ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2015 р. Справа № 922/3911/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Горбачова Л.П., суддя Істоміна О.А. , суддя Тарасова І. В.,

при секретарі Полубояриній Н.В.,

за участю представників сторін:

позивача - Задорожної Д.Ю. (дов.№312 від 13.10.2014р.),

відповідача - Любич В.О. (дов.№б/н від 15.10.2014р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ТОВ "Стальконструкція" (вх.№3675Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 20.10.2014 року по справі №922/3911/14

за позовом Корпорації "Трансекспо Систем Менеджмент Груп", м.Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стальконструкція", м.Харків,

про стягнення 51674,38 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Корпорація "Трансекспо Систем Менеджмент Груп" звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою про стягнення з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Стальконструкція", суми у розмірі 51674,38 грн., з яких 42224,20 грн. - основна заборгованість, 3084,10 грн. - пеня, 5307,58 грн. - інфляційні втрати, 1058,50 грн. - 3% річних, посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань згідно договору підряду №0511-7 від 06 червня 2011 року, який було укладено між позивачем та відповідачем (а.с.4-а.с.8).

Рішенням господарського суду Харківської області від 20 жовтня 2014 року по справі №922/3911/14 (суддя Светлічний Ю.В.) позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стальконструкція" (61106, м. Харків, пр. Московський, 283, р/р № 0101 Філії ХРУ ВАТ КБ "Експобанк", МФО 351964, , ІПН 43) на користь Корпорації "ТСМ Груп" (03680, м. Київ, вул. Ямська, 72, р/р №678 в АТ "Банк "Таврика" м. Києва, МФ0 300788, , ІПН 09) суму у розмірі 51674,38 грн., з яких: 42224,20 грн. основна заборгованість, 3084,10 грн. пеня, 5307,58 грн. інфляційні втрати, 1058,50 грн. 3% річних та судовий збір у розмірі 1827,00 грн. (а.с.63-а.с.68).

Відповідач з рішенням суду не погодився, звернувся до апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 20.10.2014 року по справі №922/3911/14 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заявлених позивачем позовних вимог у повному обсязі. Судові витрати покласти на позивача (а.с.75-а.с.79).

08.12.2014р. позивача до суду надійшов відзив (вх.№11919) на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Харківської області від 20.10.2014р. по справі №922/3911/14 залишити без змін (а.с.90-а.с.91).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 08.12.2014р. по даній справі продовжено строк розгляду даної справи та її розгляд відкладено на 19..01.2015р.

19.01.2015р. до суду від ТОВ «Стальконструкція» надійшли додаткові пояснення (вх.№575), в яких просить суд розглядати справу з урахуванням наданих додаткових пояснень, скасувати рішення господарського суду Харківської області від 20.10.2014р. по справі №922/3911/14 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заявлених позивачем позовних вимог у повному обсязі.

У судовому засіданні 19.01.2015р. представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримала у повному обсязі. Просила суд скасувати рішення господарського суду Харківської області від 20.10.2014 року по справі №922/3911/14 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заявлених позивачем вимог у повному обсязі.

У судовому засіданні 19.01.2015р. представник відповідача (апелянта) вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що за даним договором підрядником (позивачем) виконувались специфічні роботи із улаштування металевих протипожежних дверей, застосуванню підлягають спеціальні норми законодавства, що регулюють питання оформлення результатів виконання таких робіт, зокрема, Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з надання послуг і виконання робіт протипожежного призначення. Акт прийняття виконаних робіт підписується представником замовника, виконавця робіт, державного пожежного нагляду та засвідчується печатками. Апелянт вважає, що акт приймання-передачі робіт за договором не відповідає імперативним вимогам чинного законодавства, не може вважатися належним первинним документом, що засвідчує факт передачі результату виконаних робіт відповідачу.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає її незаконною та необґрунтованою, просить суд рішення господарського суду Харківської області від 20.10.2014р. по справі №922/3911/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, в межах вимог передбачених ст.101 ГПК України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

06 червня 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір підряду №11-7 від 06 червня 2011 року. Згідно з умовами якого підрядник зобов'язується своїми силами і засобами, або за допомогою третіх осіб, на замовлення замовника виконати будівельно-монтажні роботи по заповненню прорізів технічних приміщень дверима металевими на будівництві Торгівельно-офісного центру з адміністративними приміщеннями та підземним паркінгом за адресою: м. Харків, вул. Тринклера, кут пр. Правди у строк, що складає 85 днів з моменту складання договору та виконання замовником п.2.2.1 цього договору (а.с.12-а.с.15).

