РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/26663/14 19.01.15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «Укрзерноінвест»

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хаскі-Інвест"

про стягнення 1 597 973, 39 грн.

Суддя Демидов В.О.

За участю представників:

від позивача Бойко О.В. (директор)

від відповідача не прибув

ВСТАНОВИВ:

01.12.2014 позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «НВП «Укрзерноінвест», звернувся до господарського суду м. Києва з позовом № 7 від 28.11.2014 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хаскі-Інвест" про стягнення 989957,20 грн. боргу за укладеними сторонами договором поставки від 26.04.2014 № 1, а також пені у загальному розмірі 136520,84 грн., 3% річних у загальному розмірі 25848,71 грн., інфляційних нарахувань на суму заборгованості у розмірі 81539,83 грн., а також судових витрат у справі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.12.2014 порушено провадження у справі № 910/26663/14 та вказану справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 15.12.2014. В судове засідання 15.12.2014 прибув представник позивача, представник відповідача не прибув, розгляд справи відкладено на 25.12.2014.

В судове засідання 25.12.2014 прибув представник відповідача, представник позивача в судове засідання 25.12.2014 не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Розгляд справи відкладено на 19.01.2015.

В судове засідання 19.01.2015 прибув представник позивача, надав пояснення по справі. Представник відповідача в судове засідання 19.01.2015 не прибув, причин неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що підтверджено наявними у матеріалах справи повідомленнями № 436 від 05.01.2015 про вручення поштового відправлення.

24.12.2014 через загальний відділ канцелярії господарського суду м. Києва надійшло клопотання відповідача про залучення у справу іншого відповідача - ТОВ «Республіканський центр медицини рослин».

Клопотання відповідач обґрунтовав тим, що між ТОВ Хаски-Інвест» як первісним боржником та ТОВ «Республіканський центр медицини рослин» як новим боржником уклали договір про переведення боргу № 1/2013 від 30.12.2013, пунктом 1 визначено, що первісний боржник переводить свій борг на нового боржника, внаслідок чого новий боржник заміняє первісного боржника як зобов'язану сторону у договорі поставки № 1 від 26.04.2013, укладеного між первісним боржником та ТОВ «НВП» «Укрзерноінвест» (кредитор).

Пункт 2 договору про переведення боргу № 1/2013 від 30.12.2013 визначає, що новий боржник зобов'язаний здійснити замість первісного боржника обов'язки останнього - сплатити кредитору - ТОВ «НВП «Укрзерноінвест», 694 365, 00 грн. за надані первісному боржнику матеріальні цінності.

Вказане клопотання відповідача задоволенню не підлягає, оскільки договір про переведення боргу укладений із порушенням вимог ст. 520 Цивільного кодексу України, відповідно до якої боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Належних та допустимих доказів повідомлення позивача як кредитора за укладеним сторонами у справі договором поставки від 26.04.2014 № 1 відповідач не надав, тому його доводи про правомірність договору про переведення боргу та необхідність залучення до участі у справі іншого відповідача не можуть бути прийняті судом до уваги.

За таких обставин у задоволенні клопотання відповідача про залучення до участі у справі іншого відповідача - ТОВ «Республіканський центр медицини рослин», слід відмовити за необґрунтованістю.

Письмовим відзивом від 16.01.2015 на позовну заяву відповідач просить суд відмовити у задоволенні вимог про стягнення «всіх штрафних санкцій», мотивуючи вказане клопотання наявністю фарс-мажорних обставин, а саме несприятливих погодних умов 12.07.2014, які, за доводами відповідача, пошкодили та знищили врожай на території оброблюваних відповідачем полів.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, вислухавши присутніх під час судового розгляду справи представників учасників судового процесу, суд встановив такі фактичні обставини.

Між позивачем як Продавцем та відповідачем як Покупцем укладений дооговір поставки № 1 від 26.04.2013 (далі за текстом - договір), згідно якого позивач зобов'язався поставити та передати у власність відповідача товар, а відповідач - прийняти товар і оплатити його на умовах, визначених договором (п. 1.1. договору).

Асортимент, кількість та ціна товару визначається в специфікаціях, які є невід'ємною частиною договору (п. 1.2. договору).

Ціни, загальна вартість, найменування товару визначаються в гривнях та зазначаються у додатку (п. 2.1. договору).

