номер провадження справи 23/42/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.01.2015 Справа № 908/3558/14

Господарський суд у складі судді Шевченко Тетяни Миколаївни,

за участю:

представника кредитора ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК»: Лєлюх О.М., довіреність №09-32/7845 від 05.12.2014;

представника боржника: Азарова О.А., довіреність № 05/09-14 від 05.09.2014;

від інших кредиторів - не з'явились;

розглянувши матеріали справи №908/3558/14

Кредитори:

1) Публічне акціонерне товариство «РЕАЛ БАНК» (61702, м. Харків, пр-т. Леніна, 60; ідент. код - 14360721; скорочено - ПАТ «РЕАЛ БАНК»);

2) Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (01001, м. Київ, пер. Шевченка, 12; ідент. код - 00039002; скорочено - ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК»);

3) Товариство з обмеженою відповідальністю «СКАЙ КЕПІТАЛ» (01601, м. Київ, вул. Червоноармійська, 10, ідент. код - 37974493; скорочено - ТОВ «СКАЙ КЕПІТАЛ»);

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДСКЛО-ТРЕЙДИНГ» (85114, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Леніна, 208; ідент. код - 32329419; скорочено - ТОВ «БУДСКЛО-ТРЕЙДИНГ»);

про визнання банкрутом,

розпорядник майна - Кінішенко Михайло Володимирович (поштова адреса: 84313, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Соціалістична, 50/27),

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «РЕАЛ БАНК» (ініціюючий кредитор у справі) звернулось до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство відносно ТОВ «БУДСКЛО-ТРЕЙДИНГ» (боржник у справі).

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 25.09.2014 у справі №908/3558/14 заяву прийнято до розгляду, справі присвоєно номер провадження 23/42/14, підготовче засідання суду призначено на 09.10.2014.

Ухвалою господарського суду Запорізької області 09.10.2014 порушено провадження у справі №908/3558/14, визнано грошові вимоги ініціюючого кредитора до боржника в розмірі 562020,00 грн., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Кінішенка М.В., встановлено арбітражному керуючому грошову винагороду в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання ним повноважень розпорядника майна, попереднє засідання суду призначено на 24.11.2014 тощо.

10.10.2014 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет оприлюднене оголошення №9908 про порушення справи про банкрутство ТОВ «БУДСКЛО-ТРЕЙДИНГ».

27.10.2014 до господарського суду надійшла заява ПАТ «РЕАЛ БАНК» з вимогами до боржника вх.№09-06/23400 від 27.10.2014.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 28.10.2014 у справі №908/3558/14 заявника (ПАТ «РЕАЛ БАНК») повідомлено про недоліки заяви.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 06.11.2014 у справі №908/3558/14 заяву ПАТ «РЕАЛ БАНК» з вимогами до боржника вх.№09-06/23400 від 27.10.2014 прийнято та призначено до розгляду на 24.11.2014.

13.11.2014 до господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАЙ КЕПІТАЛ» (скорочено - ТОВ «СКАЙ КЕПІТАЛ») з вимогами до боржника, вх.№09-06/25385 від 13.11.2014.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 17.11.2014 у справі №908/3558/14 заяву ТОВ «СКАЙ КЕПІТАЛ» з вимогами до боржника, вх.№09-06/25386 від 13.11.2014, прийнято та призначено до розгляду на 24.11.2014.

13.11.2014 до господарського суду надійшла заява Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (скорочено - ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК») з вимогами до боржника, вх.№09-06/25386 від 13.11.2014.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 17.11.2014 у справі №908/3558/14 заяву ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК» з вимогами до боржника, вх.№09-06/25386 від 13.11.2014, прийнято та призначено до розгляду на 24.11.2014.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 24.11.2014 у справі №908/3558/14 розгляд справи відкладено та призначено наступне судове засідання на 08.12.2014.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 08.12.2014 у справі №908/3558/14 розгляд справи відкладено та призначено наступне судове засідання на 20.01.2015.

24.11.2014 розпорядник майна із супровідним листом надав реєстр вимог кредиторів, письмові пояснення, відзиви на заяви кредиторів.

Розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксування судового процесу.

