ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.01.15р. Справа № 904/8502/14

За позовом Прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради, (м. Дніпропетровськ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Айс-Плюс", (м. Дніпропетровськ)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Відділ освіти Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради, (м. Дніпропетровськ)

про визнання права комунальної власності на нерухоме майно та витребування нерухомого майна

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

Прокурор: Мамаєва Є.М.

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: Мітіна Є.О. - представник (дов. № б/н від 18.11.14р.)

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор Дніпропетровської області звернувся до господарського суду в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради (далі-позивач) із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Айс-Плюс" (далі-відповідач) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Відділ освіти Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради та просить з урахуванням уточнення (заява № 08-814 від 31.12.14р.):

- Визнати право комунальної власності територіальної громади міста Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради на нерухоме майно, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Заводська, 119-Б на земельній ділянці загальною площею 8888 кв.м., що складається з: літ.А-2 нежитлова будівля; літ.А1-1 прибудова (загальною площею 1937,4 кв.м); літ. А, а1 - ґанки з навісом; А2 - А6 - ґанки; А7, а8 - сходи; літ.Б - сарай; літ.В - навіс; літ.Г - сторожка; літ.О - сторожка (тимчасова); № 1 - хвіртка; № 2-ворота; № 3 - огорожа; № 4 - огорожа; І - мостіння;

- Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Айс-Плюс" (вул. Миронова, 16-В, м. Дніпропетровськ, 49000, ) на користь Дніпропетровської міської ради (пр. Карла Маркса, 75, м. Дніпропетровськ, 49000, ) з нерухомого майна, розташованого за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Заводська, 119-Б на земельній ділянці загальною площею 8888 кв.м., що складається з: літ. А-2 нежитлова будівля; літ. А1-1 прибудова (загальною площею 1937,4 кв.м); літ. А, а1 - ґанки з навісом; А2 - А6 - ґанки; А 7, А 8 - сходи; літ. Б - сарай; літ. В - навіс; літ. Г - сторожка; літ. О - сторожка (тимчасова); № 1- хвіртка; № 2 - ворота; № 3 - огорожа; № 4 - огорожа; І - мостіння.

21 листопада 2014 року Відділ освіти Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради надав до суду відзив на позовну заяву, яким повністю підтверджує заявлені позовні вимоги та просить задовольнити позов у повному обсязі.

Представником позивача в судовому засіданні 11.12.14р. подано клопотання, яким просить суд продовжити строк слухання справи на 15 (п'ятнадцять) днів.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.14р. продовжено строк вирішення спору по справі № 904/8502/14 з 01.01.15р. по 15.01.14р. включно.

Позивач у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив.

Відповідач тричі у судове засідання не з'явився, відзив на позов та витребувані судом документи не надав, але був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання.

За таких обставин господарський суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

Статтею 22 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

При цьому, суд вважає достатніми матеріали справи для слухання справи у відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

На виконання пункту 8.2. наказу Генерального прокурора України № 6гн від 01.11.2012 року органами прокуратури проводиться моніторинг судових рішень. Під час якого з'ясовано, що 03.02.2014 року заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ТОВ Фірма "Айс-Плюс" визнано власником низки об'єктів нерухомості, колишнього дошкільного навчального закладу за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Заводська, 119 б, які розташовано на земельній ділянці загальною площею 8888 кв.м. У подальшому зазначене заочне рішення скасовано Дніпропетровським районним судом із призначенням справи до нового розгляду, при якому позовні вимоги залишено без розгляду.

Крім того, виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради народних депутатів 21.04.1994 року прийнято рішення № 320 "Про передачу дошкільного закладу № 303 орендного об'єднання "Дніпроважмаш" на баланс районного відділу народної освіти Ленінського райвиконкому". Підставою для прийняття такого рішення стало клопотання орендного об'єднання "Дніпроважмаш" (№ 261/110 від 20.12.1993 року) через тяжке фінансове становище підприємства та брак коштів па утримання дошкільних закладів.

На виконання зазначеного рішення міськвиконкому у липні 1994 року здійснено передачу дитячого закладу № 303 (ж/м Комунар) з балансу ОО "Дніпроважмаш" на баланс відділу народної освіти Ленінського райвиконкому, про що складено авізо та облікову картку.

Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради № 202 від 21.07.2000 року вирішено закрити даний дитячий заклад на капітальний ремонт. Фінансування закладу припинено, а дітей тимчасово переведено в інші дошкільні установи мікрорайону.

