ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2015 року Справа № 904/5944/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Орєшкіної Е.В. (доповідач)

суддів: Пруднікова В.В., Широбокової Л.П.,

секретар судового засідання: Валяр М.Г.,

представники сторін:

від позивача: Горун Н.М., представник, договір про надання адвокатських послуг № б/н від 24.06.2014 року;

від відповідача: Сизова А.С., представник, довіреність № 5803-К-Н-О від 01.10.2014 року;

розглянувши матеріали апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Хорошие двери» на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2014 року у справі №904/5944/14

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Хорошие двери», м.Берислав, Херсонська область

до відповідача публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», м. Дніпропетровськ

про стягнення 283 101 грн. 94 коп.

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Хорошие двери» (надалі - ТОВ "Хорошие двери") звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (надалі - ПАТ КБ «ПриватБанк») на свою користь 262 181 грн. 30 коп. боргу, 2 305 грн. 76 коп. 3% річних, 18 614 грн. 88 коп. інфляційних нарахувань, 5 662 грн. 04 коп. понесених витрат по сплаті судового збору та 12 000 грн. понесених витрат по оплаті послуг адвоката.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2014 року у справі №904/5944/14 (суддя Петренко Н.Е.) в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення місцевим господарським судом норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, просить Дніпропетровський апеляційний господарський суд його скасувати, прийняти нове рішення, яким позов задовольнити, судові витрати по справі покласти на відповідача.

Відповідач проти доводів апеляційної скарги заперечує, вважає їх необґрунтованими та безпідставними.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення присутніх в судових засіданнях представників сторін, дослідивши матеріали справи, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи 21.01.2011року ТОВ "Хорошие двери" в ПАТ КБ "ПриватБанк" був відкритий поточний рахунок №7576 (валюта - гривня), 25.01.2011року - поточний рахунок №0650 (валюта - долар США), що підтверджується довідкою ПАТ КБ "ПриватБанк" №08.7.0.0.0/01 від 26.01.2011року (а.с.11).

На запит позивача щодо надання йому для підписання договору банківського обслуговування на паперовому носії листом за вих.№20.1.0.0.0/7-20140627/432 від 08.07.2014 року відповідач повідомив, що відповідно до чинного законодавства України ПАТ КБ "ПриватБанк" здійснює надання банківських послуг необмеженому колу осіб на підставі їх заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, розміщених на офіційному сайті www.privatbank.ua у мережі Інтернет. Клієнт, надаючи банку належним чином заповнену Заяву про відкриття поточного рахунку, висловлює свою згоду, що Заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами складає укладений договір про банківське обслуговування. Дана форма договору регулюється ст.634 Цивільного кодексу України, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Підписана клієнтом банку Заява про відкриття поточного рахунку містить положення про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, що свідчить про обов'язок банку обслуговувати його в порядку, визначеному в Умовах і правилах надання банківських послуг. Відносно можливості використання факсимільного відтворення печатки банку і підпису уповноваженої особи відповідач пояснив, що такий спосіб підписання передбачений п.1.1.3.2.28 Умов і правил надання банківських послуг і застосовується на підставі ч.3 ст.207 Цивільного кодексу України.

Позивач зазначає, що починаючи з 15.03.2014 року відповідач спочатку тимчасово, а потім зовсім припинив роботу своїх відділень на території Криму з причини дефіциту готівкових коштів і правової невирішеності роботи банків на півострові, про що повідомив своїх клієнтів на офіційному сайті банку та з 18.03.2014 року ним були припинені операції по банківських рахунках клієнтів в цьому регіоні, заблоковані рахунки, скасовано можливість проведення безготівкових платежів.

Станом на 20.05.2014 року залишок грошових коштів на рахунку №7576 склав 203 064 грн. 57 коп., що підтверджується довідкою ПАТ КБ "ПриватБанк" від 23.06.2014 року №08.7.0.0.0/10; на рахунку №0650 - 5 000 доларів США, що підтверджується довідкою від 23.06.2014 року № 08.7.0.0.0/12 (а.с.14, 15).

