РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/26087/14 20.01.15
За позовом Публічного акціонерного товариства "ХДІ страхування"

До Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова"

Про відшкодування шкоди в порядку регресу 46 937,93 грн.

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача Супрун Т.В. - представник

Від відповідача Боронило І.М. - представник

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство «ХДІ страхування» звернулося до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» про відшкодування шкоди в порядку регресу 46 937,93 грн.

Ухвалою суду від 25.11.2014 порушено провадження по справі № 910/26087/14 та призначено розгляд справи на 12.12.2014.

09.12.2014 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано клопотання про відкладення розгляду справ.

В судове засідання 12.12.2014 представник позивача з'явився, надав суду усні пояснення по суті справи та не заперечив проти задоволення клопотання представника відповідача.

Представником позивача у судовому засіданні 12.12.2014 надано клопотання про витребування додаткових доказів із Моторно (транспортного) страхового бюро України, а саме: інформацію стосовно поліса № АА/2091664.

Відповідно до ст. 38 ГПК України, сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

Суд приходить до висновку про необхідність витребування із Моторного (транспортного) страхового бюро України копію полісу № АА/2091664.

В судове засідання 12.12.2014 представник відповідача не з'явився.

Ухвалою суду від 12.12.2014 відкладено розгляд справи на 20.01.2015.

16.01.2015 відділом діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України отримано відповідь.

19.01.2015 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано відзив на позовну заяву відповідно до якого просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав зазначених у відзиві.

В судове засідання 20.01.2015 представник позивача з'явився, просив задовольнити позовні вимоги.

В судове засідання 20.01.2015 представник відповідача з'явився, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав зазначених у відзиві.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, в судовому засіданні 20.01.2015 р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд, -

ВСТАНОВИВ:

13.09.2012 між позивачем як страховиком та Варавіним О.В., як страхувальником було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №602-000810-82, відповідно до умов якого страховиком було застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією автомобіля "Сітроен С4" д.р.н АА1339ІН.

Як вбачається з Довідки ДАІ № 9080129, 28.09.2012 в м Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля "Сітроен С4" д.р.н АА1339ІН., під керуванням Варавіна О.В. та автомобіля "Мітсубіші", д.р.н. АА6808НТ, під керуванням Трифонова Ю.В. та автомобіля "Опель" д.р.н. 8559ОМ під керуванням Лисіч Л.І.

Відповідно до постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 09.11.2012 гр. Лисіч Л.І.. було визнано винниму вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до страхового акту № 756-06/12-82 позивач визнав дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та прийняв рішення про сплату страхового відшкодування у розмірі 49632,93 грн.

Позивач зазначає, що на підставі вище зазначеного, ним було виплачене страхове відшкодування в розмірі 46937,93 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №1492 від 29.10.2012.

Як вбачається з матеріалів справи на момент ДТП цивільно-правова відповідальність Лисіч Л.І., застраховано у відповідача що підтверджується. полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/291664, за умовами якого відповідач прийняв на себе зобов'язання по відшкодуванню збитків, завданих майну третіх осіб транспортним засобом автомобіль "Опель" д.р.н. 8559ОМ, ліміт за шкоду майну - 50 000,00 грн., франшиза - 0 грн.

За твердженням позивача, станом на момент вирішення спору, страхове відшкодування сплачено не було.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 22 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Стаття 979 Цивільного кодексу України визначає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до п.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Право вимоги страховик отримує тільки в разі, якщо він виплатив страхове відшкодування, тобто вимога до винної особи по суті має регресний характер.

Відповідно до ч.2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з положеннями Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» (п. 37.1) виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів або в строки та в обсягах, визначених рішенням суду.

Таким чином, підставою вважати порушеними права позивача відповідачем при невиплаті суми страхового відшкодування на користь позивача є саме неотримання коштів від відповідача протягом місяця від дня отримання страховою компанією регресної вимоги.

У відповідності до абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Розмір франшизи, тобто суми, на яку зменшується страхове відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілих, встановленої полісом № АА/2091664 складає 0 грн.

Таким чином, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування в порядку регресу підлягають задоволенню у розмірі 46937,93грн.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідачем не наведено обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання.

Судовий збір, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82 - 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "НОВА" (02660, м. Київ, вул. М. Раскової, 11, ) на користь Публічного акціонерного товариства "ХДІ страхування" (03150, м. Київ, вул. Червоноармійська, 102, ) страхове відшкодування в розмірі 46 937 (сорок шість тисяч дев'ятсот тридцять сім) грн. 93 грн., судовий збір у розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 23.01.2015.

Суддя Л.В. Прокопенко