Загальна вартість договору визначається сумою загальних вартостей товару, що вказані в накладних, за якими покупець отримав товар від продавця (п. 2.3. договору).

Розрахунки між сторонами за договором здійснюються шляхом переказу покупцем грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця. Строки розрахунків погоджуються сторонами шляхом оформлення графіку розрахунків (п. 6.1., п. 6.2. договору).

Згідно додатку № 1 до договору (специфікація) позивач зобов'язався поставити відповідачу товар (засоби захисту рослин, вказані в додатку) на загальну суму 524 552,40 грн. Згідно додатку № 2 до договору покупець сплачує передоплату в розмірі 15 % від загальної вартості договору згідно додатку № 1 договору за фактом поставки. 85 % вартості договору покупець зобов'язується оплатити не пізніше ніж 10.08.2013.

На виконання умов договору та додатку № 1 до договору позивач поставив, а відповідач отримав передбачений договором товар згідно видаткових накладних № РН-0000022 від 27.05.2013 та № РН- 0000023 від 27.05.2013 на загальну суму 524 552,40 грн.

Відповідач оплатив отриманий товар частково платіжним дорученням № 54 від 23.05.13 на суму 78 682,86 грн.

Сума заборгованості за поставкою, здійсненою 27.05.2013, склала 445869,54 грн.

Згідно із додатком № 3 до договору (специфікація) позивач зобов'язався поставити відповідачу товар (засоби захисту рослин, вказані в додатку) на загальну суму 95 347,20 грн. Згідно додатку № 4 до договору покупець повинен сплатити 100 % вартості договору не пізніше 13.09.2013.

На виконання умов договору та додатку № 3 до договору позивач поставив відповідачеві товар за видатковою накладною № РН-0000035 від 30.08.2013 на суму 95347,20 грн.

Відповідач товар за вказаною поставкою не оплатив.

Згідно додатку № 5 до договору (специфікація) позивач зобов'язався поставиті відповідачу товар (засоби захисту рослин, вказані в додатку) на загальну суму 127104,01грн. Згідно додатку № 6 до договору покупець сплачує 100 % вартості договору не пізніше ніж 07.10.2013.

На виконання умов договору та додатку № 5 до договору позивач постави відповідачеві товар згідно видаткової накладної № РН-0000037 від 23.09.2013 на суму 127104,00 грн.

Отриманий за вказаною поставкою товар відповідач не сплатив.

Згідно додатку № 7 до договору (специфікація) позивач зобов'язався поставити відповідачу товар (засоби захисту рослин, вказані в додатку) на загальну суму 61892,88 грн Згідно додатку № 8 до договору покупець оплачує 100 % вартості договору не пізніше ніж 17.10.2013.

За видатковою накладною № РН-0000039 від 02.10.2013 позивачем поставлений відповідачеві товар на суму 61892,88 грн.

Товар за вказаною поставкою відповідачем не сплачений.

Згідно додатку № 9 до договору (специфікація) позивач зобов'язався поставити відповідачу товар (насіння ріпаку та засоби захисту рослин, вказані в додатку) на загальну суму 151100,62 грн. Згідно додатку № 10 до договору покупець оплачує 100 % вартості договору не пізніше ніж 20.10.2014.

На виконання умов договору та додатку № 9 до договору позивачем відповідачеві поставлено товар за видатковою накладною № СФ-0000012 від 06.10.2014 на суму 218300,62 грн.

Отриманий товар відповідачем не сплачений.

За додатком № 11 до договору (специфікація) позивач зобов'язався поставити відповідачу товар (засоби захисту рослин, вказані в додатку) на загальну суму 41442,96 грн. Згідно додатку № 12 до договору покупець оплачує 100 % вартості договору не пізніше ніж 24.10.2014.

За видатковою накладною № СФ-0000013 від 10.10.2014 позивачем поставлений відповідачеві товар на суму 41442,96 грн.

Вказаний товар відповідачем не сплачений.

Загалом позивачем відповідачеві поставлений товар на суму 1068640,06 грн.

Факт отримання товару на вказану суму відповідачем у справі не заперечується та підтверджений матеріалами справи, зокрема, вказаними вище видатковими накладними. Товар відповідачем сплачений частково, у сумі 78682,86 грн.

Заборгованість відповідача за договором становить 989 957,20 грн.