Позивачем було переведено місце ведення своєї господарської діяльності із м. Севастополя до м. Бериславу Херсонської області, у зв'язку з чим внесені відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що підтверджується витягом з зазначеного реєстру від 06.05.2014 року серії АГ № 975460 (а.с.28).

Позивач звернувся до відповідача з листом за вих.№29 від 26.05.2014 року, в якому просив розблокувати його рахунки і надати доступ до грошових коштів або повернути грошові кошти на рахунки, відкриті ним у м.Берислав (ТОВ «Хорошие двері» 06.05.2014 року відкриті рахунки №0207, №0794 в Херсонській філії ПАТ КБ "ПриватБанк", що підтверджується довідкою від 07.05.2014 року № 08.7.0.0.0/56 (а.с.12)).

Листом від 02.06.2014 року за вих.20.1.0.0.0/7-20140528/3483 відповідач повідомив позивача, що територію АРК Крим та м. Севастополь визнано тимчасово окупованою територією України відповідно до ст.3 закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та ПАТ КБ "ПриватБанк" вимушено припинив свою діяльність на зазначеній території з огляду на приписи чинного законодавства.

Листом за вих.№30 від 29.05.2014 року позивач звернувся до відповідача із запитом на отримання інформації, в якому просив його надати пояснення щодо підстави списання грошових коштів з його рахунків. У відповідь на цей запит позивач отримав від відповідача лист від 03.06.2014 року за вих.№20.1.0.0.0/7-20140529/1728, в якому по суті відсутня відповідь на поставлене запитання.

Позивач звернувся із запитом на отримання інформації до Національного банку України від 04.06.2014 року № 31, в якому просив надати оцінку законності дій відповідача стосовно заблокування рахунків позивача і привласнення його грошових коштів.

Національний банк України надав позивачу відповідь за вих.№25 -112/ 34160 від 01.07.2014 року, в якій повідомив, що листом від 24.06.2014 року №25-111/32973 він звернувся до відповідача із вказівкою стосовно вжиття дієвих заходів щодо розблокування коштів на рахунках та належного обслуговування клієнтів, які були зареєстровані на території АР Крим і здійснили державну реєстрацію змін місцезнаходження в інших регіонах України.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошті, що містяться на поточних рахунках: 203 014 грн. 57 коп. з рахунку №7576 та 59 116 грн. 73 коп. (5 000 дол. США Х 1182,3346 (курс НБУ станом на 01.07.2014 рік)) з рахунку №0650, всього 262 181 грн. 30 коп.

Окрім того, з посиланням на ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, позивачем були нараховані та пред'явлені до стягнення інфляційні втрати у сумі 18 614 грн. 88 коп. за період: квітень, травень 2014 року та 3% річних у сумі 2 305 грн. 76 коп. за період: з 15.03.2014 року по 01.07.2014 року.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що в позові слід відмовити з огляду на наступне.

Регулювання відносин між банком і клієнтом з приводу відкриття йому рахунка здійснюється відповідно до умов договору банківського рахунку.

Договір банківського рахунку укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунку з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам (ст.1067 Цивільного кодексу України).

Постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 року затверджено Інструкцію про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, яка передбачає порядок відкриття клієнтам банків поточних, депозитних (вкладних) рахунків у національній та іноземній валюті, а також поточних бюджетних рахунків у національній валюті України. Договірні відносини між сторонами стосовно банківського рахунка виникають, як при укладенні й підписанні єдиного документа, так і за згодою керівника банку, що надається у формі його підпису на заяві клієнта про відкриття рахунку.

Договір банківського рахунку є публічним договором. Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунку з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам. Умови договору не можуть суперечити вимогам Інструкції про відкриття банками рахунків у національній та іноземній валюті.

В матеріалах справи містяться заяви позивача про відкриття поточних рахунків №7576 та №0650, оформлені із додержанням вищезазначених вимог (а.с.40-45), тому висновок місцевого господарського суду з приводу того, що позивачем не подано суду договори, на підставі яких між сторонами виникли спірні відносини колегія суддів вважає помилковим. Дана форма договору регулюється ст.634 Цивільного кодексу України, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Клієнт зобов'язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором (ст. 1068 Цивільного кодексу України).

Банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом (ст.1071 Цивільного кодексу України).

Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що договірним списанням визнається списання грошей, що здійснюється банком на підставі доручення його клієнта та в порядку, передбаченому в укладеному ними договорі.

Відповідно до ст.7 вказаного Закону, поточний рахунок - це рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Платіжне доручення - це розрахунковий документ, який містить доручен-ня платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунку на рахунок отримувача ( ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»).

У разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійш-ли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом (ст. 1073 Цивільного кодексу України).

Отже, при вчиненні будь-якого з названих порушень банк має негайно (в день виявлення порушення) після його виявлення зарахувати суму на рахунок клієнта або перерахувати грошові кошти з його рахунка належному отримувачеві. Якщо при цьому відбулося прострочення банком операцій за рахунком, у клієнта з'являється підстава вимагати відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України сплати процентів та відповідно до ст.623 Цивільного кодексу України - відшкодування завданих збитків, якщо інше не встановлено законом.

Відшкодування банком завданих збитків унаслідок неналежного виконан- ня операцій за рахунком клієнта здійснюється відповідно до правил, передбачених ст.624 Цивільного кодексу України.

Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом (ст.1074 Цивільного кодексу України).

Позивачем, у відповідності із ст.ст.33, 34 Господарського процесуального кодексу України, не подано належних доказів, які б доводили, що відповідачем списано грошові кошти з його рахунків, привласнено такі грошові кошти, що у встановлений законом спосіб ним доручено банку видати йому грошові кошти або здійснити перерахування грошових коштів з певного рахунку на певний рахунок, що ним надано банку відповідні розрахункові документи для здійснення фінансових операцій та порушення банком розпорядження клієнта (позивача) про перерахування грошових коштів з його рахунків тощо. Листування позивача такими доказами не є. Платіжні доручення №977 від 11.09.2014 року та №978 від 11.09.2014 року, які надіслані на адресу відповідача після порушення провадження у справі, свідчать, що на момент пред'явлення позову до суду у банка ще не виникло зобов'язання з перерахування спірних грошових коштів, тобто право позивача в даному випадку неможна вважати порушеним, він звернувся з позовом до суду завчасно.

Окрім того, ТОВ «Хорошие двери» просить стягнути з ПАТ КБ «Приват Банк» 262 181 грн. 30 коп., який визначає як борг за договорами банківського рахунку, тоді як законом визначені наслідки прострочення банком операції за рахунком, зокрема, відшкодування завданих збитків, про що зазначено вище.

Разом з тим колегія суддів не погоджується з висновком місцевого господарського суду з приводу того, що позов поданий до неналежного відповідача з огляду на приписи Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями (ч.1 ст.96 Цивільного кодексу України).

Юридична особа відповідає за своїми зобов'язаннями усім належним їй майном (ч.2 ст.96 Цивільного кодексу України).

Філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований по-за її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій (ч.1 ст.95 Цивільного кодексу України).

Отже, відповідальність за зобов'язаннями, що виникли за укладеними з клієнтами договорами про відкриття банківського рахунку та здійснення розрахунково-касового обслуговування, несе ПАТ КБ «ПриватБанк» як юридична особа, місцезнаходженням якого не є на окупованій території в розумінні вказаного закону. Закриття ж його відокремленого підрозділу або припинення діяльності останнього не звільняє позивача як юридичну особу від відповідальності у разі порушення ним своїх договірних зобов'язань. До того ж, відповідач в даному випадку інформацією щодо відкритих спірних рахунків позивача та залишків грошових коштів на них володіє, що підтверджено виданими ним довідками станом на 20.05.2014 року (а.с.14, 15).

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що в позові слід відмовити, але з інших підстав, ніж зазначені в оскаржуваному рішенні, внаслідок чого воно підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Хорошие двери» задовольнити частково.

Рішення рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2014 року у справі №904/5944/14 скасувати.

Прийняти нове рішення.

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя В.В. Прудніков

Суддя Л.П. Широбокова

(повний текст постанови складено 13.01.2015 року).