ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

19 січня 2015 року Справа № 923/1158/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді Дерепи В.І.
суддівБондар С.В. (доповідач), Грека Б.М.
розглянувши матеріали касаційної скарги Фізичної особи підприємця ОСОБА_3
на рішенняГосподарського суду Херсонської області від 23.09.2014 року
та постановуОдеського апеляційного господарського суду від 18.11.2014 року
у справі№ 923/1158/14
за позовомФізичної особи підприємця ОСОБА_3
доІнспекції державного архітектурно- будівельного контролю у Херсонській області
прозахист порушеного права ОСОБА_3, не бути примушеним до виконання дій, які для нього не є обов'язковими; не бути притягнутим до відповідальності за дії, що не визначалися законом, як правопорушення; знати свої обов'язки, шляхом зобов'язання Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Херсонській області припинити вимагати від ОСОБА_3 введення в експлуатацію однієї кімнати в житловому будинку та виконання постанов № 34 від 26.03.2013 року; № 43/ц від 16.04.2013 року і припису від 13.03.2013 року

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 23.09.2014 року у даній справі відмовлено в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 18.11.2014 року апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволена частково. Рішення суду першої інстанції скасовано, а провадження у справі припинено.

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями ОСОБА_3 звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою (копія залучена до матеріалів справи), в якій просить як скасувати рішення суду першої інстанції від 23.09.2014 року, яким у задоволенні позову відмовлено, так і ухвалу (постанову) Одеського апеляційного господарського суду від 18.11.2014 року і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Як зазначено вище, предметом спору є декілька позовних вимог немайнового характеру, які пов'язані між собою підставами виникнення, а в касаційній скарзі оскаржується також рішення суду.

Розглянувши матеріали касаційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає поверненню скаржнику з огляду на наступне.

Порядок оплати та ставки судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів встановлені Законом України "Про судовий збір", який набрав чинності 01.11.2011 року.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання касаційної скарги на рішення господарського суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 70 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, а у разі подання позовної заяви майнового характеру - у розмірі 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми (п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону).

До матеріалів касаційної скарги додано квитанцію № 119 від 04.12.2014 року, яка свідчить про те, що ФОП ОСОБА_3 сплачено судовий збір у розмірі 852, 60 грн. (як за подачу касаційної скарги у спорі з розгляду позовних вимог, предметом яких є одна немайнова вимога).

Відповідно до роз'яснення, що міститься в постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог (п.2.11).

Оскільки, ФОП ОСОБА_3 оскаржується в касаційній скарзі судові рішення, які прийняті за наслідком розгляду його позову, в якому об'єднані декілька позовних вимог немайнового характеру, позивач повинен був сплатити судовий збір окремо з кожної вимоги, яка зазначена в позовній заяві.

Враховуючи викладене квитанція № 119 від 04.12.2014 року, про яку зазначено вище, не може бути доказом сплати судового збору у встановленому розмірі.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку про те, що касаційна скарга підлягає поверненню скаржнику.

Керуючись ст.ст. 86, 110, пунктом 4 частини першої статті 111-3 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 на рішення Господарського суду Херсонської області від 23.09.2014 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 18.11.2014 року у справі № 923/1158/14 не приймати до розгляду та повернути скаржнику.

2. Повернути Фізичній особі підприємцю ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, АДРЕСА_1 75100) судовий збір у розмірі 852, 60 (вісімсот п'ятдесят два) грн. сплачений ним за квитанцією № 119 від 04.12.2014 року, за подання касаційної скарги.

Головуючий В.І.Дерепа

Судді С.В.Бондар

Б.М.Грек