Вказану заборгованість позивачем заявлено до стягнення з відповідача.

Відповідно до п. 8.2. договору у випадку порушення строків оплати за поставлений товар, визначених у п. 6.2. договору, продавець має право стягнути з покупця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (яка діє на час проведення розрахунків) від вартості недоплаченої частини товару за кожен день затримки платежу.

На підставі вказаних положень договору, а також вимог Закону України «Про відповідальність за невиконання грошових зобов'язань» позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню у загальному розмірі 136520,84 грн.

Розрахунок суми пені наведений позивачем у позовній заяві.

Так, згідно додатку № 1 до договору та видаткової накладної № РН-0000022 від 27.05.2013 та № РН-0000023 від 27.05.2013 поставлено товар на загальну суму 524552,40 грн. Згідно додатку № 2 до договору покупець оплачує передоплату в розмірі 15 % від загальної вартості договору згідно додатку № 1 даного договору по факту поставки. Вказана передплата здійснена згідно платіжного доручення № 54 від 23.05.13 на суму 78682,86 грн. 85 % вартості договору покупець зобов'язується оплатити не пізніше ніж 10.08.2013. Вказана оплата на суму 445 869,54 грн. не здійснена: сума боргу - 445 869,54 грн., період прострочення - з 11.08.2013 по 31.10.2014 (447 днів). Нарахована позивачем сума пені - 85 668,03 грн.

Згідно додатку № 3 до договору та видаткової накладної № РН-0000035 від 30.08.2013 поставлено товар на суму 95 347,20 грн. Строк оплати товару - не пізніше 13.09.2013. Оплата товару відповідачем не здійснена. Період прострочення - з 14.09.2013 по 31.10.2014 (413 днів). Нарахована позивачем сума пені - 17159,88 грн.

Згідно додатку № 5 до договору та видаткової накладної № РН-0000037 від 23.09.2013 поставлено товар на суму 127104,00 грн. Строк оплати - до 07.10.2013. Вказана оплата на суму 127 104,00 грн. до цього часу не здійснена. Період прострочення - з 08.10.2013 по 31.10.2014 (384 дні). Нарахована позивачем сума пені - 21788,76 грн.

Згідно додатку № 7 до договору та видаткової накладної № РН-0000039 від 02.10.2013 поставлено товар на суму 61892,88 грн. Строк оплати товару - не пізніше 17.10.2013. Період прострочення - з 18.10.2013 по 31.10.2014 (379 днів). Нарахована позивачем сума пені - 10389,53 грн.

Згідно додатку № 9 до договору та видаткової накладної № СФ-0000012 від 06.10.2014 поставлено товар на суму 218 300,62 грн. Строк оплати товару - не пізніше ніж 20.10.2014. Період прострочення - з 20.10.2014 по 31.10.2014 (12 днів). Нарахована позивачем сума пені - 1363,63 грн. Під час розгляду справи судом встановлено, що дата початку періоду прострочення оплати за даною поставкою - 20.10.2014, не відповідає умовам договору щодо строку оплати - не пізніше ніж 20.10.2014, тому вірним є початок періоду прострочення з 21.10.2014, що враховано судом під час перевірки нарахувань, здійснених позивачем.

Згідно додатку № 11 до договору та видаткової накладної № СФ-0000013 від 10.10.2014 поставлено товар на загальну суму 41442,96 грн. Строк оплати товару - не пізніше ніж 24.10.2014. Період прострочення - з 25.10.2014 по 31.10.2014 (7 днів). Нарахована позивачем сума пені - 151,01 грн.

На підставі положень ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3% річних за прострочення оплати за кожною з поставок товару у загальному розмірі 25 848,71 грн. Розрахунок суми 3% річних наведений позивачем у позовній заяві.

Крім того, за поставками, здійсненими 27.05.2013, 30.08.2013, 23.09.2013, 02.10.2013, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача інфляційні нарахування на суму заборгованості у загальному розмірі 81539,83 грн. Розрахунок інфляційних нарахувань наведений позивачем у позовній заяві.

Згідно п. 8.3. Договору покупець у випадку затримки розрахунку більше ніж на 2 місяці сплачує продавцю штраф в розмірі 50 % від суми боргу.

