ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.01.15р. Справа № 904/9142/13
За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Єрмак", м. Дніпропетровськ

до Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ,

за участю прокурора м. Дніпропетровська

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна податкова інспекція у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби

про внесення змін до договору оренди

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

Прокурор: Каюк М.С. посв. № 001456 від 27.08.2012 року

Позивача: не з'явився;

Відповідач: Абрамов Д.В. дов. № 4/10-1 від 05.01.2015 року, представник

Третя особа: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Єрмак", м. Дніпропетровськ звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ про внесення змін до договору оренди.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оскільки він фактично продовжує користуватися (орендувати) земельну ділянку а виконувати зобов'язання за договором оренди та вважає, що строк договору оренди був неодноразово поновлений, тому в судовому порядку мають бути внесені зміни до договору, а саме в п.2.1.

19.01.2015 року від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебування представника у терміновому відрядженні.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18, господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Враховуючи п. 3.9.1. постанови Пленуму, господарський суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про відкладення розгляду справи.

Відповідач надав відзив на позов, в задоволенні позовних вимог просить відмовити з посиланням на те, що позивач не має діючого договору оренди землі, а питання регулювання земельних відносин вирішується на пленарному засіданні ради.

16.01.2014 року до господарського суду надійшло клопотання позивача про призначення судової економічної експертизи.

Ухвалою господарського суду від 20.01.2014 року строк розгляду вирішення спору продовжено до 10.02.2014 року. Цією ж ухвалою залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державну податкову інспекцію у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби.

Ухвалою господарського суду від 03.02.2014 року по справі призначено судову експертизу на вирішення якої було поставлено наступні питання:

1. Чи належним чином виконувало ТОВ "Єрмак" свої обов'язки за договором оренди земельної ділянки від 24.09.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Сусловою Н.Б., зареєстрованого в реєстрі за № 2356, зареєстрованого 27.09.2002 року у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за № 2250, щодо внесення всіх передбачених зазначеним договором платежів.

2. Чи в повному обсязі позивач (ТОВ "Єрмак") сплачував орендну плату за користування земельною ділянкою, зазначеною в оскарженому договорі оренди землі від 24.09.2002 року площею 0,0191 га, яка зареєстрована в ДЗК м. Дніпропетровська за кодом 78134090, в період з 30.08.07 по час порушення провадження у справі (27.11.2013 року) в розумінні ст.ст. 286, 288 Податкового кодексу України та діючого законодавства України на кожен період подачі декларацій ТОВ "Єрмак" податковим органам держави про нарахування земельного податку. Цією ж ухвалою провадження по справі було зупинено, справу направлено до Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення експертизи.

Як вбачається з висновку експерта, який надійшов на адресу суду разом зі справою, експертизою встановлено, що законодавчо передбачено розрахунок орендної плати на підставі договору оренди, а термін дії договору оренди земельної ділянки від 24.09.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровською міського нотаріального округу Сусловою Н.Б., зареєстрованого її реєстрі за № 2356. зареєстрованого 27.09.2002 року у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за № 2250, закінчився 29.08.2007 року. ТОВ «Єрмак» свої обов'язки за договором оренди земельної ділянки від 24.09.2002 року, щодо внесення всіх передбачених зазначеним договором платежів до 29.08.2007р., виконав повністю та належним чином. ТОВ «Єрмак» здійснювалось нарахування та сплата орендної плати за користування земельною ділянкою площею 0,0191 га, яка зареєстрована в ДЗК м. Дніпропетровська за кодом 78134090. в період з 30.08.07 по 31.12.12. всього на загальну суму 23 650,49 грн., та як було встановлено підчас дослідження на умовах договору оренди земельної ділянки від 24.09.2002 року, термін дії якого закінчився 29.08.2007 року. На друге питання експертом відповіді не надано.

У зв'язку з поверненням справи до господарського суду, ухвалою від 17.12.2014 року провадження по справі було поновлено з 20.01.2015 року.

Прокурор просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

20.01.2014 року до господарського суду надійшло клопотання третьої особи про розгляд справи без участі її представника.

За клопотанням прокурора здійснювалась технічна фіксація судового процесу.

У порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 20.01.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Дніпропетровською міською радою (далі -Відповідач, Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄРМАК» (далі - Позивач, Орендар, ТОВ «ЄРМАК») було укладено Договір оренди земельної ділянки від 24.09.2002 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Сусловою Н.Б., зареєстрований в реєстрі за №2356 (далі - Договір оренди).

За цим Договором Відповідач передав, а Позивач прийняв в оренду земельну ділянку площею 0,0191 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Боброва для розміщення торговельного майданчика, яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі м. Дніпропетровська за кодом 78134090 (п. 1.1. договору).

Згідно з п. 2.1. Договору, земельна ділянка передається до 29.08.2007 року. Після скінчення терміну договору його дія скінчується.

Листом № 11 від 30.07.2007 року позивач звернувся до Відповідача із заявою про продовження строку дії Договорів оренди земельних ділянок по вул. Боброва під розміщення торгівельних майданчиків з тимчасовими павільйонами. Зазначений лист був отриманий Дніпропетровською міською радою 31.07.2007 року за вх. №11/6019, і земельним управлінням Дніпропетровської міської ради 31.07.2007 року за вх. № 14/1304.

Позивач з 24.10.2012 року звернувся до Відповідача із проханням дати вказівку відповідним службам міста підготувати документи по оформленню договорів оренди земельних ділянок.

Господарський суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Статтями 142-145 Конституції України передбачено, що до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальної громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень. Права органів самоврядування захищаються у судовому порядку.

Відповідно до ст. 654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору здійснюється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Статтею 116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п. 34 ст. 26, п. 2 ст. 77 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" питання регулювання земельних відносин (у тому числі надання земельної ділянки в оренду та поновлення договору оренди земельної ділянки) вирішується на пленарному засіданні ради - сесії.

Таким чином, законодавством передбачено, що способом волевияв лення ради, яка здійснює право власності від імені відповідної територіальної громади, щодо регулювання земельних відносин є прийняття рішення сесії.

Тобто, зміни до договору оренди вносяться через підписання додаткової угоди, яка в свою чергу повинна бути посвідчена нотаріусом та зареєстрована в органах Держкомзему.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Згідно з п. 5.1. спірного договору оренди після закінчення строку дії договору в разі його не продовження «Орендар» зобов'язаний повернути земельну ділянку «Орендодавцю» у придатному для використання стані до 29.08.2007р. При цьому стан фіксується двосторонніми актами обстеження ділянки. Будь-яких інших документів сторони не укладають.

Як вбачається з ч. 4 п. 2.17 постанови Пленуму ВГСУ № 6 від 17 травня 2011 року "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" у вирішенні спорів, пов'язаних з поновленням (пролонгацією) договорів оренди земельних ділянок судам слід враховувати, що до спірних правовідносин має застосовуватися саме та редакція закону, яка була чинною на дату, з якої виникло переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки. При цьому, якщо відповідні правовідносини виникли між сторонами до внесення змін Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" (набрав чинності з 12.03.2011) до статті 33 Закону України "Про оренду землі", судам слід брати до уваги, що попередня редакція зазначеної статті Закону України "Про оренду землі" не передбачала автоматичного поновлення договорів оренди землі. Реалізація переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності пов'язувалася з наявністю відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Таким чином, оскільки правовідносини щодо поновлення договору оренди земельної ділянки між сторонами виникли 29.08.2007року, тобто до внесення змін Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" (набрав чинності з 12.03.2011) до статті 33 Закону України "Про оренду землі", а попередня редакція зазначеної статті Закону України "Про оренду землі" не передбачала автоматичного поновлення договорів оренди землі. Реалізація переважного права на поновлення спірного договору оренди земельної ділянки власності пов'язується з наявністю відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Отже, Дніпропетровська міська рада, як розпорядник земель відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" має виключне право приймати відповідні рішення стосовно поновлення та продовження дії договорів оренди земельних ділянок та внесення змін до договорів. Внесення змін до спірного договору оренди без відповідного рішення ради є порушення прав передбачених нормами чинного законодавства щодо розпорядження землями в межах міста. Враховуючи викладене, в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 26.01.2015 року.

Суддя С.В. Мартинюк