ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" січня 2015 р.Справа № 922/91/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

без виклику представників сторін

розглянувши матеріали справи

за позовом ОСОБА_1 (м. Харків)
до Голови правління ПАТ "Автрамат" (м. Харків), ПАТ "Автрамат" (м. Харків)
про визнання незаконними дій, стягнення 50000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фізична особа ОСОБА_1, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідачів, Голови правління ПАТ "Автрамат" та ПАТ "Автрамат", про стягнення з ПАТ "Автрамат" на свою користь 50000,00 грн. моральної шкоди, визнання дій або бездіяльності ПАТ "Автрамат" недійсними, призупинення процедури ліквідації підприємства ПАТ "Автрамат", визнання незаконної процедури ліквідації підприємства ПАТ "Автрамат" та нелегітимним зібрання акціонерів від 06.11.2014 р., відновлення порушених прав акціонерів, позбавлених права голосу 06.11.2014 р.

Ухвалою суду від 12.01.2015 р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 26.01.2015 р. о 12:00 год.

Також позивач подав разом з позовом заяву про накладення арешту на майно вх. №186 від 05.01.2015 р.

Дослідивши матеріали, додані до позовної заяви (вх. №91/15 від 05.01.2015 р.) та заяви про накладення арешту на майно вх. №186 від 05.01.2015 р., суд відмовляє в задоволенні заяви позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до ч.1 ст. 67 ГПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

Відповідно п. 3 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Господарський суд здійснив оцінку обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу і вважає, що вони ґрунтуються тільки на припущеннях позивача та нічим не підтверджені та не обґрунтовані.

Позивач не надав жодних доказів, з чого б можна було зробити висновок про те, що невжиття заходів по забезпеченню позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що вищевказана заява позивача про накладення арешту на майно вх. №186 від 05.01.2015 р. є необґрунтована та не доведена документально, а тому суд не вбачає правових підстав для її задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача, ОСОБА_1, про накладення арешту на майно вх. №186 від 05.01.2015 р. відмовити.

Суддя Г.І. Сальнікова