод до цього договору окремими частинами (траншами) надає позичальнику кредитні кошти (надалі - кредит) у порядку і на умовах, визначених цим договором. Позичальник, у свою чергу, зобов'язується використати кредит з метою, зазначеною у пункті 1.5 цього договору, своєчасно та у повному обсязі виплачувати банку проценти за користування кредитом, виконати інші умови цього договору та повернути банку кредит у терміни, встановлені цим договором та/або додатковими угодами до цього договору (п. 1.1 договору).

Згідно з п.п. 1.2, 1.3, 1.4 кредитного договору ліміт кредитної лінії складає 5000000,00 грн.; розмір процентів за користування кредитом визначається в порядку, передбаченому в додатку № 1 до цього договору; останній день кредитної лінії - 05.10.2013 р. У цьому договорі терміном «останній день кредитної лінії» позначається термін, з настанням якого зобов'язання банку з надання позичальнику кредиту на умовах цього договору припиняються.

Відповідно до п. 4.2 банк надає позичальнику кредит лише у межах строку дії кредитної лінії окремими частинами (траншами) шляхом надання траншу у сумі, що дорівнює ліміту кредитної лінії, або декількох траншів. Кожний транш надається на підставі окремої додаткової угоди до цього договору.

Відповідач-1 зобов'язався повертати позивачу кожен із траншів кредиту у термін, зазначений у відповідній додатковій угоді до цього договору (п. 8.1).

Згідно з п. 11.3 договір набуває чинності з дати його підписання банком та позичальником, скріплення печатками сторін, і діє до повного виконання зобов'язань позичальника по цьому договору.

Позивач та відповідач-1 підписали додаток № 1 до кредитного договору «Порядок визначення розміру процентної ставки по кредитному договору». У пункті 2 додатку визначено, що за період з дати укладання кредитного договору і до підписання акту звірки, зазначеного в п. 5 цього додатку, відносно визначення кредитового обороту позичальника в банку та його частки в банку за початковий період, позичальнику будуть нараховуватись проценти за користування кредитом, наданим в національній валюті України, як сума базової процентної ставки та маржі, за наведеною формулою.

Між позивачем та відповідачем-1 укладені додаткові договори до кредитного договору, відповідно до яких позивач надає відповідачу-1 транш кредиту в сумі:

160000,00 грн. на строк з 22.07.2013 р. по 19.09.2013 р. (додатковий договір № 80 від 22.07.2013 р.);

137000,00 грн. на строк з 24.07.2013 р. по 20.09.2013 р. (додатковий договір № 81 від 24.07.2013 р.);

330000,00 грн. на строк з 25.07.2013 р. по 20.09.2013 р. (додатковий договір № 82 від 25.07.2013 р.);

120000,00 грн. на строк з 26.07.2013 р. по 23.09.2013 р. (додатковий договір № 83 від 26.07.2013 р.);

40000,00 грн. на строк з 29.07.2013 р. по 26.09.2013 р. (додатковий договір № 84 від 29.07.2013 р.);

690000,00 грн. на строк з 30.07.2013 р. по 27.09.2013 р. (додатковий договір № 85 від 30.07.2013 р.);

142000,00 грн. на строк з 06.08.2013 р. по 04.09.2013 р. (додатковий договір № 89 від 06.08.2013 р.);

128000,00 грн. на строк з 08.08.2013 р. по 06.09.2013 р. (додатковий договір № 90 від 08.08.2013 р.);

151000,00 грн. на строк з 09.08.2013 р. по 06.09.2013 р. (додатковий договір № 91 від 09.08.2013 р.);

224000,00 грн. на строк з 12.08.2013 р. по 10.09.2013 р. (додатковий договір № 92 від 12.08.2013 р.);

154000,00 грн. на строк з 13.08.2013 р. по 11.09.2013 р. (додатковий договір № 93 від 13.08.2013 р.);

300000,00 грн. на строк з 14.08.2013 р. по 12.09.2013 р. (додатковий договір № 94 від 14.08.2013 р.);

315000,00 грн. на строк з 15.08.2013 р. по 13.09.2013 р. (додатковий договір № 95 від 15.08.2013 р.);

280000,00 грн. на строк з 16.08.2013 р. по 13.09.2013 р. (додатковий договір № 96 від 16.08.2013 р.);

