УХВАЛА

Справа № 910/27293/14 13.01.15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технологічна

компанія «ДАКМАС»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Буд Хауз»

Про стягнення 92 891,32 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача не з'явився

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технологічна компанія «ДАКМАС» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Буд Хауз» 92 891,32 грн. заборгованості за договором підряду № 23/14 від 01.07.2014, з яких сума основного боргу становить 89 100,16 грн., пеня у розмірі 2 824,48 грн. та 3% річних у розмірі 966,68 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2014 порушено провадження у справі № 910/27293/14 та призначено справу до розгляду на 18.12.2014.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/27293/14 від 18.12.2014, у зв'язку з неявкою в судове засідання представників сторін та невиконанням сторонами вимог ухвали про порушення провадження у справі від 08.12.2014, розгляд справи був відкладений на 13.01.2015.

Позивач в судове засідання 13.01.2015 не з'явився, вимоги ухвали господарського суду про порушення провадження у справі від 08.12.2014 та ухвали від 18.12.2014 не виконав.

Позивач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, з огляду на наступне

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду було надіслано позивачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві, а саме : Київська область, Баришівський район, смт. Баришівка, вул. Пархоменка, 34.

Позивач ухвалу суду від 18.12.2014 отримав 25.12.2014 що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника позивача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від позивача не надходило.

Відповідач в судове засідання 13.01.2014 не з'явився, письмовий відзив на позов не подав, вимоги ухвали господарського суду про порушення провадження у справі від 08.12.2014 та ухвали від 18.12.2014 не виконав.

Відповідачем 12.01.2015 до відділу діловодства суду подано клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю направити в судове засідання повноважного представника, який знаходиться у відпустці.

Суд розглянувши подане клопотання відзначає наступне

У відповідності до п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського сулу України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів у розумінні ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, що підтверджують факт відсутності у відповідача, як юридичної особи, можливості направити представника у судове засідання.

Доказів того, що керівництво відповідача, яке в силу ст. 28 Господарського процесуального кодексу України може бути представником юридичної особи, не в змозі прийняти участь в судовому засіданні не подано.

З огляду на викладене, клопотання відповідача про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наявність обставин, які є достатніми підставами для залишення позову без розгляду з огляду на наступне.

Ухвалами Господарського суду міста Києва № 910/27293/14 від 08.12.2014, від 18.12.2014 у позивача було витребувано наступні документи:

- оригінали документів, копії яких додані до позовної заяви;

- виписку про включення відповідача до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на день вирішення спору;

- довідку Територіального управління Державної судової адміністрації в м. Києві в підтвердження зарахування до Державного бюджету України судового збору в розмірі 1 857,83 грн., перерахованого згідно платіжного доручення № 1126 від 02.12.2014;

- оригінали (для огляду) та належним чином засвідчені копії (для залучення до матеріалів справи) статуту (положення), свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи; виписку про включення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на день вирішення спору;

- власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та не має рішення цих органів з такого спору.

- зобов'язано сторони провести звірку взаєморозрахунків для чого позивачу направити компетентного представника до відповідача. Акт звірки подати в засідання суду.

Проте, позивачем вимоги суду виконано не було.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

Згідно статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 1 ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» станом на 01.01.2014 мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1 218,00 грн.

Згідно п.п. 2 п. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Таким чином, розмір судового збору за розгляд позовних заяв в господарському суді майнового характеру, що надійшли у 2014 році, становить не менше 1 827,00 грн. та не більше 73 080,00 грн.

Позивачем в підтвердження сплати судового збору за розгляд даного позову подано платіжне доручення № 1126 від 02.12.2014 на суму 1 857,83 грн.

У суду виникли сумніви у здійсненні сплати суми судового збору до Державного бюджету України і зарахування його до спеціального фонду цього бюджету, тому у позивача було витребувано відповідну довідку Територіального управління Державної судової адміністрації в м. Києві.

Відповідно до п. 2 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Стаття 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» визначає, що державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців це - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Згідно п. 7 ст. 21 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» виписка з Єдиного державного реєстру є чинною протягом тридцяти календарних днів з дати її видачі.

Згідно ст. 21 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

З метою з'ясування місцезнаходження сторін та чи значаться сторони в єдиному державному реєстрі як юридичні особи, у позивача було витребувано виписки про внесення позивача і відповідача до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на день вирішення спору.

З метою з'ясування існування фактичної суми боргу судом було зобов'язано позивача здійснити звірку взаєморозрахунків з відповідачем шляхом направлення компетентного представника до відповідача.

Відповідно до п. 5 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребуванні господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з п. 3.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами або, з огляду на обставини конкретної справи, залишити позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом.

У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Позивачем не наведено жодної поважної причини невиконання вимог ухвал суду, а також не подано доказів того, що позивач вживав заходів щодо отримання відповідних доказів.

Враховуючи те, що позивач без поважних причин тричі не з'явився в судове засідання та не виконав вимог суду викладених в ухвалі про порушення провадження у справі від 08.12.2014 та ухвали від 18.12.2014, що перешкоджає вирішенню спору по суті, суд вважає, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технологічна компанія «ДАКМАС» підлягає залишенню без розгляду.

При залишенні позову без розгляду, суд приймає до уваги і те, що :

Позивачем не було подано заяви щодо підтримання позовних вимог або про розгляд справи без участі представника позивача. Також позивачем не подано письмової заяви із зазначенням поважних причин невиконання вимог ухвал суду. Позивач в разі неможливості з'явитись в судове засідання не виконав вимоги суду шляхом подання витребуваних документів до суду (безпосередньо до канцелярії суду або засобами поштового зв'язку).

Відповідно до частини другої статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони мають право, зокрема, подавати докази та брати участь в їх дослідженні.

Водночас частиною першою статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено обов'язок доказування кожною стороною тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

До того ж згідно з частиною третьою статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Суд вважає, що нез'явлення позивача в судове засідання та неподання позивачем доказів з неповажних причин, спрямоване на штучне затягування судового процесу, а тому суперечить, зокрема, вимогам статті 6 Конвенції про захист праві людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Дії позивача щодо нез'явлення в засідання суду та неподання витребуваних судом доказів, розцінюються господарським судом як зловживання процесуальними правами.

Відповідно до частини 4 статті 81 Господарського процесуального кодексу України, після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

Судовий збір поверненню не підлягає з огляду на приписи п. 4. ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», оскільки представник позивача двічі не з'явився на виклик суду та не подав витребувані документи.

Керуючись ст.ст. 49, п. 5 ст. 81, ст. 86 ГПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов залишити без розгляду.

Суддя В.В.Сівакова