ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2015 року Справа № 904/5624/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Пруднікова В.В. -доповідача

суддів: Орєшкіної Е.В., Широбокової Л.П.

Секретар судового засідання Євстигнеєва Т.О.

Представники сторін:

від позивача: Макаровець І.В., довіреність №2364-НЮ від 12.08.14, представник;

представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце повідмолений належним чином.

Розглядається апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Гірничодобувна промисловість" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.10.2014 року у справі №904/5624/14

за позовом державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця", м.Київ

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Гірничодобувна промисловість", м. Дніпропетровськ

про стягнення 40 962 грн. 52 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 14.10.2014 року у справі №904/5624/14 (суддя Рудь І.А.) позов задоволено частково. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Гірничодобувна промисловість" на користь Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" 39 982 грн. 68 коп. плати за користування вагонами, 1 827 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору. Решту позовних вимог залишено без розгляду.

Не погодившись з зазначеним рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Гірничодобувна промисловість", звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та відмовити позивачу в задоволенні позову.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вважає, що при винесені оскаржуваного рішення, судом першої інстанції повно досліджено матеріали справи та винесено обґрунтоване рішення, у зв"язку з чим, просить залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.11.14р. апеляційну скаргу прийнято до розгляду у судовому засіданні, яке призначено на 08.12.15р..

Суд апеляційної інстанції, вислухавши у судовому засіданні представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, перевірив правильність висновків суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, повноту їх дослідження та юридичну оцінку, і прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення підлягає частковому скасуванню, виходячи з наступного.

Між державним територіально-галузевим об'єднанням "Південно-Західна залізниця" (залізниця) та товариством з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Гірничодобувна промисловість" (вантажовласник) укладено договір про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги № 1594 від 23.07.12р.

Відповідно до п. 1.1 договору його предметом є надання залізницею вантажовласнику послуг, пов»язаних з перевезенням вантажів, та проведення розрахунків за надані послуги.

В квітні 2014р. на станцію Нігін Південно-Західної залізниці для Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Гірничодобувна промисловість" надходили вагони, які затримувалися на станції призначення з вини відповідача через зайнятість фронту навантаження та несвоєчасне розкредитування перевізних документів вантажовласником.

Загальний час затримки вагонів зафіксовано у актах загальної форми ГУ-23 (т. 1 а.с. 23,25,27,29,31,34,36,39,44,46,47,48,49,51,53,55,5760,62,64,65,68,70,73,76,78,80,84,86,87,89,91,94,96,98,101,103,106,108,110,113,114,116,), які додані позивачем до матеріалів справи. За час затримки вагонів залізницею було нараховано плату за користування вагонами за відомостями №№ 11040135, 12040137,13040139, 14040141, 15040143, 16040145, 17040147, 18040149, 19040151, 20040153, 21040155, 22040159, 23040161 на загальну суму 39 982, 68 грн.

Відомості плати за користування вагонами представниками вантажовласника підписано із зауваженнями: «з нарахуванням не згодні».

Відповідно до п. 12 Правил користування вагонами та контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів.

Відповідно до п. 3 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999р. № 113 (зі змінами) (надалі - Правила), облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23.

Пунктом 4 Правил визначено, що відомості плати за користування вагонами (контейнерами) складаються на вагони, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів у пунктах навантаження та вивантаження і містять розрахунки платежів за користування вагонами, за маневрову роботу та за подавання й забирання вагонів.

У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери (п. 8 Правил).

Із матеріалів справи вбачається що за фактом затримки вагонів на станції Нігін залізницею складено акти загальної форми ГУ-23 на віднесення на відповідальність вантажовласника(т.1а.с.23,25,27,29,31,34,36,39,44,46,47,48,49,51,53,55,5760,62,64,65,68,70,73,76,78,80,84,86,87,89,91,94,96,98,101,103,106,108,110,113,114,116,), які підписані як представником залізниці так і уповноваженими представниками вантажовласника. Позивачем до матеріалів справи (т. 2 а.с. 105-109) додано довіреності на представників вантажовласника на право підписання ними актів загальної форми, облікових карток, відомостей подачі та забирання вагонів, тощо. У зазначених актах, як це передбачено п. 8 Правил користування вагонами та контейнерами зазначено час подачі та закінчення затримки вагонів, їх номери. Акти загальної форми представниками вантажовласника підписано без заперечень, тобто вони тим самим погодились як із фактом затримки вагонів з вини ТОВ "Виробнича компанія "Гірничодобувна промисловість» так і з періодом затримки вагонів. Про час фактичного подавання та забирання вагонів свідчать також надані позивачем пам»ятки про подавання вагонів, пам»ятки про забирання вагонів фГУ-45, повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами.

