РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/26890/14 12.01.15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна"

до Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант Авто"

про відшкодування шкоди в розмірі 6901,07 грн.

Суддя Васильченко Т.В.

в присутності представників сторін:

від позивача Ретерук Н.О. довіреність №2997D/2014 від 13.10.2014;
від відповідачане з'явилися.

Суть спору: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Універсальна" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант Авто" про відшкодування шкоди в розмірі 6901,07 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 3153/215/003961 від 03.07.2013 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі -ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки "Skoda", реєстраційний номер ВС4410ЕВ, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, якою є відповідач у справі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.12.2014 порушено провадження у справі №910/26890/14 та призначено справу до розгляду.

12.01.2015 відповідач, через відділ діловодства суду, подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив з підстав того, що позивачем не надано жодного доказу законності виплати страхового відшкодування страхувальнику, а не вигодонабувачу.

Представник позивача в судовому засіданні 12.01.2015 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Відповідач своїх представників в судове засідання не направив, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Відповідно до п. 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

При цьому, в судовому засіданні встановлено, що згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 23.08.2013 №318312 належною назвою позивача є Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна», а не Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна», як вказує позивач в позовній заяві, отже належною назвою позивача по справі є Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна».

В судовому засіданні 12.01.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

03.07.2013 між позивачем як страховиком та Риба Тетяною Михайлівною, як страхувальником було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №3153/215/003961, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем марки "Skoda", реєстраційний номер ВС4410ЕВ, 2013 року випуску.

Договором визначено, що до страхових випадків відноситься, зокрема, ДТП та вигодонабувачем є ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК».

Строк дії договору встановлено з 04.07.2013 по 03.07.2014.

20.12.2013 о 13 год. 30 хв. в м. Львові по вул. Драгоманова, 8 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого автомобіля марки "Skoda", реєстраційний номер ВС4410ЕВ та автомобіля «Toyota», реєстраційний номер ВС3617ВВ, а саме: Регульська (Білодід) Л.В., керуючи автомобілем «Toyota», реєстраційний номер ВС3617ВВ, під час об'їзду припаркованих транспортних засобів, не дотрималась бокового інтервалу, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем "Skoda", реєстраційний номер ВС4410ЕВ, який рухався у зустрічному напрямку, завдавши йому технічних пошкоджень.

ДТП сталася в результаті порушення водієм Регульською (Білодід) Л.В. вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується відомістю про дорожньо-транспортну пригоду №9322061.

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 20.03.2014 встановлено порушення Регульською (Білодід) Л.В. вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України, Регульську (Білодід) Людмилу Вікторівну визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

23.12.2013 власник застрахованого автомобіля "Skoda", реєстраційний номер ВС4410ЕВ звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту № 3153/215/003961 від 03.07.2013 на рахунок СТО для здійснення ремонту.

Згідно рахунків на оплату: № від 23.12.2013 та № від 27.12.2013, виставлених власнику застрахованого транспортного засобу СТО - ПП «ГалантАвто» та ФОП Соломчак Б.О., вартість відновлювального ремонту автомобіля "Skoda", реєстраційний номер ВС4410ЕВ складає 9314,87 грн.

Відповідно до звіту про оцінку автомобіля "Skoda" реєстраційний номер ВС4410ЕВ, №97/14 від 22.01.2014, складеного оцінювачем Войтиком Ярославом Михайловичем (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності №15880/13 ФДМ від 27.12.2013) вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових КТЗ автомобіля "Skoda", реєстраційний номер ВС4410ЕВ, що належить Риба Тетяні Михайлівні складає 9494,56 грн.

