ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2015 р.Справа № 922/5688/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Васильєва Л.О.

розглянувши справу

за позовом ТОВ "Луганський завод трубопровідної арматури "Маршал", м. Луганськ
до ДЗ "Луганський державний медичний університет", м. Рубіжне
про стягнення коштів в сумі 485464,59 грн.
за участю сторін:

позивача -Дробишевський А.М., Куряча О.В.

відповідача - не з*явився

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2104 року до суду звернуло Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганський завод трубопровідної арматури" "Маршал" ( надалі - позивач ) та просить стягнути з Державного закладу "Луганський державний медичний університет" ( надалі - відповідач) суму основного боргу 392355.60 грн., пеню 65644,10 грн., штраф в розмірі 27464,89 грн. та судові витрати.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору про закупівлю послуг за № 30 від 18.04.2014 року.

Судом враховано рекомендації Вищого господарського суду України, що викладені в інформаційному листі від 05.06.2014 року № 01-06/745/2014 "Про деякі питання практики застосування у судовій практиці Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".

Вищий господарський суд України в інформаційному листі від 15.05.2014 року № 01-06/615/14 "Про Закон України "Про забезпечення прав і свобод громадян правовий режим на тимчасово окупованій території України" зазначив, що неможливість надсилання будь-яких поштових відправлень на адресу учасників судового процесу, які знаходяться на тимчасово окупованих територіях, повинна бути підтверджена відповідною довідкою (листом) підприємства зв'язку.

Відтак, суд здійснив всі заходи для належного повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи №922/5688/14.

Відповідач надав відзив на позов та просить суд задовольнити вимоги частково, оскільки акт здачі - прийомки виконаних робіт за № 51 від 02.06.2014 року на суму 133659,60 грн. складений на підставі іншого договору, який не є предметом розгляду даної справи. Крім того, відповідач просить суд не стягувати штрафні санкції нараховані позивачем, а саме пені в розмірі 65644,10 грн. та штрафу в розмірі 27464,89 грн., оскільки відповідач виконав свої зобов*язання та своєчасно подав до ГУДКСУ в Луганській області на реєстрацію та взяття на облік бюджетних зобов*язань за договором № 30 від 18.04.2014 року, відповідно до реєстру бюджетних фінансових зобов*язань розпорядників бюджетних коштів та своєчасно надав всі платіжні документи до обслуговуючого банку.

На підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Закон України „Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти" є спеціальним законом, що регулює відносини у сфері державних закупівель та обов'язок застосування саме цього закону зазначено і ч. 5 статті 4 Господарського процесуального кодексу України.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників позивача, судом встановлено наступне, 18.04.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про закупівлю послуг за № 30. У відповідності до предмету договору позивач зобов*язався у 2014 році надавати відповідачу послуги, зазначені у калькуляції, яка є невід*ємною частиною договору, а відповідач - прийняти і оплатити такі послуги. ( п.1.1 договору). Найменування послуг : послуги, пов*язані з особистою безпекою (послуги охоронців) ( п.1.2. договору). Сторони домовились, що розрахунки будуть проводитись шляхом безготівкової оплати відповідачем після пред*явлення позивачем рахунка на оплату послуг та акту виконаних робіт поетапно. До рахунку додається належним чином оформлений акт виконаних робіт. Відповідач зобов*зався здійснювати оплату шляхом перерахування суми платежу на розрахунковий рахунок позивача протягом 10 днів з моменту надання акту виконаних робіт ( п.4.3 договору).

В матеріалах справи позивачем надано наступні акти здачі-приймання робіт :

- за № 48 від 05.05.2014 року на суму 129348,00 грн. ( підстава для стягнення договір за № 30 від 18.04.2014 року) ( а.с.16) ;

- за № 51 від 02.06.2014 року на суму 133659,60 грн. ( підстава для стягнення договір за № 5 від 23.01.2014 року) ( а.с.17) ;

- за № 61 від 23.06.2014 року на суму 129348,00 грн. ( підстава для стягнення договір за № 30 від 18.04.2014 року) ( а.с.18) ;

Тобто, акт здачі-приймання робіт за № 51 від 02.06.2014 року на суму 133659,60 грн. не може бути предметом розгляду даної справи, оскільки він стосується іншого договору про закупівлю послуг, тобто сума основного боргу підлягає частковому задоволенню в сумі 258 696 грн., що не заперечується відповідачем.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов"язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку.

Зобов"язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Крім того, згідно статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищевикладене та те, що сума заборгованості відповідачем не сплачена. Відповідач не надав на вимогу суду докази своєчасного виконання своїх зобов'язань. За таких обставин та враховуючи доведеність факту порушення відповідачем умов діючого законодавства, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача основної заборгованості в сумі 258 696 грн.

Щодо стягнення пені в розмірі 65644,10 грн. та суми штрафу в розмірі 27464,89 грн. то суд зазначає наступне, у відповідності до п. 4.3 договору , відповідач зобов*язався здійснювати оплату шляхом перерахування суми платежу на розрахунковий рахунок позивача протягом 10 днів з моменту надання акту виконаних робіт , дату надання (вручення особисто , надсилання поштою) позивач суду не довів. В розрахунку штрафних санкцій який міститься в описовій частині позову, позивачем також не вказано період прострочення за який здійснено нарахування.

Враховуючи викладене, суд відмовляє в стягненні штрафних санкцій , пені в розмірі 65644,10 грн. та суми штрафу в розмірі 27464,89 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог .

На підставі викладеного та керуючись ст.1,2,33,44,75,82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Державного закладу "Луганський державний медичний університет" (Луганська обл., м. Рубіжне, вул. Будівельників, буд.32, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганський завод трубопровідної арматури "Маршал" ( Луганська обл., м. Луганськ, вул.Монтажна,б.13 , ) суму основного боргу 258 696 грн. та судового збору 5173,92 грн.

В частині стягнення пені в розмірі 65644,10 грн. та суми штрафу в розмірі 27464,89 грн. - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 14.01.2015 р.

Суддя Л.С. Лаврова