В судовому засіданні 24.11.2014 та наступних судових засіданнях представник кредитора - ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК» заяву з вимогами до боржника підтримала, просить включити вимоги банку у заявленій сумі.

Розпорядник майна та представник боржника не визнають вимоги ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК» та ТОВ «СКАЙ КЕПІТАЛ» в частині нарахування пені, зокрема, щодо періоду нарахування, який перевищує шість місяців. Також просять застосувати до цих вимог строки позовної давності.

Додаткові вимоги ініціюючого кредитора - ПАТ «РЕАЛ БАНК» боржник та розпорядник майна визнали повністю.

Судові засідання відкладалися, у кредиторів, зокрема, у ТОВ «СКАЙ КЕПІТАЛ» неодноразово витребовувались додаткові документи в обґрунтування порядку нарахування пені (ухвали суду від 24.11.2014, від 08.12.2014).

ТОВ «СКАЙ КЕПІТАЛ» ухвали суду не виконав без поважних на то причин.

В судове засідання 20.01.2015 представник кредитора не з'явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з його участю в інших судових засіданнях; доказів в підтвердження обставин, на які посилається у клопотання, представник кредитора суду не надав.

Суд відхиляє клопотання як необґрунтоване, не підтверджене належними доказами, як таке, що призводить до безпідставного затягування судового процесу з затвердження реєстру вимог кредиторів, в подальшому формування комітету кредиторів та проведення процедур банкрутства згідно з вимогами закону про банкрутство.

Крім того, суд зауважує, що відкладення на підставі ст. 77 ГПК України розгляду справи у разі нез'явлення представника сторони за викликом господарського суду є правом, а не обов'язком суду, і використовується ним, якщо причини неявки є поважними та обґрунтованими, та неявка представника сторони перешкоджає вирішенню спору в даному судовому засіданні. Якщо ж суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного рішення, він вправі, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті.

До того ж, згідно зі ст. 28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Такими представниками є керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Таким чином, кредитор (юридична особа, сторона у справі) для представництва своїх інтересів мав право і повинен був (на виконання ухвали суду) направити іншого повноважного представника для участі в судовому засіданні.

За результатами попереднього засідання суду 20.01.2015 винесено ухвалу про затвердження реєстру вимог кредиторів.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, вивчивши доводи заяв кредиторів, заперечення боржника та розпорядника майна, перевіривши подані документи та наявні матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про визнання вимог кредитора та затвердження реєстру вимог кредиторів за результатами попереднього засідання господарського суду, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон про банкрутство) конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Згідно із частиною другою статті 23 Закону про банкрутство кредитор, за заявою якого порушено провадження у справі, має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника у межах строку, встановленого частиною першою цієї статті.

Забезпечені кредитори зобов'язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

Склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов'язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

Майнові вимоги кредиторів до боржника мають бути виражені в грошових одиницях і заявлені до господарського суду в порядку, встановленому цією статтею.

Кредитори за вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також за вимогами щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування мають право протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Копії відповідних заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майна.

В силу частини третьої статті 23 Закону про банкрутство, кредитори мають в обов'язковому порядку додати до заяви документи, які підтверджують грошові вимоги до боржника.

Згідно із частиною другою статті 25 Закону про банкрутство, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження.

За результатами розгляду вимог кредиторів господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначаються:

- розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, які вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів;

- розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів;

- дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів;

- дата підсумкового засідання суду, на якому буде винесено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про припинення провадження у справі про банкрутство або ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 22 цього Закону.

У реєстрі вимог кредиторів повинні міститися відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов'язаннями, черговість задоволення кожної вимоги.

Неустойка (штраф, пеня) враховується в реєстрі вимог кредиторів окремо від основних зобов'язань у шосту чергу та може бути предметом мирової угоди.

Погашення неустойки (штрафу, пені) у справі про банкрутство можливе лише в ліквідаційній процедурі при спрощеному порядку розгляду справи про банкрутство.