Згідно з п.п.2.2.1. договору сторони погодили, що протягом (п'яти) банківських днів з моменту підписання договору замовник перераховує підряднику передоплату у сумі 80% (вісімдесят відсотків) від вартості договору, вказаної в п.2.1. договору, що складає 138579,35 грн. з урахуванням ПДВ 20% з метою закупівлі матеріалів.

Пунктом 2.2.2. договору встановлено, що подальші розрахунки проводяться замовником шляхом переказу підрядникові коштів протягом 5 (п'яти) банківських днів з дня підписання сторонами актів здачі-приймання виконаних робіт.

Відповідно до п. 2.3. договору, гарантійний фонд встановлюється у розмірі 5% (п'ять відсотків) від ціни договору та оформлюється шляхом щомісячного утримання замовником 5% (п'ять відсотків) вартості фактично виконаних робіт з урахуванням ПДВ.

Пунктом 2.4 договору встановлено, що замовник перераховує підряднику 50% (п'ятдесят відсотків) гарантійного фонду після підписання актів приймання-передачі виконаних робіт та отримання замовником відповідного рахунку - фактури від підрядника.

Відповідно до п.2.6 договору, перерахування замовником на рахунок підрядника решти коштів гарантійного фонду в розмірі 50% суми гарантійного фонду здійснюється: а) протягом 30 календарних днів з моменту закінчення гарантійного строку експлуатації, вказаного у статті 5 договору, та отримання замовником від підрядника відповідного рахунку; або б) протягом 30 календарних днів після надання підрядником замовнику банківської гарантії та суму решти коштів гарантійного фонду від банку, акцептованого замовником, з текстом та у формі, погодженій із замовником.

Пунктом 4.1 договору сторони погодили, що протягом 3-х діб з моменту завершення робіт підрядник готує два примірники акту виконаних робіт, підписує їх і передає замовникові.

Згідно з п.4.2 договору замовник протягом 10 робочих днів після отримання від підрядника акту передбачених п.4.1 цього договору, зобов'язаний прийняти виконані належним чином роботи, підписати акт і повернути підрядникові один примірник підписаного акту або надати підрядникові мотивовану відмову від прийняття та підписання акту.

Відповідно до п.4.2.1 у випадку, коли протягом 10-ти робочих днів замовник не підпише Акт та не надасть мотивованої відмови, роботи вважаються виконаними підрядником належним чином.

Згідно з п.5.1. підрядник гарантує якість виконаних робіт протягом 12 місяців з дня підписання акту приймання-передачі виконаних робіт.

Відповідно до п.6.2 при порушенні строків проведення розрахунків за договором, замовник сплачує підряднику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у відповідний період від суми заборгованості за кожний день прострочення, але не більше ніж 3% від ціни робіт.

Судом першої інстанції встановлено, що сторонами у встановленому договором порядку 30.12.2011р. підписано акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2011 року на загальну суму 173224,20 грн., і факт виконаних робіт не спростовується відповідачем. Підписано також і довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2011 року (а.с.20).

Даний акт та довідка про вартість виконаних будівельних робіт були підписані з боку підрядника (відповідача) президентом корпорації Мазовером В.І. та з боку генпідрядника генеральним директором Євель С.М. (а.с.18-а.с.19).

Відповідачем були прийняті роботи виконані позивачем без зауважень щодо якості виконання робіт або мотивованої відмови від підписання даного акту.

В ході судового розгляду справи відповідач підтвердив, що об'єкт будівництва - Торгівельно-офісного центру з адміністративними приміщеннями та підземним паркінгом за адресою: м. Харків, вул.Тринклера, кут пр.Правди, введено в експлуатацію та використовується за призначенням.

Господарський суд Харківської області, приймаючи оскаржуване рішення, виходив з наступного.

У відповідності до ст.11 ЦК України та ст.174 ГК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші угоди (правочини), передбачені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

У відповідності положень ст.875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних, а також інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Згідно зі ст. ст.509, 510 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк, відповідно до закону, інших правових актів, договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, крім передбачених законом випадків.