152000,00 грн. на строк з 19.08.2013 р. по 17.09.2013 р. (додатковий договір № 97 від 19.08.2013 р.);

271000,00 грн. на строк з 20.08.2013 р. по 05.10.2013 р. (додатковий договір № 98 від 20.08.2013 р.);

265000,00 грн. на строк з 21.08.2013 р. по 05.10.2013 р. (додатковий договір № 100 від 21.08.2013 р.);

145000,00 грн. на строк з 23.08.2013 р. по 05.10.2013 р. (додатковий договір № 101 від 23.08.2013 р.);

129000,00 грн. на строк з 27.08.2013 р. по 05.10.2013 р. (додатковий договір № 102 від 27.08.2013 р.);

358000,00 грн. на строк з 27.08.2013 р. по 05.10.2013 р. (додатковий договір № 103 від 27.08.2013 р.);

132000,00 грн. на строк з 28.08.2013 р. по 05.10.2013 р. (додатковий договір № 104 від 28.08.2013 р.);

44000,00 грн. на строк з 29.08.2013 р. по 05.10.2013 р. (додатковий договір № 105 від 29.08.2013 р.);

333000,00 грн. на строк з 29.08.2013 р. по 05.10.2013 р. (додатковий договір № 106 від 29.08.2013 р.). Даними додатковими договорами встановлений розмір процентів за користування кожним траншем кредиту.

У матеріалах справи містяться копії меморіальних ордерів (а.с. 87-109 т. 1), згідно з якими позивач видавав відповідачу-1 транши кредиту.

20.03.2014 р. позивач цінним листом з описом вкладення направив відповідачу-1 повідомлення-вимогу від 20.03.2014 р. № 2033/5/28-3, згідно з якою вимагав сплати простроченої заборгованості за кредитним договором.

Із метою забезпечення виконання ТОВ «НВО «Спецметаллпром» зобов'язань за договором про відкриття кредитної лінії № 62-Н/11/66/ЮО від 06.10.2011 р., 30.04.2013 р. між ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії», Публічним акціонерним товариством «Конструкція» (відповідач-2) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Технологическое бюро» (відповідач-3) були укладені окремі договори поруки.

Згідно з умовами договорів поруки (стаття 2), відповідальність поручителів перед кредитором (позивачем) включає зобов'язання, які були невиконані боржником (відповідач-1), та які передбачені договором про відкриття кредитної лінії № 62-Н/11/66/ЮО від 06.10.2011 р., зокрема, але не обмежуючись: зобов'язання повернути кредитору кредит, наданий в національній валюті України - гривні, в межах кредитної лінії, відкритої строком до 05.10.2013 р. за договором з граничним лімітом користування в сумі 5000000,00 грн. (з урахуванням індексу інфляції у разі прострочення повернення кредиту, наданого в межах ліміту кредитної лінії в національній валюті України), в строк, який зазначений в договорі, або достроково; зобов'язання сплачувати кредитору проценти за користування кредитом; зобов'язання сплатити кредитору штрафні санкції, неустойки (пені, штрафи) за невиконання та/або неналежне виконання зобов'язань по договору у строки та у розмірах, які зазначаються в кредитному договорі. Поручителі відповідно до цього договору приймають на себе зобов'язання відповідати за виконання кредитного договору за боржника.

У пункті 4.1 договорів поруки зазначено, що боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Поручитель та боржник залишаються зобов'язаними перед кредитором до того моменту, поки всі зобов'язання за основним кредитним договором не будуть виконані повністю.

Згідно з п. 4.2 договорів поруки відповідальність поручителя наступає у випадку, якщо боржник допустить прострочення виконання зобов'язань за кредитним договором. У такому випадку кредитор звертається з письмовим повідомленням до поручителя про невиконання боржником зобов'язань, що зазначені в ст. 2 цього договору, та їх обсяг, та вимогою виконання цих зобов'язань поручителем як солідарним боржником.

Відповідно до п. 4.3 договорів поруки поручитель протягом 10 календарних днів із моменту поштового відправлення йому кредитором письмового повідомлення або в інший термін, зазначений у такому повідомленні, зобов'язаний погасити заборгованість боржника за кредитним договором за реквізитами, зазначеними в повідомленні кредитора.

