ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" січня 2015 р.Справа № 916/4573/14

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю „БТ СИГНАЛ"

Відповідач: Державне підприємство „Одеська залізниця"

Про: стягнення 2 279 938,04 грн.

Суддя Літвінов С.В.

Представники:

від позивача: Білодід Д. О. - за довіреністю;

від відповідача: Гордієнко М. В. - за довіреністю.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю „БТ СИГНАЛ" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Державного підприємства „Одеська залізниця" (далі - відповідач) про стягнення 2 279 938,04 грн., з яких: сума основного боргу 1983906,45 грн., 3% річних - 23969,93 грн., інфляційні нарахувань за весь час прострочення - 82095,87 грн., пеня - 189965,79 грн.

Відповідач відзиву на позов не надав, тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами, в порядку ст. 75 ГПК України.

Відповідно до ст. 77 ГПК України по справі була оголошена перерва розгляду справи до 19.01.2015р.

У судовому засіданні 19.01.2015р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку статті 85 ГПК України.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши представників сторін, оцінивши докази які мають значення для справи, - суд встановив:

25.11.2013 року між, Відповідачем (Замовник) та Позивачем (Підрядник) було укладено Договір підряду № НКВ-13-1646 НЮ, згідно п. 1.1. якого Підрядник зобов'язується за завданням Замовника виконати роботи з електричної централізації станції Трикратне і здати результат роботи Замовнику, а Замовник зобов'язується прийняти результат роботи та оплатити його. Підрядник виконує роботу за рахунок власних сил та засобів. Обсяг та види робіт визначаються договірною ціною та кошторисною документацією - Додаток № 2 до Договору.

У відповідності до пункту 5.3 Договору, термін здачі робіт за Договором, зміст і термін виконання основних етапів виконання робіт визначається календарним планом, що є

невід'ємною частиною Договору - Додаток 1 до Договору.

На підставі пункту 6.2. Договору вказується, що по закінченню виконання робіт Підрядник передає Замовнику або його уповноваженим представникам всі результати, виконаних робіт за цим Договором.

Пункт 6.3. Договору вказує що здача-приймання виконаних робіт здійснюється Сторонами за місцем виконання робіт, протягом 15 днів з моменту отримання повідомлення Замовником про готовність до здачі результату робіт і оформлюється актом здачі-приймання.

Пункт 4 Договору визначає порядок розрахунків між Сторонами, і відповідно до пункту 4.1. Договору розрахунки здійснюються у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Підрядника, пункт 4.2 вказує що розрахунок за виконані роботи здійснюється протягом 120 днів з дня їх виконання. Днем виконання робіт вважається день підписання Сторонами, або їх уповноваженими представниками акту виконаних робіт.

Згідно з Актами № 3-02-1-2 та № 3-02-1-6 Приймання виконаних підрядних робіт від 20 грудня 2013 року Підрядник виконав всі свої зобов'язання щодо виконаних робіт Замовника на суму 1 986 906, 45 грн.

Отже, відповідач як Замовник повинен був сплатити позивачу - Підряднику кошти за виконану роботу відповідно до Акту приймання виконаних підрядних робіт № 3-02-1-2 від 20 грудня 2013 року суму у розмірі 1 671 009,91 грн., та відповідно до Акту приймання виконаних підрядних робіт № 2-02-1-6 від 20 грудня 2013 року на суму у розмірі 312896,54 грн., що разом складає суму 1 986 906, 45 грн.

Підрядник виконав свої зобов'язання в повному обсязі та у встановлені строки, виконавши замовлення відповідно до Акту приймання виконаних підрядних робіт № 3-02-1-2 від 20 грудня 2013 року та Податкової накладної № 33 від 20 грудня 2013 року, та Акту приймання виконаних підрядних робіт № 3-02-1-6 від 20 грудня 2013 року, та Податкової накладної № 34 від 20 грудня 2013 року.

Проте, відповідач порушив строку оплати та, станом на 10 листопада 2014 року сума основного боргу відповідача становить 1 986 906, 45 грн.

Таким чином, за захистом своїх прав позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення 2 279 938,04 грн., з яких: сума основного боргу 1983906,45 грн., 3% річних - 23969,93 грн., інфляційні нарахувань за весь час прострочення - 82095,87 грн., пеня - 189965,79 грн.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши представників сторін суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог повністю на підставі слідуючього:

Відповідно ст.. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до п. п. 1,2 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно п.п.1) п.1 ст.889 ЦК України, замовник зобов'язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

Відповідно до п. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Так, судом встановлено наявність виконання позивачем відповідачу робіт, існування заборгованості по оплаті виконаних робіт, у зв'язку з чим позовна вимога позивача щодо стягнення з відповідача вартості виконаних робіт в сумі 1 986 906, 45 грн. є обґрунтованою та підлягає судом задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 611 ЦК України - у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Ч. 1 ст. 229 ГК України встановлено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Згідно ст. 549 ЦК України Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Ст. 1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

А ст. 3 вказаного Закону зазначає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 8.1.2. Договору Замовник несе відповідальність за несвоєчасну оплату наданих послуг, і виплачує Підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла за період, за який нараховувалася пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочки.

Враховуючи вищевикладене, суд перевіривши розрахунок позивача щодо сплати відповідачем пені за прострочку виконання зобов'язання у розмірі 189965,79 грн. вважає його обґрунтованим та таким що відповідає нормам чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Також, згідно ст. 625 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача 3% річних та індекс інфляції від простроченої суми.

Оскільки Відповідачем не належним чином виконані умови Договору щодо оплати виконаних робіт, тому він зобов'язаний сплатити на користь Позивача три проценти річних від простроченої суми, розмір яких складає 23969,93 грн. та індекс інфляції в розмірі 82095,87грн.

Отже, згідно розрахунку позивача, сума 3% річних складає 23969,93 грн. та індекс інфляції в розмірі 82095,87грн. які підлягають стягненню.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час розгляду справи відповідачем не було належним чином доведено суду та доказано виконання своїх зобов'язань.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

Враховуючи вищезазначені обставини справи та перевіривши правильність наданого позивачем розрахунку сум заявлених до стягнення, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „БТ СИГНАЛ" підлягають задоволенню повністю в сумі 2 279 938,04 грн., з яких: сума основного боргу 1983906,45 грн., 3% річних - 23969,93 грн., інфляційні нарахувань за весь час прострочення - 82095,87 грн., пеня - 189965,79 грн.

Згідно ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 45598,76грн..

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства „Одеська залізниця" (65012, Україна, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 19, код - 20987474) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю „БТ СИГНАЛ" (65062, Україна, м. Одеса, вул. Літературна 1; код - 37760995): 1983906,45 грн., 3% річних - 23969,93 грн., інфляційні нарахувань за весь час прострочення - 82095,87 грн., пеня - 189965,79 грн. та 45598,76грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 22 січня 2015 р.

Суддя С.В. Літвінов