Виходячи з вказаних положень договору позивачем за поставками, здійсненими 27.05.2013, 30.08.2013, 23.09.2013, 02.10.2013, нараховано та заявлено до стягнення з відповідача штраф у загальному розмірі 364106,81 грн. відповідно до вказаного у позовній заяві розрахунку.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та необхідність часткового задоволення позову з таких підстав.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відносини сторін у даній справі за своєю правовою природою є відносинами за договором поставки (купівлі-продажу).

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За правилами статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства. Вказана норма за своїм змістом кореспондується з приписами п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Як встановлено ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджений факт поставки позивачем відповідачеві обумовленого договором товару на суму 1068640,06 грн.

Факт отримання товару на вказану суму відповідачем у справі не заперечується та підтверджений матеріалами справи, зокрема, вказаними вище видатковими накладними. Товар відповідачем сплачений частково, у сумі 78682,86 грн.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Обов'язок з оплати поставленого позивачем товару відповідачем у передбачений договором та додатками до нього виконаний не був, сума заборгованості склала 989957,20 грн., а тому вимога про її стягнення є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

У відповідності зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі положень ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3% річних за прострочення оплати за кожною з поставок товару у загальному розмірі 25 848,71 грн. Розрахунок суми 3% річних наведений позивачем у позовній заяві. Вказаний розрахунок не відповідає фактичним обставинам справи. За розрахунком суду розмір належних до стягнення з відповідача 3% річних становить 25786,05 грн. (за поставкою 27.05.2013 - 16381,12 грн., за поставкою 30.08.2013 - 3228,67 грн., за поставкою 23.09.2013 - 4053,40 грн., за поставкою 02.10.2013 - 1922,92 грн., за поставкою 06.10.2014 - 179,43 грн., за поставкою 10.10.2014 - 20,44 грн.).

Крім того, за поставками, здійсненими 27.05.2013, 30.08.2013, 23.09.2013, 02.10.2013, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача інфляційні нарахування на суму заборгованості у загальному розмірі 81539,83 грн. Розрахунок інфляційних нарахувань наведений позивачем у позовній заяві.

Вказаний розрахунок перевірений судом, є обґрунтованим та таким, що відповідає матеріалам справи та її фактичним обставинам, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача 81539,83 грн. інфляційних нарахувань на суму заборгованості є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно п. 8.3. Договору покупець у випадку затримки розрахунку більше ніж на 2 місяці сплачує продавцю штраф в розмірі 50 % від суми боргу.

Виходячи з вказаних положень договору позивачем за поставками, здійсненими 27.05.2013, 30.08.2013, 23.09.2013, 02.10.2013, нараховано та заявлено до стягнення з відповідача штраф у загальному розмірі 364106,81 грн. відповідно до вказаного у позовній заяві розрахунку.

Розрахунок суми штрафу відповідає матеріалам справи, її фактичним обставинам, здійснений позивачем обґрунтовано, а тому штраф у розмірі 364106,81 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у справі.

На підставі вказаних положень договору, а також вимог Закону України «Про відповідальність за невиконання грошових зобов'язань» позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню у загальному розмірі 136520,84 грн.

Розрахунок суми пені наведений позивачем у позовній заяві та викладений судом вище.

Як встановлено судом, за поставками, здійсненими 27.05.2013, 30.08.2013, 23.09.2013, 02.10.2013 позивачем пеню нараховано із порушенням вимог п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, відповідно до якого нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Укладеним сторонами у справі договором поставки не передбачено іншого періоду нарахування пені, ніж визначений п. 6 ст. 232 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, періоди нарахування пені за кількома поставками визначені позивачем невірно, без урахування наведених вище вимог закону.

Судом здійснений самостійний розрахунок сум пені за кожною з поставок, виходячи з фактичних обставин справи та положень закону.

Так, за поставкою, здійсненою 27.05.2013, розмір належної до стягнення пені складає 34838,90 грн. (строк оплати - не пізніше 10.08.2013, сума боргу - 445869,54 грн., період прострочення - з 11.08.2013 по 11.02.2014).

За поставкою, здійсненою 30.08.2013, розмір належної до стягнення пені складає 7328,67 грн. (строк оплати - не пізніше 13.09.2013, сума боргу - 95347,20 грн., період прострочення - з 14.09.2013 по 14.03.2014).

За поставкою, здійсненою 23.09.2013, розмір належної до стягнення пені складає 9823,57 грн. (строк оплати - не пізніше 07.10.2013, сума боргу - 127104,00 грн., період прострочення - з 08.10.2013 по 08.04.2014).