Згідно з п. 5.4.1 поручитель зобов'язався виконати за боржника зобов'язання за основним договором шляхом перерахування суми заборгованості боржника, вказаної кредитором у письмовому повідомленні (вимозі), в рахунок погашення такої заборгованості, в порядку та у строки, зазначені в п.4.3 договору поруки.

Договір поруки набирає чинності з моменту його укладення в письмовій формі. Строк дії цього договору - до 29.09.2017 р.

20.03.2014 р. цінними листами з описом вкладення позивач направив на адреси поручителів (відповідачі-2,3) письмові вимоги-повідомлення з вимогою погасити заборгованість у сумі 5746534,44 грн. по кредитному договору № 62-Н/11/66/ЮО.

Відповідно до матеріалів справи, господарським судом Донецької області 11.04.2014 р. порушено провадження у справі № 905/2458/14 та у справі № 905/2452/14 за позовом ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» до відповідача ТОВ «Технологическое бюро» та до відповідача ПАТ «Конструкція» про стягнення окремо з кожного з відповідачів заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 62-Н/11/66/ЮО від 06.10.2011 р. у розмірі 479836,55 грн., яка складається з частини загальної заборгованості за кредитом в сумі 250000,00 грн. та частини процентів за користування кредитом в сумі 229836,55 грн. (т. 2 а.с. 59, 69)

У грудні 2014 року кредитор звернувся до господарського суду з позовом, за яким порушено провадження у даній справі, з вимогами про солідарне стягнення з ТОВ «НВО «Спецметаллпром», як позичальника за кредитним договором, з ПАТ «Конструкція» та ТОВ «Технологическое бюро», як поручителів позичальника за кредитним договором, частини заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 62-Н/11/66/ЮО від 06.10.2011 р. у сумі 6009365,13 грн., з яких: загальна заборгованість за кредитною лінією - 4750000,00 грн., проценти за користування кредитною лінією - 783320,49 грн., пеня за прострочення сплати загальної заборгованості за кредитною лінією - 363914,04 грн., пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією - 112130,60 грн.

Частиною 2 ст. 15 ГПК України визначено, що справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів та з інших підстав розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача.

Місцезнаходженням відповідачів є м. Донецьк. Відповідно, справа за позовом до відповідачів-1,2,3 стосовно виконання договору про відкриття кредитної лінії № 62-Н/11/66/ЮО від 06.10.2011 р. підсудна господарському суду Донецької області.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 12.08.2014 р. «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя окремими судами в районі проведення антитерористичної операції змінено територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим в районі проведення антитерористичної операції судам.

Розпорядженням Голови Вищого господарського суду України від 02.09.2014 р. № 28-р «Про зміну територіальної підсудності господарських справ» визначено, що розгляд господарських справ, підсудних господарським судам, розташованим в районі проведення антитерористичної операції, здійснюється: господарських справ, підсудних господарському суду Донецької області - господарським судом Запорізької області.

Враховуючи викладене вище, справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії" про солідарне стягнення з відповідачів-1,2,3 заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 62-Н/11/66/ЮО від 06.10.2011 р. підсудна господарському суду Запорізької області.

Розглядаючи спір по суті, суд враховує наступне.

Дослідивши положення договору про відкриття кредитної лінії № 62-Н/11/66/ЮО від 06.10.2011 р., суд встановив, що за своєю правовою природою даний договір є кредитним договором, до якого застосовуються положення параграфів 1 та 2 глави 71 Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 1049 даного Кодексу встановлено обов'язок позичальника повернути позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Судом встановлено, що позивач належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором, видавши позичальнику (відповідачу-1) згідно з меморіальними ордерами обумовлені договором грошові кошти в сумі 5000000,00 грн. Договором та додатковими договорами до нього передбачено щоденне нарахування процентів за користування кредитом. Строк повернення кредиту встановлений сторонами - по 05.10.2013 р. Проценти, нараховані за період, в якому позичальник зобов'язаний повністю повернути кредит банку, повинні бути сплачені не пізніше дня, передбаченого для повернення кредиту.