В подальшому, 11.09.2001 року, між відділом освіти Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірмою "Айс-Плюс" (за погодженням із начальником районного фінансового управління та міського управління освіти і науки) укладено договір оренди № 40л, відповідно до якого у платне володіння та користування орендарю передано нежитлове приміщення загальною площею 1835 кв.м, розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, ж/м Комунар, 5 строком на двадцять років (до 10.09.2021 року).

За актом нриймання-передачі, складеним того ж дня, майно передано Фірмі "Айс-Плюс".

Прокурор зазначає, що в подальшому рішенням Дніпропетровської міської ради № 55/31 від 30.11.2005 року зазначений дошкільний заклад № 303 взагалі ліквідовано як такий, що не відповідає санітарно-гігієнічним вимогам та протягом багатьох років не використовується за призначенням.

Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "Айс-Плюс" 03.10.2002 року укладено із виконкомом Дніпропетровської міської ради договір про співробітництво у комплексній забудові міста № 333/10, за змістом якого сторони дійшли згоди про реалізацію спільного проекту з розташування будівлі підприємства торгівлі по ж/м Комунар, в районі будинку № 5, для чого виконком зарезервував земельну ділянку площею 2035 кв.м. Даний документ є останнім у низці інших, що стосуються об'єкта спору, де адреса дитячого садка зазначена, як ж/м Комунар, 5, адже в подальшому даний об'єкт іменуватиметься виключно адресою: вул. Набережна Заводська, 119-Б.

Згідно з довідкою КП "Земград" № 390 від 22.11.2002 року, дитячий дошкільний заклад № 303 відповідно до даних чергового плану міста розташований за адресою саме вул. Набережна Заводська, 119-Б.

Довідкою КП "Центр містобудування, землеустрою, архітектури та кадастру" від 22.03.2012 року також підтверджено, що будівля дитячого закладу № 303 повинна мати саме адресу: вул. Набережна Заводська, 119-Б, а адреса: ж/м Комунар, 5 взагалі не підтверджена жодними рішеннями, розпорядженнями тощо.

Аналогічне зазначено у довідці Головного архітектурно-планувального управління Дніпропетровської міської ради № 05/21-2 від 16.01.2013 року.

В позовній заяві зазначено, що водночас у договорі оренди № 40л адресу об'єкта зазначено саме як ж/м Комунар, 5, а тому при його розірванні в судовому порядку господарським судом Дніпропетровської області (позов Ленінського відділу освіти до ТОВ Фірма "Айс-Плюс" про стягнення заборгованості з орендної плати та повернення майна, справа №41/30-10 (6/369-10) рішення від 25.01.2011 року) вирішено зобов'язати ТОВ Фірму "Айс-Плюс" звільнити приміщення саме по ж/м Комунар, 5.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 25.01.2011 року, зміненим постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.04.2011 року лише в частині суми стягнення вирішено зобов'язати ТОВ Фірму "Айс-Плюс" повернути Ленінській районній у місті Дніпропетровську раді орендоване приміщення площею 1835 кв.м, розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, ж/м Комунар, 5.

Також судом встановлено факт розірвання договору оренди № 40л з 12.08.2010 року в порядку ст. 782 Цивільного кодексу України з урахуванням отримання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Разом з тим у грудні 2011 року під час виконання даного рішення в примусовому порядку ТОВ Фірма "Айс-Плюс" звернулось до державного виконавця із заявою № 0812-1 про повернення виконавчого документа стягувачу з підстав відсутності у боржника майна, яке необхідно повернути. При цьому самим боржником зазначено, що об'єкт із адресою: ж/м Комунар, 5 не існує з 2002 року, а тому ТОВ Фірма "Айс-Плюс" не може звільнити таке приміщення. Врешті-решт виконавчий документ повернено стягувачу, а ТОВ Фірма "Айс-Плюс" залишається користувачем будівлі колишнього дитячого садочку і по теперішній час.

Прокурор вказує на те, що однією з передумов пред'явлення такого позову є заперечення чи невизнання права власності іншою особою. Судова практика наголошує (Постанови ВГСУ від 12.06.2013 року у справі №16/315-09; від 10.04.2013 року у справі №18/3663/11; від 17.04.2013 року у справі №5006/39/5 іпн/2012; від 10.04.2013 року у справі №32/5005/8261/2012; від 05.1012011 року у справі №63/325-10; та від 21.09.2011 року у справі №10/81пн), що позов про визнання права власності є речово-правовим, вимоги якого звернуто до суду, який повинен підтвердити наявність у позивача права власності на спірне майно. ТОВ Фірма "Айс-Плюс" прямо не визнає належність безпідставно займаного нею об'єкта до комунальної власності і відкрито звертається до суду (в тому числі визначаючи Дніпропетровську міську раду відповідачем) із позовами про визнання за собою права власності на таке майно.