22.02.2014 позивачем був складений та підписаний страховий акт №22518/к/п, згідно з яким пошкодження транспортного засобу автомобіля "Skoda", реєстраційний номер ВС4410ЕВ, внаслідок ДТП визнано страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в розмірі 6901,07 грн. на рахунок СТО - ПП «ГалантАвто» та ФОП Соломчак Б.О.,

На підставі складеного страхового акту №22518/к/п від 22.02.2014 Публічне акціонерне товариство "Страхова компанія "Універсальна", виконуючи свої зобов'язання за договором добровільного страхування наземного транспорту № 3153/215/00396 від 03.07.2013, сплатило суму страхового відшкодування в розмірі 6901,07 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями №49826 від 14.01.2014 на суму 3976,07 грн. та №49827 від 14.01.2014 на суму 2925,00 грн.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна", перейшло в межах виплаченої суми право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб - автомобіль «Toyota», реєстраційний номер ВС3617ВВ, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю "Skoda", реєстраційний номер ВС4410ЕВ, належить Регульській (Білодід) Людмилі Вікторівні та знаходився під її керуванням.

Згідно із ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відтак, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина Регульської (Білодід) Людмили Вікторівни встановлена у судовому порядку, а тому шкода, заподіяна внаслідок експлуатації автомобіля «Toyota», реєстраційний номер ВС3617ВВ відшкодовується Регульською (Білодід) Людмилою Вікторівною як власником цього транспортного засобу.

Цивільно-правова відповідальність Регульської (Білодід) Людмили Вікторівни, як власника автомобіля «Toyota», реєстраційний номер ВС3617ВВ, застрахована Публічним акціонерним товариством "Українська страхова компанія "Гарант Авто" згідно із наявним в матеріалах справи полісом АС №5392451 строк дії якого з 22.10.2013 по 21.10.2014.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

При цьому, за умовами п. 12.1 ст. 12 вказаного Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Вказаним договором (поліс серії АС №5392451) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50000,00 грн., франшиза - 0 грн.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Матеріалами справи підтверджено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля "Skoda", реєстраційний номер ВС4410ЕВ, з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу, складає 9494,56 грн., а до позивача перейшло право зворотної вимоги в межах виплаченої суми.

Позивач звернувся до відповідача із заявою на виплату (страхового) відшкодування в порядку регресу №2266Р від 11.07.2014 з проханням відшкодувати в порядку регресу шкоду, заподіяну в результаті ДТП у розмірі 6901,07 грн.

Втім, відповідач відповіді на вимогу не надав, виплату страхового відшкодування не здійснив.

За таких обставин, враховуючи розмір права зворотної вимоги, який перейшов до позивача, визначені полісом серії АС №5392451, розміри лімітів відповідальності та франшизи (0 грн.), суд дійшов висновку, що відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 6901,07 грн.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, як і не надав доказів часткової або повної сплати заявленої до стягнення суми, а його доводи щодо незаконності виплати страхового відшкодування страхувальнику, а не вигодонабувачу - ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК», спростовуються наявною в матеріалах справи додатковою угодою №4 до договору доручення №993/10/001 про надання послуг страхового агента від 03.11.2010, укладеної між Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Універсальна» та Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПРАВЕКС-БАНК», відповідно до п. 2.3.1 якої визначено, що якщо сума страхового відшкодування за договорами страхування, укладеними з клієнтами-позичальниками агента, менше або дорівнює 20000,00 грн., виплата страхового відшкодування страхувальнику відповідно до умов договору страхування здійснюється без письмової згоди агента.

Сума страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту №3153/215/003961 від 03.07.2013 не перевищує 20000,00 грн., у зв'язку з чим суд дійшов висновку, що страховик правомірно здійснив виплату страхового відшкодування страхувальнику без письмової згоди ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК».

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача, в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант Авто" (01042, м. Київ, пров. Новопечерський, 19/3, ідентифікаційний код 16467237) на користь Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" (01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 48А, ідентифікаційний код 20113829) суму страхового відшкодування у розмірі 6901 (шість тисяч дев'ятсот одну) грн. 07 коп. та 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору, видати наказ позивачу після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14.01.2015.

Суддя Т.В.Васильченко