ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2015 року Справа № 915/1918/14

за позовом: Новобузької центральної районної лікарні /вул. Червона площа, 14, м. Новий Буг, Миколаївська обл., 55600/

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 /АДРЕСА_1/

про стягнення 13443,49 грн.

Суддя Бездоля Д.О.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: Бовт А.В. (довіреність від 20.11.2014 № 1)

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: позивач звернувся до господарського суду з позовом до відповідача про стягнення з останнього 12771,57 грн. основного боргу та 369,93 грн. пені.

24.12.2014 позивач подав суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача 13144,40 грн. основного боргу та 360,88 грн. пені.

Суд прийняв дану заяву позивача до розгляду.

15.01.2014 позивач подав суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача 13144,40 грн. основного боргу та 299,09 грн. пені.

Суд прийняв дану заяву позивача до розгляду.

Заявлений позов позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором оренди нежитлового приміщення /частини будівлі/ від 10.08.2007 № 8 в частині сплати орендних платежів за період з червня по листопад 2014 року.

Ухвалою суду від 24.11.2014 провадження у справі було порушено, позовна заява прийнята до розгляду, розгляд справи призначений на 08.12.2014 о 16 год. 10 хв.

Ухвалою суду від 08.12.2014 розгляд справи був відкладений на 15.01.2015 об 11 год. 00 хв. у зв'язку з неподанням сторонами усіх витребуваних судом доказів та необхідністю витребування нових доказів по справі.

Відповідач свого представника в судове засідання 15.01.2015 знову не направив, вимоги ухвал суду від 24.11.2014 та від 08.12.2014 не виконав, відзиву на позов не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а тому, згідно з ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення присутнього представника позивача, суд -

ВСТАНОВИВ:

10.08.2007 між сторонами був укладений договір оренди нежитлового приміщення /частини будівлі/ № 8 (далі - договір), за яким позивач зобов'язався передати, а відповідач прийняти у строкове платне користування приміщення, площею 18,00 кв.м., у будівлі позивача за адресою: АДРЕСА_2

Відповідно до п.п. 3.3., 3.5. договору:

- позивач передає відповідачеві приміщення згідно з актом прийому-передачі приміщення в користування;

- у разі розірвання договору, закінчення строку дії, відмови від його продовження або банкрутства відповідача, останній повинен повернути позивачеві орендоване приміщення в п'ятнадцятиденний термін з дня отримання заяви позивача за актом прийому-передачі приміщення. Орендна плата нараховується до дня фактичної передачі орендованого приміщення.

Згідно з п.п. 4.1., 4.3., 4.4. договору:

- орендна плата становить 1860 грн. на місяць без ПДВ та з урахуванням індексу інфляції і перераховується відповідачем позивачу не пізніше 25 числа поточного місяця. Якщо індекс інфляції у будь-якому місяці становить менше 1, вважати його рівним 1 (в редакції додаткової угоди від 01.09.2012 № 10);

- орендна плата за користування приміщенням вноситься незалежно від наслідків господарської діяльності;

- орендна плата, перерахована несвоєчасно або в неповному обсязі, стягується до бюджету з урахуванням пені в розмірі облікової ставки НБУ від суми боргу, що діє на момент виникнення заборгованості.

Відповідно до п.п. 11.1., 11.3. договору:

- цей договір укладено строком на 2 роки і 11 місяців, з 10.08.2007 по 09.07.2010, пролонговано строком на 2 роки з 10.07.2010 по 09.07.2012, пролонговано строком на 2 роки 11 місяців з 09.07.2012 по 09.06.2015 (в редакції додаткової угоди від 01.08.2012 № 9);

- зміна або розірвання договору можуть мати місце за погодженням сторін. Зміни та доповнення, що вносяться, розглядаються сторонами протягом одного місяця. Одностороння відмова від виконання договору та внесення змін не допускається.

На виконання умов договору, 10.08.2007 позивач передав відповідачу в оренду обумовлене договором нерухоме майно, що підтверджується актом приймання-передачі від 10.08.2007 та поясненнями позивача.

31.07.2014 відповідач заявою просив позивача скасувати орендні платежі за червень-серпень 2014 року у зв'язку з припиненням відповідачем виробничої діяльності (а.с. 18, т. 1).

Позивач дану пропозицію відповідача не акцептував, зважаючи на те, що стан об'єкта оренди не змінився і позивач не несе відповідальності за наслідки господарської діяльності відповідача. Дана обставина підтверджується листом позивача від 24.10.2014 № 781-01-11, поясненнями позивача та жодним чином не спростовується відповідачем.

04.11.2014 відповідач заявою запропонував позивачу розірвати договір з 04.11.2014 (а.с. 24, т. 1).

04.11.2014 відповідач заявою запропонував позивачу провести взаємозалік заборгованості з орендної плати на обладнання відповідача (а.с. 25, т. 1).

26.12.2014 позивач листом № 896-01-11 запропонував відповідачу звільнити об'єкт оренди в строк до 09.01.2015.

Згоди на прийняття обладнання відповідача в рахунок орендної плати за договором позивач не надав, що підтверджується поясненнями позивача та жодним чином не спростовується відповідачем.

За період дії договору з 01.06.2014 по 04.11.2014 (включно) відповідач мав сплатити позивачу орендну плату у загальному розмірі 13144,40 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунками, поясненнями позивача та жодним чином не спростовується відповідачем.

Проте, відповідач свої зобов'язання за договором в частині сплати позивачу вказаних платежів не виконав, у зв'язку з чим і виник спір у даній справі.

Таким чином, станом на час вирішення даного спору сума основного боргу відповідача перед позивачем за договором за період з 01.06.2014 по 04.11.2014 (включно) становить 13144,40 грн., що підтверджується позивачем та не заперечується відповідачем.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд вважає, що позов позивача підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом станом на час вирішення даного спору сума основного боргу відповідача перед позивачем за договором за період з 01.06.2014 по 04.11.2014 (включно) становить 13144,40 грн., а тому позов позивача в цій частині підлягає повному задоволенню господарським судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч. 2 ст. 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За цих підстав, суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок, вважає, що позов позивача в частині стягнення з відповідача пені, нарахованої за період з 26.06.2014 по 03.11.2014, в сумі 299,09 грн. також підлягає повному задоволенню судом.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідач жодним чином не спростував обставини, доведені суду позивачем.

Згідно з ст. 49 ГПК України судовий збір підлягає покладенню в повному обсязі на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 4-3, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82, 82-1, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, номер НОМЕР_1) на користь Новобузької центральної районної лікарні (вул. Червона площа, 14, м. Новий Буг, Миколаївська обл., 55600, код 01998288) 13144 (тринадцять тисяч сто сорок чотири) грн. 40 коп. основного боргу, 299 (двісті дев'яносто дев'ять) грн. 09 коп. пені та 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повне рішення складено 20.01.2015.

Суддя Д.О.Бездоля