З урахуванням зазначеного також підлягає доказуванню належність майна саме до комунальної власності територіальної громади міста та, як наслідок, задоволення судом вимог щодо визнання права комунальної власності на нього.

Як зазначає Вищий господарський суд України у постанові № 22/547-10 від 17.03.2011 року: Підставою позову про визнання права власності є обставини, що підтверджують наявність у позивача права власності. Умовами задоволення позову про визнання права власності на майно є наявність у позивача доказів на підтвердження в судовому порядку факту належності йому спірного майна на праві власності. Такими доказами можуть бути правовстановлюючі документи, а також будь-які інші докази, що підтверджують належність позивачеві спірного майна.

Оскільки спірне майно опинилося в комунальній власності у 1994 році (тобто у період дії попереднього ЦК УРСР та відсутності на той час в принципі як такого Реєстру речових прав на нерухоме майно), то у Дніпропетровської міської ради відсутні правовстановлюючі документи на нього в сучасному розумінні (державна реєстрація).

Доказами належності спірного майна саме до комунальної власності є як раз "будь-які інші докази, що підтверджують приналежність позивачеві спірного майна", а саме додані до позовної заяви документи щодо підтвердження передачі даного майна від ОО "Дніпроважмаш" до розпорядження органами місцевого самоврядування і безпосереднього подальшого обліку та управління цим об'єктом увесь час.

Крім того, підстави набуття права власності та момент набуття права власності визначаються відповідно до законодавства, чинного на момент виникнення у нього права власності.

Момент виникнення права власності пов'язується з державною реєстрацією цього права відповідно до Цивільного кодексу України, що набув чинності з 2004 року; але чинна у попередній період стаття 128 Цивільного кодексу Української РСР визначала загальне правило, за яким перехід права власності пов'язувався з моментом передачі речі. При цьому обов'язок власника зареєструвати право власності на нерухоме майно у період до 2004 року не впливав на існування статусу власника нерухомого майна та притаманних такому власнику правочинностей у спірних правовідносинах (Постанова Вищого господарського суду України від 17.01.2012 року у справі № 31/335-09).

Враховуючи, що спірне майно опинилося у комунальній власності у 1994 році, чинне на той час законодавство не визнавало обов'язковим проведення державної реєстрації права власності на таке майно.

Згідно зі ст. 128 ЦК УРСР 1963 року, момент переходу права визначався моментом передачі речі.

Положеннями ч. 1 ст. 35 чинного на той час Закону України "Про власність" об'єктами права комунальної власності є майно, що забезпечує діяльність відповідних рад і утворюваних ними органів; кошти місцевих бюджетів, державний житловий фонд, об'єкти житлово-комунального господарства; майно закладів народної освіти, культури, охорони здоров'я, торгівлі, побутового обслуговування; майно підприємств; місцеві енергетичні системи, транспорт, системи зв'язку та інформації, включаючи націоналізоване майно, передане відповідним підприємствам, установам, організаціям; а також інше майно, необхідне для забезпечення економічного і соціального розвитку відповідної території.

На підтвердження належності спірного майна до об'єктів освіти, зокрема, та комунальної власності територіальної громади міста в цілому слід взяти до уваги також наступне.

Як уже зазначалось вище, спірний дитячий садок передано на баланс районного відділу освіти на виконання рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів № 320 від 21.04.1994 року (про що складено відповідні бухгалтерські документи).

Рішенням Дніпропетровської міської ради № 15/10 від 18.06.2003 року "Про внесення змін до рішення міської Ради народних депутатів від 27.11.1991 року № 46 "Про комунальну власність Дніпропетровської міської ради" вирішено доповнити відповідний затверджений перелік об'єктів комунальної власності міста у частині розділу VII "Перелік закладів народної освіти". У даному додатку за № 335 (Ленінський район) значиться колишній дошкільний навчальний заклад № 303, розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Заводська, 119-Б.

У Реєстрі об'єктів права комунальної власності територіальної громади міста Дніпропетровська станом на поточну дату також значиться будівля за адресою: вул. Набережна Заводська, 119-Б, яка перебуває на балансі відділу освіти Ленінської районної у місті ради.

Вищезазначені обставини додатково підтверджено листом Дніпропетровської міської ради № 7/1 1-2937 від 05.09.2014 року.

Таким чином, спірне майно є комунальною власністю та належить територіальній громаді м. Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради (ч. 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

На даний час ТОВ Фірма "Айс-Плюс" займає спірне приміщення без жодних правових підстав, адже договір оренди № 40л від 11.09.2001 року припинив свою дію 12.08.2010 року (встановлено преюдиційними рішеннями господарських судів у справі № 41/30-10(6/369-10)), а інших угод, на підставі яких можливе використання спірного майна відповідачем, не існує.