За поставкою, здійсненою 02.10.2013, розмір належної до стягнення пені складає 4783,56 грн. (строк оплати - не пізніше 17.10.2013, сума боргу - 61892,88 грн., період прострочення - з 18.10.2013 по 18.04.2014).

За поставкою, здійсненою 06.10.2014, розмір належної до стягнення пені складає 927,03 грн. (строк оплати - не пізніше 20.10.2014, сума боргу - 218300,62 грн., період прострочення - з 21.10.2014 по 31.10.2014).

За поставкою, здійсненою 10.10.2014, розмір належної до стягнення пені складає 105,59 грн. (строк оплати - не пізніше 24.10.2014, сума боргу - 41442,96 грн., період прострочення - з 25.10.2014 по 31.10.2014).

Загалом стягненню з відповідача на користь позивача у справі підлягає пеня у розмірі 57807,32 грн.

Письмовим відзивом від 16.01.2015 на позовну заяву відповідач просить суд відмовити у задоволенні вимог про стягнення «всіх штрафних санкцій», мотивуючи вказане клопотання наявністю фарс-мажорних обставин, а саме несприятливих погодних умов 12.07.2014, які, за доводами відповідача, пошкодили та знищили врожай на території оброблюваних відповідачем полів.

Як встановлено судом, відповідно до наданого позивачем Сертифікату № 2635 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданого Торгово-промисловою палатою України, у якому визнано форс-мажорними обставини щодо погодних умов, що призвели до значних ушкоджень і загибелі сільськогосподарських культур на площах відповідача у Народицькому районі Житомирської області 12.07.2014.

При цьому згідно з умовами договору та відповідних додатків до нього значну частину заборгованості за товар відповідач повинен був сплатити у 2013 році, тобто до настання несприятливих погодних умов. Обов'язки з оплати поставленого товару за поставками, здійсненими позивачем 30.08.2013, 23.09.2013, 02.10.2013, 06.10.2014, 10.10.2014, відповідачем здійснені не були ані повністю, ані частково, що свідчить про відсутність у відповідача волі до зменшення за мірою можливості збитків позивача, який взагалі не отримав оплату за поставлений ним товар.

Положеннями ст. 3, ч. 3 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність, зобов'язання, в свою чергу, має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У відповідності з приписами ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Вказана норма Цивільного кодексу України за своїм змістом кореспондується з приписами ст. 233 Господарського кодексу України, якою встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідачем заявлене клопотання про відмову у позові у частині стягнення штрафних санкцій (пені та штрафу), що за своєю суттю не є клопотанням про зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій у розумінні наведених вище норм.

Під час вирішення вказаного клопотання судом враховується тривалий час невиконання відповідачем обов'язку з оплати поставленого товару, відсутність будь-яких дій з боку відповідача щодо погашення заборгованості (повного або часткового) з моменту першої ж поставки. До того ж, штрафні санкції не є надмірно великими порівняно зі збитками позивача у справі як кредитора.

За таких обставин у задоволенні вказаного вище клопотання відповідача слід відмовити за необґрунтованістю.

З урахуванням викладеного вище позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та її обставинами частково, а тому підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за поставлений товар у розмірі 989957,20 грн., 81539,83 грн. інфляційних нарахувань на суму заборгованості, штрафу у розмірі 364106,81 грн., пені у розмірі 57807,32 грн., 3% річних у розмірі 25786,05 грн. з віднесенням на сторони згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрат зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 22, 43, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ХАСКИ-ИНВЕСТ», м. Київ, вул. Тимошенка, буд. 29, кв. 62, код 34343330, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «Укрзерноінвест», м. Київ, вул. Північна, буд. 6, літ. А1, код 36993405, заборгованість за поставлений товар у розмірі 989957,20 грн., 81539,83 грн. інфляційних нарахувань на суму заборгованості, штраф у розмірі 364106,81 грн., пеню у розмірі 57807,32 грн., 3% річних у розмірі 25786,05 грн., та судовий збір в сумі 30383 грн. (тридцять тисяч триста вісімдесят три) 94 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

В судовому засіданні 19.01.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Дата складення та підписання повного рішення - 26.01.2015.

Суддя В.О. Демидов