В пункті 21 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 №01-06/606/2013 «Про Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VI)» зазначено, що попереднє засідання суду згідно із статтею 25 Закону повинно бути проведено не пізніше двох місяців та десяти днів і тільки у разі великої кількості кредиторів - не пізніше трьох місяців після проведення підготовчого засідання суду. Вирішення питання про те, чи є кількість кредиторів великою, покладається на господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи; при цьому має братися до уваги не лише кількісний склад кредиторів, але й склад грошових вимог, наявність і зміст заперечень розпорядника майна, боржника, інших кредиторів тощо. Останній абзац частини другої цієї статті містить вичерпний перелік підстав для внесення змін до затвердженого господарським судом реєстру вимог кредиторів. У визначенні господарським судом розміру вимог кредитора, що забезпечені майном боржника, до уваги має братися оцінка майна, погоджена сторонами у відповідному договорі застави (іпотеки). Що ж до черговості задоволення вимог кредиторів, які пов'язані зі сплатою штрафних санкцій, то такі вимоги стосуються всіх кредиторів незалежно від забезпеченості їх грошових вимог.

Після оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство ТОВ «БУДСКЛО-ТРЕЙДИНГ» до господарського суду звернулись такі кредитори:

- ініціюючий кредитор - ПАТ «РЕАЛ БАНК» з додатковими вимогами до боржника в розмірі 3 465 421,43 грн.;

- ТОВ «СКАЙ КЕПІТАЛ» з вимогами в розмірі 192 928 242,59 грн.;

- ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК» з вимогами в розмірі 115 289 281,65 грн., з яких:

17 250 800,00 грн. (вимоги, забезпечені майном боржника) та 98 038 481,65 грн. (не забезпечені майном боржника).

Судом встановлено, заяви з вимогами до боржника кредиторами подані із дотриманням строку, визначеного статтею 23 Закону про банкрутство.

Розглянувши додаткової вимоги ПАТ «РЕАЛ БАНК» в розмірі 3 465 421,43 грн., суд вважає їх обґрунтованими та документально підтвердженими. Вимоги даного кредитора визнані боржником та розпорядником майна в повному обсязі. До реєстру також слід включити вимоги Банку, визнані судом в підготовчому засіданні господарського суду в розмірі 562 020,00 грн.

Розглянувши вимоги ТОВ «СКАЙ КЕПІТАЛ» в розмірі 192 928 242,59 грн., з яких: 125 538 441,51 грн. боргу за кредитом, 18 641 040,37 грн. боргу за процентами, 48 748 760,71 грн. пені, суд вважає їх обґрунтованими частково, виходячи з такого.

Вимоги ТОВ «СКАЙ КЕПІТАЛ» виникли з кредитних зобов'язань (договір про надання невідновлюваної кредитної лінії №14-В від 13.08.2008) та були набуті товариством за договором факторингу №1 від 22.06.2012. До складу цих зобов'язань відносяться вимоги, що ґрунтуються на рішенні господарського суду Донецької області від 03.07.2012 у справі №5006/2/33/2012, яким присуджено до стягнення 1 373 826,32 дол. США боргу за простроченими нарахованими процентами, 5 583 692,00 дол. США боргу за частиною кредиту та 7 261 717,68 грн. пені. Згідно з мотивувальною частиною вказаного судового рішення пеня нарахована за період від 06.04.2010 по 20.03.2012. Розрахунок решти суми боргу за процентами та кредитом здійснено кредитором у відповідності до умов договору про надання невідновлюваної кредитної лінії №14-В від 13.08.2008 із відповідними додатками та змінами до нього та додано до заяви. Такий розрахунок суд вважає обґрунтованим, а вимоги в цій частині (125 538 441,51 грн. боргу за кредитом, 18 641 040,37 грн. боргу за процентами та 7 261 717,68 грн. пені), з урахуванням суми боргу, в тому числі щодо пені, стягнутої за рішення господарського суду Донецької області від 03.07.2012 у справі №5006/2/33/2012, слід включити до реєстру із відповідною черговістю їх задоволення.

Разом з тим, кредитор заявляє суму пені в розмірі 48 748 760,71 грн., нараховану у період від 05.04.2010 по 03.11.2014.

Виходячи з приписів статті 35 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), суд визнає вимоги щодо пені в розмірі 7261717,68 грн. за період від 06.04.2010 по 20.03.2012, яка присуджена до стягнення за рішенням господарського суду Донецької області від 03.07.2012 у справі №5006/2/33/2012.