Позивачем надано докази повідомлення відповідача про подавання вагонів-витяг з книги повідомлень про час надавання вагонів під навантаження або вивантаження форми ГУ-2, затвердженої наказом Укрзалізниці від 04.06.03р. № 147ц (т. 2 а.с. 75-81), що спростовує доводи відповідача про неотримання від залізниці зазначених повідомлень.

Відповідно до ч. 1 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини у порушенні зобов»язання доводить особа, яка порушила зобов»язання. Належних доказів на підтвердження відсутності своєї вини у затримці спірних вагонів відповідачем не надано.

Викладені вище обставини свідчать, що затримка вагонів на станції Нігін мала місце з вини вантажоодержувача, через зайнятість фронтів навантаження, несвоєчасність розкредитовування вагонів.

За даних обставин, суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог та стягнув з відповідача 39982, 68 грн. плати за користування вагонами.

Відповідно до ст. 62 Статуту залізниць України, у разі несвоєчасного внесення вантажовідправником, вантажоодержувачем, експедитором належної плати, зборів та штрафів, справляється пеня за кожний день затримки у розмірі, встановленому законодавством. Чинне законодавство не встановлює розмір такої пені. Проте, залізниця при укладанні з вантажовідправником та вантажоодержувачем договору може передбачити у ньому конкретні умови оплати послуг та розмір пені за порушення умов оплати.

Пунктом 4.3 договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги № 1594 від 23.07.12р. сторони передбачили, що у разі виникнення боргу вантажовласника перед залізницею, вантажовласник сплачує залізниці пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, з першого дня виникнення заборгованості виключаючи день оплати.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем здійснено розрахунок суми пені та трьох відсотків річних за час прострочки виконання грошового зобов»язання.

Судом першої інстанції в частині стягнення пені та трьох відсотків річних позов залишено без розгляду на підставі п. 5 ст. 81 ГПК України.

Відповідно до п. 5 ст. 81 ГПК України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без належних підстав не подав витребувані судом матеріали, необхідні для вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів справи, ні ухвалою про порушення провадження у справі від 01.08.14р. ні ухвалою про відкладення розгляду справи від 21.08.14р.суд не вимагав від позивача здійснити перерахунок розміру пені та річних. Тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для залишення позову без розгляду.

Розрахунок пені та річних у позовній заяві здійснено позивачем не вірно. Сума пені та річних, нарахована на загальну суму боргу - 39982, 68 грн., за період з 09.04.14р. по 20.07.14р., без урахування того, що заборгованість на загальну суму виникла на підставі декількох відомостей плати за користування вагонами, які було підписано в період з 13.04.14р. по 24.04.14р.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 22.12.14р. позивача зобов»язано здійснити перерахунок нарахованих сум пені та трьох відсотків річних по кожній з відомостей плати за користування вагонами та контейнерами окремо.

Відповідно до наданого розрахунку - пеня за прострочку виконання грошового зобов»язання складає - 72,17 грн., річні у сумі 12, 66 грн. Зазначені суми пені та річних підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи вищевикладені обставини, підстави для задоволення скарги колегія суддів не знаходить. Рішення господарського суду Дніпропетровської області підлягає частковому скасуванню. З товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Гірничодобувна промисловість" на користь державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" підлягає стягненню 39982, 68 грн. основного боргу, 72,17 грн. - пені, та три відсотка річних - 12, 66 грн.

Згідно зі статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на обидві стороні пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 103-104 ГПК України, апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Гірничодобувна промисловість" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.10.2014 року у справі №904/5624/14- залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.10.2014 року у справі №904/5624/14- скасувати частково.

Резолютивну частину рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.10.2014 року у справі №904/5624/14 викласти в наступній редакції:

«Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Гірничодобувна промисловість" на користь Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця» 39 982, 68 грн. плати за користування вагонами, 72,17 грн. - пені, та три відсотка річних у сумі 12, 66 грн., 1 787 грн. 67 коп. витрат по сплаті судового збору за подання позову. В решті позову - відмовити.

Наказ господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.14р., виданий на підставі рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.10.2014 визнати таким, що не підлягає виконанню.

Доручити господарському суду Дніпропетровської області видати накази про стягнення Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Гірничодобувна промисловість" на користь Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця» 39 982, 68 грн. плати за користування вагонами, 72,17 грн. - пені, та три відсотка річних у сумі 12, 66 грн., судовий збір за подачу позову у розмірі 1 787 грн. 67 коп.

Постанова може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у порядку і строки визначені ст. 110 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Прудніков

Суддя Е.В Орєшкіна

Суддя Л.П. Широбокова

26.01.15