ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.01.2015 р. Справа№ 914/3780/14

За заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Техносатсервіс», м.Львів

про відстрочку виконання рішення суду від 18.12.2014р. у справі № 914/3780/14 в порядку ст. 121 ГПК України

у справі № 914/3780/14

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Пекканіска» м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Техносатсервіс», м.Львів

про стягнення 16 400 грн. 08 коп. основної заборгованості, 3 280 грн. 02 коп. двадцяти відсотків штрафу, 1 223 грн. 28 коп. пені, 1 160 грн. 58 коп. трьох відсотків річних та стягнення судових витрат.

Суддя Коссак С.М.

при секретарі Куць М.Я.

Від заявника (відповідача): Дякун Х.Є. - представник за довіреністю від 21.03.2014р.;

Від позивача: не з'явився.

31.12.2014р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Техносатсервіс» (заявник, боржник) подано заяву (вх.№6196/14) про відстрочку виконання судового рішення господарського суду Львівської області від 18.12.2014р. у справі № 914/3780/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пекканіска» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техносатсервіс» про стягнення 16 400 грн. 08 коп. основної заборгованості, 3 280 грн. 02 коп. двадцяти відсотків штрафу, 1 223 грн. 28 коп. пені, 1 160 грн. 58 коп. трьох відсотків річних та стягнення судових витрат.

Згідно розпорядженням від 31.12.2014р. № 864 щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи у зв'язку перебуванням у відпустці судді Козак І.Б. заяву про відстрочку виконання рішення у справі № 914/3780/14 (вх.№6196/14) було призначено автоматичний розподіл. За результатом автоматичного розподілу суддею по справі було призначено Коссака С.М.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 31.12.2014р. прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Техносатсервіс» про відстрочку виконання рішення та призначено до розгляду в судовому засіданні на 15.01.2015р.

В судове засідання представник позивача (стягувача) явку повноважного представника не забезпечив, причин неявки суду не повідомили.

В судовому засіданні представник заявника (боржник) явку повноважного представника забезпечив, просить задоволити подану ним заяву про відстрочку виконання рішення до 30.06.2015р. Вимоги ухвали суду від 31.12.2014р. про надання доказів, що підтверджують наявність обставин, які відповідно до ст. 121 ГПК України є підставою для відстрочки виконання рішення суду, надання доказів важкого матеріального становища ТзОВ «Техносатсервіс» чи інших конкретних обставин, з якими пов'язується необхідність про відстрочення виконання рішення.

Станом на момент розгляду заяви доказів часткового погашення боргу не надано.

Судом встановлено: Рішенням господарського суду Львівської області від 18.12.2014р. у справі №914/3780/14 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Пекканіска» задоволено частково, вирішено стягнути з боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю «Техносатсервіс» (79031, Львівська область, м. Львів, вул. Стрийська, буд. 202; код ЄДРЮО та ФОП 22377337) на користь стягувача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Пекканіска» (04209, м. Київ, вул. Богатирська, буд. 11; код ЄДРЮО та ФОП 35411500) 16 400 грн. 08 коп. основної заборгованості, 1 160 грн. 58 коп. трьох відсотків річних та 1 454 грн. 11 коп. судового збору.

Рішення господарського суду Львівської області від 18.12.2014 року у справі №914/3780/14 набрало законної сили в порядку статті 85 ГПК України, та, у відповідності до частини п'ятої статті 124 Конституції України, є обов'язковим до виконання на всій території України.

Боржник у своїй заяві просить суд відстрочити виконання рішення у справі на термін до 30.06.2015р. у зв'язку із важким фінансовим станом підприємства боржника та зростанням кредиторської заборгованості.

Відповідно до статті 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, і у виняткових випадках, залежно від обставин справи може відстрочити виконання рішення.

Відповідно до п.7.2. постанови пленуму Вищого господарського суду № 9 від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

З аналізу статті 121 ГПК України слідує, що для задоволення заяви про відстрочку рішення суду необхідною є наявність: обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим і винятковий випадок, який залежить від обставин справи. Причім наголошується що це право, а не обов'язок суду.

Судова практика націлює на те, що при вирішенні цього питання суд повинен врахувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Щодо наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим і винятковий випадок, який залежить від обставин справи судом не виявлено і не встановлено, а заявником - відповідачем у справі не названо і не доведено.

Відповідачем (боржником) не підтверджено належними та допустимими доказами винятковості обставин, що ускладнюють виконання рішення суду.

Самі по собі фінансові труднощі боржника не свідчать про те, що він не може вчасно виконати рішення суду з підстав відсутності грошових коштів, оскільки така відсутність не може спричиняти неможливість виконання рішення суду з огляду на існування інших способів виконання рішення суду, крім звернення стягнення на грошові кошти у передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» порядку.

Тому, враховуючи зазначену норму, надання відстрочки на підставі тяжкого фінансового стану боржника не може вважатися підставою для застосування положень статті 121 ГПК України, адже, із врахуванням положення частини першої статті 625 ЦК України, боржник, у випадку порушення грошового зобов'язання, не може посилатися на неможливість його виконання.

Крім того, заявник у своїй заяві не наводить жодних доказів того, що виконати рішення суду неможливо, чи з певних причин складно, а обґрунтовує свою заяву негативними наслідками виконання такого рішення для боржника, які можуть настати в майбутньому, що суперечить вимогам статті 121 ГПК України.

Суд звертає увагу на ту обставину, що при вирішенні питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси обох сторін, оскільки невиконання рішення суду порушує також і матеріальні інтереси позивача (стягувача), оскільки відстрочка може позбавити позивача від того, на що він очікував при укладенні із відповідачем Договору, а саме вчасної та у повному обсязі оплати виконаних за договорами робіт.

Також, боржником не надано доказів щодо обсягу очікуваних коштів та про реальні заходи, які протягом певного часу дозволять йому виконувати погашення заборгованості за вказаним судовим рішенням.

Згідно вимог статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а відповідно до статті 34 ГПК України суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Заслухавши пояснення представника заявника, оглянувши і дослідивши матеріали справи та поданої заяви суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Техносатсервіс» про відстрочку виконання рішення суду від 18.12.2014р. у справі № 914/3780/14.

Також суд констатує, що заявник подав заяву про відстрочку виконання рішення в порядку ст. 121 ГПК України, однак при цьому не надав докази факту відкриття виконавчого провадження. З врахуванням цієї обставини, а також, що ГПК України, Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено право чи обов'язок суду зміни примусового виконання рішення на добровільне (п.п. 2,3 прохальної частини заяви).

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. 22, 33, 34, 86, 121 ГПК України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви (вх.№ 6196/14 від 31.12.2014р.) Товариства з обмеженою відповідальністю «Техносатсервіс» про відстрочку виконання рішення господарського суду Львівської області від 18.12.2014р. у справі №914/3780/14 - відмовити.

Суддя Коссак С.М.