Щодо решти суми пені 41 487 043,03 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 230 Господарського кодексу України (далі - ГК України) штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 ГК України).

Пеня, за визначенням частини третьої статті 549 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Згідно із частиною шостою статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

З метою однакового і правильного розгляду господарськими судами справ зі спорів, пов'язаних із застосуванням законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань, в пункті 2.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» від 17.12.2013 №14 дано такі роз'яснення. Щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Разом з тим, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частиною першою статті 258 ЦК України передбачено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Так, відповідно до пункту першого частини другої статті 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно із частиною першою статті 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

З метою забезпечення правильного і однакового застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів в пунктах 1,4, 2.2, 3.2, 3.3 та 4.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» №10 від 29.05.2013 викладено такі роз'яснення. Позовна давність застосовується у розгляді вимог кредиторів за грошовими зобов'язаннями у провадженні зі справ про банкрутство, за винятком випадків, коли підставою цих вимог є виконавчі документи або якщо у відповідних вимогах судом вже було відмовлено в порядку позовного провадження. За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення. Щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. А при стягненні сум збитків, заподіяних у зв'язку зі сплатою неустойки (штрафу, пені), застосуванню підлягає загальна позовна давність. За правилами частини першої статті 259 ЦК України сторонам дозволено за домовленістю збільшувати встановлену законом як загальну, так і спеціальну позовну давність. Умова про збільшення позовної давності може бути вміщена як в укладеному сторонами договорі купівлі-продажу, поставки, надання послуг тощо, так і в окремому документі або в листах, телеграмах, телефонограмах та інших документах, якими обмінювалися сторони і які повинні однозначно свідчити про досягнення згоди сторін щодо збільшення строку позовної давності. Якщо відповідно до чинного законодавства або договору неустойка (пеня) підлягає стягненню за кожний день прострочення виконання зобов'язання, позовну давність необхідно обчислювати щодо кожного дня окремо за попередній рік до дня подання позову, якщо інший період не встановлено законом або угодою сторін.

Отже, частиною шостою статті 232 ГК України визначено строк та порядок нарахування штрафних санкцій, а строк, протягом якого особа може звернутись до суду за захистом свого порушеного права, встановлюється статтею 258 ЦК України.

Боржник та розпорядник майна заперечують проти розрахунку пені за період, що перевищує шість місяців, тобто, здійснений в порушення приписів частини шостої статті 232 ГК України.

Як вбачається зі змісту заяви з вимогами до боржника та розрахунку, доданого до неї, кредитором нараховано пеню від 05.04.2010 по 03.11.2014. Виходячи з умов договору про надання невідновлюваної кредитної лінії №14-В від 13.08.2008, сторонами не визначено іншого періоду часу, за який може бути нараховано штрафні санкції у вигляді пені. Отже, суд вважає, що кредитор неправомірно включив до складу вимог суми пені, що були нараховані під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів (ухвала суду від 09.10.2014), а при обрахуванні пені - не застосував приписи частини шостої статті 232 ГК України.

З наведених вище обґрунтувань суд відхиляє вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАЙ КЕПІТАЛ» (м. Київ, ідент. код - 37974493) щодо 41 487 043,03 грн. пені.

Боржник та розпорядник майна просять застосувати до вимог щодо пені строки позовної давності.

Втім, оскільки судом відхилено вимоги щодо пені в розмірі 41 487 043,03 грн. по суті , строки позовної давності не застосовуються.