Згідно з п. 10.1 кредитного договору за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань позичальника за цим договором, банк має право вимагати сплати позичальником пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який стягується пеня, від простроченої суми за кожний день прострочення: за прострочення строку/ів повернення кредиту; за прострочення строку/ів сплати процентів за користування кредитом. Для розрахунку пені приймається 360 днів у році.

Як слідує з матеріалів справи, відповідач-1 зобов'язання за кредитним договором не виконав, грошові кошти, отримані за договором № 62-Н/11/66/ЮО від 06.10.2011 р., позивачу не повернув. Позивач здійснював нарахування процентів за користування кредитними коштами і згідно з розрахунком позивача сума процентів, нарахованих за період з 06.09.2013 р. по 11.11.2014 р., склала суму 1013157,04 грн.

Позивач, окрім стягнення частини заборгованості в сумі 4750000,00 грн. за кредитною лінією (тіло кредиту) та суми 783320,49 грн. процентів за користування кредитною лінією, заявив позовну вимогу про солідарне стягнення з відповідачів також суми 363914,04 грн. пені за прострочення сплати загальної заборгованості за кредитною лінією та суми 112130,60 грн. пені за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією.

Як зазначалося вище, з метою забезпечення виконання відповідачем-1 зобов'язань за договором № 62-Н/11/66/ЮО від 06.10.2011 р., 30.04.2013 р. між позивачем та відповідачами-2,3 були укладені окремо з кожним договори поруки, умови яких є аналогічними.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Позивач заявив позов про солідарне стягнення з відповідачів-1,2,3 (боржника та поручителів за договорами поруки) заборгованості та пені.

Згідно зі ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 ЦК). Боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (ч. 1 ст. 544 ЦК)

Відповідно до ч. 3 ст. 554 ЦК особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Тобто, ця норма не може бути застосована до правовідносин, що виникли з декількох договорів поруки, оскільки поручителі не несуть солідарної відповідальності один перед одним, якщо інше не передбачено договором, і таку поруку не можна вважати їхньою спільною порукою.

Як було встановлено судом, позивачем укладено з відповідачами-2,3 окремі договори поруки. Пунктом 4.2 договорів поруки визначено, що боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. У пункті 5.1.1 договорів поруки визначено право кредитора на пред'явлення своїх вимог безпосередньо до поручителя у разі невиконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором.

Тобто, договорами поруки, які покладено в підставу позову, не визначено, що поручителі (ПАТ «Конструкція» та ТОВ «Технологическое бюро») відповідають перед кредитором (позивачем) солідарно з боржником та солідарно між собою.

Таким чином, порука кількох осіб може бути визначена як спільна у разі укладення договору поруки декількома поручителями та встановлення умовами договору волевиявлення цих осіб щодо спільного забезпечення зобов'язання. Лише у такому випадку поручителя відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою (спільна порука).

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом України в постанові від 11.11.2014 р. у справі № 919/699/13 за позовом ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії», опублікуваному на офіційному веб-сайті Верховного Суду України. Згідно з ст. 11128 ГПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України.

Крім того, у п. 4.1.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 1 від 24.11.2014 р. «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів» передбачено, що особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (частина третя статті 554 ЦК України). Ця норма не може бути застосована до правовідносин, що виникли з декількох договорів поруки, оскільки поручителі не несуть солідарної відповідальності один перед одним, якщо інше не передбачено договором, і таку поруку не можна вважати їхньою спільною. Таким чином, порука кількох осіб може бути визначена як спільна у разі укладення договору поруки декількома поручителями та встановлення умовами договору волевиявлення цих осіб щодо спільного забезпечення зобов'язання. Лише у такому випадку поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою (спільна порука).

Враховуючи, що укладеними договорами поруки не передбачена спільна солідарна порука (поручителів між собою), відсутні підстави для задоволення позовних вимог з підстав, що заявлені. У задоволенні позовних вимог судом відмовляється повністю. Позивач має право пред'явити вимоги про стягнення суми боргу та пені солідарно до боржника та кожного із поручителів окремо на підставі відповідного договору поруки.

Судом заперечення відповідача-3, викладені в письмовому відзиві, до уваги не беруться, оскільки в позові відмолено з підстав, які зазначено вище.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Повне рішення складено 16 січня 2015 р.

Суддя Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дати його повного складення (дня підписання).