ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

13 січня 2015 року Справа № 915/2050/14

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Гриньової-Новицької Т.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК»,

01004, м. Київ, вул. Червоноармійська, 10,

Поштова адреса: Миколаївське відділення №1 ПуАТ «ФІДОБАНК»,

54020, м. Миколаїв, вул. Фалєєвська, 91-а,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнікфарм-Н»,

54001, м. Миколаїв, вул. К.Лібкнехта, 22/1,

про стягнення заборгованості в сумі 101538 грн. 21 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК» (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнікфарм-Н» (далі - відповідач) заборгованості в сумі 101538 грн. 21 коп. за Кредитним договором №011/ZAUL66/10/002 від 01.03.2012.

Ухвалою від 12.12.2014 суд призначив справу №915/2050/14 до розгляду та витребував від сторін низку доказів, необхідних для розгляду справи.

Сторони вимоги ухвали суду від 12.12.2014 не виконали, жодних витребуваних документів не надали, правом участі у судовому засіданні не скористалися.

Про дату, час і місце судового засідання сторони повідомлені у встановленому ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального Кодексу України (далі - ГПК) порядку. Згідно з абзацом третім підпункту 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 в редакції від 10.07.2014 (далі - Постанова №18) за змістом зазначеної ст. 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Як свідчать матеріали справи, ухвала суду про призначення справи до розгляду була отримана представником позивача Курником В.О. особисто, що підтверджується повідомленням про вручення від 19.12.2014, а відповідач за адресою відсутній, у зв'язку з чим поштове відправлення повернуто підприємством зв'язку по закінченню строку зберігання. За таких обставин, виходячи з приписів вищезгаданої Постанови №18, суд вважає, що про дату, час і місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду з огляду на таке:

Під час підготовки справи до розгляду судом біло встановлено, що всупереч приписам ч. 2 ст. 36 ГПК , згідно з якою письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, всі документи, які додані до позовної заяви, подані у незасвідчених копіях; позовна заява підписана представником ПуАТ «ФІДОБАНК» Курником В.О. на підставі довіреності №348 від 12.02.2014, копія якої також не засвідчена належним чином.

Відповідно до п. п. 2.2, 2.3 Постанови №18 письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії (ст. 36 ГПК).

Копії, які видаються органами державної влади України, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та їх об'єднаннями усіх форм власності, повинні бути засвідчені з додержанням вимог пункту 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 №55, а разі якщо інструкціями з діловодства, які діють у відповідних органах, підприємствах, установах і організаціях, установлено додаткові вимоги щодо оформлення копій, - також і цих вимог.

У разі невідповідності наданих суду копій документів згаданим вимогам вони не вважаються належними і допустимими доказами і не беруться судом до уваги у вирішенні спору.

Подані сторонами копії документів, виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо), засвідчуються підписом особи, яка їх виготовила або яка перевірила їх на відповідність оригіналам, із зазначенням її прізвища, ініціалів та посади (якщо вона є посадовою особою) та з прикладенням печатки (за її наявності).

Якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (ч. 1 ст. 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК.

Відповідно до п. 9 Листа Вищого господарського суду України №01-08/530 від 29.09.2009 в редакції від 29.06.2010 подання позивачем письмових доказів у незасвідчених належним чином копіях не визначається названим Кодексом як підстава для повернення позовної заяви. Тому господарський суд, прийнявши таку заяву, повинен ухвалою (про порушення провадження у справі або іншою) зобов'язати позивача подати у визначений судом термін оригінали (за необхідності) або належним чином засвідчені копії письмових доказів. У разі неподання позивачем без поважних причин витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, господарський суд залишає позов без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК.

З метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення даного спору ухвалою від 12.12.2014 суд зобов'язав позивача у строк до 09.01.2015 подати до канцелярії суду: витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців щодо відповідача станом на січень 2015 року, виданий на офіційному бланку Державної реєстраційної служби України відповідно до ст. 20 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»; довідку-підтвердження Головного управління Державного казначейства України у Миколаївській області про надходження суми судового збору, сплаченого за платіжним дорученням 241086181 від 31.10.2014, до спеціального фонду Державного бюджету України; обґрунтований розрахунок суми пені, виконаний в повній відповідності з вимогами ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України; докази надання кредиту відповідачу (первинний документ); а також належним чином засвідчені копії документів, які додані до позовної заяви, та їх оригінали для огляду в судовому засіданні

Позивач вимоги ухвали суду від 12.12.2014 не виконав: жодних витребуваних судом доказів, необхідних для вирішення спору, а також належним чином засвідчених копій, що були додатком до позовної заяви, - суду не надав ані у встановлений термін, ані у судове засідання 13.01.2015.

Згідно зі ст. 22 ГПК сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Суд вважає, що своєю бездіяльністю позивач порушив приписи ст. 22 ГПК; неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, перешкоджає повному і всебічному з'ясуванню обставин справи і правильному вирішенню спору, а невідповідність доданих до позовної заяви копій документів вимогам щодо їх засвідчення, виключає можливість вважати їх належними і допустимими доказами у справі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з п. 4.9 Постанови №18 при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду господарським судам слід мати на увазі, що застосування п. 5 ч. 1 цієї статті можливо лише за наявності таких умов: додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання; витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті; позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду або в порядку ст. 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин.

Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами ст. 43 ГПК.

У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Вважаючи необхідними для вирішення спору матеріали, щодо яких йдеться в ухвалі про порушення провадження у справі, суд про це зазначив у відповідному процесуальному документі - ухвалі від 12.12.2014.

Про поважність причин невиконання ухвали, позивач суд не повідомив. При цьому, про необхідність надання до суду документів позивач був обізнаний, оскільки ухвалу суду від 12.12.2014 про порушення провадження у справі отримав особисто 19.12.2014, про що свідчить його підпис у повідомленні про вручення.

За таких обставин суд, на підставі п. 5 ст. 81 ГПК, вправі залишити позов без розгляду.

Залишення позову без розгляду не позбавляє позивача в загальному порядку звернутися з цим позовом до суду після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 36, 44, п. 5 ст. 81, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» №25-0-5-2/534 від 02.12.2014 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнікфарм-Н» заборгованості в сумі 101538 грн. 21 коп. за Кредитним договором №011/ZAUL66/10/002 від 01.03.2012 - залишити без розгляду.

2. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" судовий збір у сумі 2030 грн. 76 коп., сплачений за платіжним дорученням №241086181 від 31.10.2014, підлягає поверненню.

Суддя Т.В. Гриньова-Новицька