Розглянувши вимоги ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК» з вимогами до боржника у розмірі 115 289 281,65 грн., з яких: 17 250 800,00 грн. заборгованості за процентами (вимоги, забезпечені майном боржника) та 98 038 481,65 грн. (вимоги не забезпечені майном боржника, з яких: 53624426,68 грн. заборгованості за кредитом, 11318126,92 грн. заборгованості за процентами, 632182,08 грн. боргу за комісією, 19379717,66 грн. пені за прострочення кредиту, 6055441,53 грн. пені за прострочення процентів, 5378668,21 грн. трьох процентів річних за прострочення кредиту, 30828,38 грн. трьох процентів річних за комісією, 1520836,98 грн. трьох процентів річних за прострочення сплати процентів за кредитом, 56460,00 грн. судового збору за розгляд справи №19/128, 41557,21 грн. державного мита у справі №28/64, 236,00 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу у справі №28/64), суд вважає їх обґрунтованими та документально підтвердженими. Вимоги банку ґрунтуються на кредитному договорі №02/1-457 від 22.06.2007 із відповідними змінами до нього, а також рішеннями господарського суду Донецької області від 01.06.2011 у справі №28/64 та від 12.12.2011 у справі №19/128. Вимоги банку в розмірі 17250800,00 грн. є забезпеченими згідно договору застави майна №02/4-458 від 22.06.2007. Оцінка майна, погоджена сторонами у пункті 1.4 договору застави майна №02/4-458 від 22.06.2007, складає 17250800,00 грн.

Заперечення боржника та розпорядника майна проти нарахування інфляційних втрат на валютні зобов'язання судом відхиляються, оскільки Банком не заявлено суму інфляційних втрат. В свою чергу, будь-яких застережень щодо нарахування трьох процентів річних на грошові зобов'язання у валюті закон не містить.

Суд не приймає до уваги заяви боржника та розпорядника майна про застосування строків позовної даності щодо вимог пені, а також заперечень про нарахування пені у період, що перевищує шість місяців, з наступних підстав.

З системного аналізу положень статей 230, 231, 232 ГК України, ст.ст. 256, 258, 259, 549 ЦК України, роз'яснень, викладених у п. 2.5 Постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» від 17.12. 2013 №14, у пунктах 1,4, 2.2, 3.2, 3.3 та 4.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» №10 від 29.05.2013, наведеного вище в мотивувальній частині ухвали, вбачається право сторін визначити інший період часу, за який може бути нараховані штрафні санкції у вигляді пені.

Судом встановлено, що сторонами (боржником та кредитором) визначено інший період часу, за який може бути нараховано штрафні санкції у вигляді пені, а саме: в пункті 3.5 кредитного договору №02/1-457 від 22.06.2007 сторони договору узгодили, що у випадках застосування Банком до Позичальника неустойки у вигляді пені, остання нараховується Банком з дати виникнення обставин, що є підставою для застосування пені, до дати припинення цих обставин включно.

Згідно з цією умовою кредитором нарахована боржникові пеня за прострочення за кредитом з 30.10.2010 до дати введення судом мораторію на задоволення вимог кредиторів - 09.10.2014, та за простроченими процентами з 02.12.2012 до дати введення судом мораторію на задоволення вимог кредиторів - 09.10.2014.

Такий розрахунок суд вважає правомірним, а заперечення боржника та розпорядника майна з цього приводу необґрунтованими.

Що ж до застосування строків позовної давності, то сторонами кредитного договору №02/1-457 від 22.06.2007 збільшено встановлену законом позовну давність до 10 років (пункт 6.8 кредитного договору №02/1-457 від 22.06.2007).

На час звернення ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК» з вимогами до боржника у справі про банкрутство - 07.11.2014, строк позовної давності не сплинув, тому правові підстави для застосування строків позовної давності до спірних правовідносин відсутні.

Вимоги банку ґрунтуються на генеральному договорі кредитної лінії №80 від 09.11.2011, додаткових договорах до нього №1 від 09.11.2011, №2 від 28.11.2011, №3 від 20.12.2011, а також доповненнях №1 від 20.12.2011, №2 від 09.11.2012.

Вимоги кредитора забезпечені заставою майна боржника на підставі генерального договору кредитної лінії №80 від 09.11.2011 та договору застави від 09.11.2011. Розмір забезпечених вимог складає 22523372,90 грн.. що відповідає оцінці майна, погодженій сторонами у відповідному договорі застави та генеральному договорі кредитної лінії.