Згідно з ч. 1 ст. 530, ч. 1 ст. 846 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до ч.1 ст.853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до ст. ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Як встановлено судом першої інстанції, позивачем за договором виконані зобов'язання на суму 173224, 20 грн., однак відповідачем оплачені роботи лише частково, а саме: у розмірі 131000,00 грн., внаслідок чого виникла заборгованість, яка складає 42224,20 грн. (з яких - 8661,21 грн. гарантійний фонд та 33562,99 грн. сума заборгованості за виконані будівельні роботи).

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача з претензією №01 від 05.07.2013 р., в якій просив сплатити заборгованість, в тому числі і за договором №110511-7 від 06 червня 2011 р. у розмірі 4224,20 грн. (а.с.23).

В ході судового розгляду справи представник відповідача зазначила, що рахунок №90 на оплату гарантійного фонду за будівельно - монтажні роботи систем протипожежної безпеки відповідно до договору на суму 42224,20 грн., на адресу ТОВ «Стальконструкція» не надходив, однак в матеріалах справи містяться копії опису вкладення та квитанція про відправлення 30.08.2014р. вказаного рахунку на юридичну адресу відповідача. Оригінал вказаної квитанції та опису вкладення був наданий відповідачем на вимогу суду для огляду в судове засідання 19.01.2015р. Наданий оригінал поштової квитанції та опису вкладення відповідає копіям, які знаходяться в матеріалах справи (а.с.22).

Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.ст. 588 та 599 ЦК України).

За таких підстав господарський суд Харківської області дійшов правомірного висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача суми основної заборгованості у розмірі 42224,20 грн. (з яких - 8661,21 грн. гарантійний фонд та 33562,99 грн. сума заборгованості за виконані будівельні роботи).

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

З приводу стягнених з відповідача за прострочення виконання грошового зобов'язання в сумі 3084,10 грн. пені, 5307,58 грн. інфляційних втрат та 1058,50 грн. 3% річних, то колегія суддів вважає, що судом першої інстанції у відповідності до норм чинного законодавства було стягнуто пеню, 3% річних, інфляційні втрати, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст.625 Цивільного кодексу України, суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 1058,50 грн. та інфляційних в розмірі 5307,58 грн. з огляду на встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань щодо повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Отже, враховуючи приписи ст. 625 Цивільного кодексу України, перевіривши нарахування вказаної суми 3% річних та інфляційних втрат, судова колегія зазначає, що вимога позивача про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 1058,50 грн. та інфляційних втрат в розмірі 5307,58 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Також судова колегія вважає, що судом першої інстанції правомірно стягнута з відповідача пеня в сумі 3084,10 грн., виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як вже зазначалося вище, в силу ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до п.6.2. договору сторони погодили, що при порушенні строків проведення розрахунків за договором, замовник сплачує підряднику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у відповідний період, від суми заборгованості за кожний день прострочення, але не більш ніж 3% від ціни робіт.

Таким чином, перевіривши розрахунок розміру пені, заявленої до стягнення суду першої інстанції, колегія суддів встановила, що суд правомірно стягнув з відповідача пеню в сумі 3084,10 грн.

Згідно зі ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В ході судового розгляду справи відповідач не спростував факту невиконання позивачем робіт, обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з надання послуг і виконання робіт протипожежного призначення, при цьому залишаючи поза увагою свій обов'язок за договором №110511-7 від 06.06.2011р. щодо оплати виконаних робіт, які були прийняті по акту №2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2011 року без зауважень.

За таких підстав колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі не знайшли підтвердження в ході судового розгляду, тоді як господарським судом першої інстанції в повній мірі з'ясовані та правильно оцінені обставини у справі та прийняте ним рішення є законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає. Колегія суддів також зазначає, що судом першої інстанції не було допущено порушень норм процесуального права, які б могли бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п.1 ст.103, ст.105 ГПК України, - колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Стальконструкція" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 20.10.2014 року по справі №922/3911/14 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 26.01.2015 року.

Головуючий суддя Горбачова Л.П.

Суддя Істоміна О.А.

Суддя Тарасова І. В.