Крім того, на даний час ТОВ Фірма "Айс-Плюс" від свого імені передає в оренду частини будівлі розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Заводська, 119-Б, на підтвердження чого до позовної заяви додається копія договору оренди, вилученого під час проведення обшуку, з якого вбачається, що ТОВ "Айс-Плюс" здає в оренду спірні приміщення і на теперішній час (строк договору - по грудень 2014 року).

Викладеним (а також іншими численними фактами, встановленими під час кримінального провадження) підтверджується перебування у спірній будівлі саме ТОВ Фірми "Айс-Плюс", а отже, права територіальної громади на належне володіння своїм об'єктом можливо захистити шляхом витребування спірного об'єкта (будівлі, розташованої на земельній ділянці) від відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного прокурор просить суд з урахуванням уточнення визнати право комунальної власності територіальної громади міста Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради на нерухоме майно, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Заводська, 119-Б на земельній ділянці загальною площею 8888 кв.м. та виселити Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Айс-Плюс" з вищевказаного нерухомого майна.

Приймаючи рішення господарський суд виходить із наступного.

Згідно статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України право власності - це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Крім того, зазначені норми містяться також в ст. ст. 317, 319 Цивільного кодексу України, відповідно до яких власникові належать права володіння, користування, розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як закріплено п. 5 ст. 63 Закону України "Про освіту" об'єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов'язані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням.

Згідно ст. 387 Цивільного кодексу України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до п. 5, 6 ст. 16 Закону України "Про дошкільну освіту", вивільнені приміщення ліквідованих державних та комунальних дошкільних навчальних закладів використовуються виключно для роботи з дітьми. Майно, яке є державною або комунальною власністю (земельні ділянки, будівлі, споруди, обладнання тощо), придбання чи відокремлення якого призначене для здобуття дітьми дошкільної освіти, використовується виключно із зазначеною метою.

Засновник (власник) державного чи комунального дошкільного навчального закладу не має права безпідставно ліквідувати його, зменшувати в ньому площу території, кількість груп, а також здавати в оренду приміщення (будівлі).

За даних обставин цілком очевидно, що порушуються права дітей на здобуття дошкільної освіти у спірному дошкільному навчальному закладі, що розташований на житловому масиві Комунар у м. Дніпропетровську.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги прокурора про визнання права комунальної власності територіальної громади міста Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради на нерухоме майно, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Заводська, 119-Б на земельній ділянці загальною площею 8888 кв.м. та виселення Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Айс-Плюс" з вищевказаного нерухомого майна правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Викладене є підставою для задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по справі слід покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 316, 317, 319, 321, 387, 391, 392 Цивільного кодексу України, ст.ст. 33, 34, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати право комунальної власності територіальної громади міста Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради (49000, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 75; ) на нерухоме майно, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Заводська, 119-Б на земельній ділянці загальною площею 8888 кв.м., що складається з: літ. А-2 нежитлова будівля; літ. А1-1 прибудова (загальною площею 1937,4 кв.м); літ. А, а1 - ґанки з навісом; А2 - А6 - ґанки; А7, а8 - сходи; літ. Б - сарай; літ. В - навіс; літ. Г - сторожка; літ. О - сторожка (тимчасова); № 1 - хвіртка; № 2-ворота; № 3 - огорожа; № 4 - огорожа; І - мостіння.

Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Айс-Плюс" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Миронова, 16-В; ) на користь Дніпропетровської міської ради (49000, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 75; ) з нерухомого майна, розташованого за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Заводська, 119-Б на земельній ділянці загальною площею 8888 кв.м., що складається з: літ. А-2 нежитлова будівля; літ. А1-1 прибудова (загальною площею 1937,4 кв.м); літ. А, а1 - ґанки з навісом; А2 - А6 - ґанки; А 7, А 8 - сходи; літ. Б - сарай; літ. В - навіс; літ. Г - сторожка; літ. О - сторожка (тимчасова); № 1- хвіртка; № 2 - ворота; № 3 - огорожа; № 4 - огорожа; І - мостіння.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Айс-Плюс" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Миронова, 16-В; ) до спеціального фонду Державного бюджету України (одержувач: Управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, , рахунок № 3005 в ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, КБКД 22030001, код ЄДРПОУ господарського суду Дніпропетровської області 03499891, пункт 2.2. з таблиці ставок судового збору, за якими визначено розмір судового збору) судовий збір у сумі 31 037 (тридцять одна тисяча тридцять сім) грн. 92 коп.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 19.01.15р.

Суддя І.Ю. Дубінін