Затверджуючи реєстр вимог кредиторів, слід врахувати визнані судом в підготовчому засіданні вимоги ініціюючого кредитора ТОВ «ТЕЛКО Україна» в розмірі 562020,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 23-25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст.ст. 41, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати вимоги конкурсних кредиторів:

- Публічного акціонерного товариства «РЕАЛ БАНК» (м. Харків, ідент. код - 14360721) в розмірі 3 465 421,43 грн.;

- Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (м. Київ; ідент. код - 00039002) з вимогами в розмірі 98038481,65 грн., з яких: 53624426,68 грн. заборгованості за кредитом, 11318126,92 грн. заборгованості за процентами, 632182,08 грн. боргу за комісією, 5378668,21 грн. трьох процентів річних за прострочення кредиту, 30828,38 грн. трьох процентів річних за комісією, 1520836,98 грн. трьох процентів річних за прострочення сплати процентів за кредитом, 56460,00 грн. судового збору за розгляд справи №19/128, 41557,21 грн. державного мита у справі №28/64, 236,00 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу у справі №28/64, 19379717,66 грн. пені за прострочення кредиту, 6055441,53 грн. пені за прострочення процентів;

- Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАЙ КЕПІТАЛ» (м. Київ, ідент. код - 37974493) в розмірі 151 441 199,56грн., з яких 125 538 441,51 грн. боргу за кредитом, 18 641 040,37 грн. боргу за процентами, 7 261 717, 68 грн. пені.

Затвердити реєстр вимог кредиторів:

1) перша черга - відсутні;

2) друга черга - відсутні;

3) третя черга - відсутні;

4) четверта черга:

- Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (м. Київ; ідент. код - 00039002) з вимогами в розмірі 72 603 322,46 грн., з яких: 53624426,68 грн. заборгованості за кредитом, 11318126,92 грн. заборгованості за процентами, 632182,08 грн. боргу за комісією, 5378668,21 грн. трьох процентів річних за прострочення кредиту, 30828,38 грн. трьох процентів річних за комісією, 1520836,98 грн. трьох процентів річних за прострочення сплати процентів за кредитом, 56460,00 грн. судового збору за розгляд справи №19/128, 41557,21 грн. державного мита у справі №28/64, 236,00 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу у справі №28/64;

- Публічне акціонерне товариство «РЕАЛ БАНК» (м. Харків, ідент. код - 14360721) з вимогами в розмірі 4027441,43 грн. основного боргу;

- Товариство з обмеженою відповідальністю «СКАЙ КЕПІТАЛ» (м. Київ, ідент. код - 37974493) -144 179 481,88 грн., з яких 125 538 441,51 грн. боргу за кредитом, 18 641 040,37 грн. боргу за процентами;

5) п'ята черга - відсутні;

6) шоста черга:

- Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (м. Київ; ідент. код - 00039002) з вимогами в розмірі 25435159,19 грн. пені, з яких: 19379717,66 грн. пені за прострочення кредиту, 6055441,53 грн. пені за прострочення процентів.

- Товариство з обмеженою відповідальністю «СКАЙ КЕПІТАЛ» (м. Київ, ідент. код - 37974493) з вимогами у розмірі 7 261 717, 68 грн. пені.

Вимоги забезпечені заставою майна боржника внести до реєстру окремо:

- Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (м. Київ; ідент. код - 00039002) з вимогами в розмірі 17 250 800,00 грн. заборгованості за процентами.

Внести окремо до реєстру відомості про майно Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДСКЛО-ТРЕЙДИНГ» (Донецька область, м. Костянтинівка, ідент. код - 32329419), що є предметом забезпечення Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (м. Київ; ідент. код - 00039002), а саме: комплексна виробнича лінія з виробництва листового скла за технологією GLAVEBEL в кількості 1 (однієї) одиниці (Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Леніна, буд. 208); оцінка майна, погоджена сторонами в договорі застави №02/4-458 від 22.06.2007, складає 17250800,00 грн.

Відхилити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАЙ КЕПІТАЛ» (м. Київ, ідент. код - 37974493) в розмірі 41 487 043,03 пені.

Зобов'язати розпорядника майна привести реєстр вимог кредиторів у відповідністю до даної ухвали суду.

Визначити дату проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів - 04.02.2015.

Підсумкове засідання господарського суду призначити на 04.03.2015 о 11-00 год. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. С. Тюленіна,21/Шаумяна, 4, корпус 1, кабінет № 304.

Копії ухвали надіслати: кредиторам; боржнику; розпоряднику майна.

Суддя Т.М. Шевченко