ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2015 року Справа № 925/2026/14

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді - Васяновича А.В.,

секретар судового засідання - Гень С.Г.,

за участю представників сторін:

від позивача - Сучило А.О. - представник за довіреністю,

від відповідача - представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом приватного сервісного підприємства "Ньютон", м. Черкаси

до фізичної особи - підприємця Ібашевої Наталії Трохимівни,

м. Шпола, Черкаської області

про стягнення 18 552 грн. 52 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області з позовом звернулося приватне сервісне підприємство "Ньютон" до фізичної особи - підприємця Ібашевої Наталії Трохимівни про стягнення заборгованості, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 07163 від 05 квітня 2014 року в розмірі 18 552 грн. 52 коп., в тому числі: 16 700 грн. 77 коп. основний борг, 956 грн. 59 коп. пеня та 895 грн. 16 коп. інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 11 листопада 2014 року порушено провадження у справі та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 25 листопада 2014 року.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 25 листопада 2014 року продовжено строк розгляду спору на 15 днів та відкладено розгляд справи на 15 січня 2015 року.

До початку судового засідання від позивача надійшла заява від 15 січня 2015 року про збільшення розміру позовних вимог в порядку ст. 22 ГПК України, в якій позивач просив суд стягнути з відповідача 16 700 грн. 77 коп. основного боргу, 1 343 грн. 84 коп. пені, 1 098 грн. 91 коп. інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 15 січня 2015 року вищевказану заяву повернуто позивачу без розгляду на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю.

Викликаний в судове засідання представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву суду не надав.

Ухвалами господарського суду Черкаської області від 11 листопада 2014 року та від 25 листопада 2014 року було зобов'язано відповідача надати суду відзив на позовну заяву з посиланням на мотиви повного або часткового відхилення вимог позивача, а також докази, що обґрунтовують відхилення позовних вимог.

Оскільки відповідач не був позбавлений права надати суду необхідні докази та свої доводи і міркування щодо предмету спору шляхом письмових пояснень та заперечень, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, та оскільки явка представників сторін в судове засідання обов'язковою не визнавалась, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

В судовому засіданні, яке відбулося 15 січня 2015 року згідно ст. 85 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №925/2026/14.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено господарським судом під час розгляду справи, 05 квітня 2014 року між приватним сервісним підприємством "Ньютон" (постачальник) та фізичною особою - підприємцем Ібашевою Наталією Трохимівною (покупець) було укладено договір поставки за №07163.

Відповідно до п. 1.1. вищевказаного договору постачальник зобов'язався поставити та передати у власність покупця, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити пиво, безалкогольні напої, мінеральну воду, алкогольні та слабоалкогольні напої й інші продукти харчування, іменовані в договорі як продукція, у кількості, погодженій сторонами за заявкою, що передається покупцем диспетчерам або торговим представникам постачальника.

Ціна, вартість і розгорнутий асортимент продукції, види тари вказуються в товарно - транспортних накладних (надалі - ТТН), які є невід'ємною частиною даного договору. ТТН виписуються на підставі заявки покупця (п. 1.2. договору).

Позивач свої зобов'язання за договором поставки виконав повністю та поставив відповідачу продукцію на загальну суму 17 527 грн. 81 коп., що підтверджується копіями видаткових накладних:

- №257020 від 08 серпня 2014 року на суму 3 005 грн. 00 коп.;

- №262149 від 12 серпня 2014 року на суму 4 339 грн. 03 коп.;

- №267556 від 15 серпня 2014 року на суму 3 149 грн. 75 коп.;

- №271512 від 19 серпня 2014 року на суму 3 203 грн. 00 коп.;

- №277033 від 22 серпня 2014 року на суму 3 831 грн. 03 коп. (а.с. 19- 21).

Товар було прийнято відповідачем, що підтверджується підписом уповноваженої особи у вищенаведених видаткових накладних.

Відповідач в свою чергу зобов'язання по оплаті поставленого товару виконав частково, сплативши 827 грн. 04 коп.

Таким чином, позивач просив суд стягнути з відповідача 16 700 грн. 77 коп. заборгованості за поставлений товар згідно договору поставки № 07163 від 05 квітня 2014 року.

Розмір заборгованості відповідачем не заперечується, про що сторонами підписано та засвідчено печатками акт взаємних розрахунків (а.с. 23-24).

Водночас у вищевказаному акті звірки відповідач просив відстрочити сплату боргу та скласти графік погашення заборгованості.

В зв'язку з чим 17 вересня 2014 року сторонами було погоджено графік погашення заборгованості в розмірі 16 700 грн. 77 коп. по оплаті за поставлений товар згідно укладеного договору поставки №07163 від 05 квітня 2014 року.

Так, згідно графіку сторони погодили погашення відповідачем боргу рівними частинами в розмірі 4 175 грн. 20 коп. в останній день місяця, а саме: вересень - листопад 2014 року та 4 175 грн. 17 коп. - 31 грудня 2014 року.

Даним доповненням до договору сторони передбачили, що у разі прострочення відповідачем оплати мінімального платежу згідно затвердженого графіку погашення заборгованості, позивач звертається до суду з позовом про стягнення коштів за поставлений товар, пені та 3% річних.

Тобто, у випадку невиконання зобов'язання з оплати чергового мінімального платежу продавець має право в односторонньому порядку відмовитись від встановленого графіку погашення (строку виконання відповідачем зобов'язання) та вимагати оплату товару відповідно до попередніх умов договору.

Погодженого графіку відповідач не дотримався, борг не сплатив, в зв'язку з чим позивач звернувся до суду.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно п. 6.2. договору поставки термін остаточного розрахунку за відвантажену покупцеві продукцію 7 календарних днів з моменту одержання продукції, згідно ТТН.

Отже, з урахуванням 6.2. договору поставки відповідач повинен був повністю розрахуватись з позивачем за поставлений товар згідно:

- видаткової накладної №257020 від 08 серпня 2014 року до 15 серпня 2014 року;

- видаткової накладної №262149 від 12 серпня 2014 року до 19 серпня 2014 року;

- видаткової накладної №267556 від 15 серпня 2014 року до 22 серпня 2014 року;

- видаткової накладної №271512 від 19 серпня 2014 року до 26 серпня 2014 року;

- видаткової накладної №277033 від 22 серпня 2014 року до 29 серпня 2014 року.

Частиною 2 ст. 712 ЦК України визначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В пункті 1.7. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року, № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" вказано, що якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов'язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 ЦК України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов'язку негайного виконання; такий обов'язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред'явив йому кредитор пов'язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов'язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Відповідні висновки випливають зі змісту частини другої статті 530 ЦК України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем всупереч ст. ст. 33, 34 ГПК України не було доведено факту своєчасного здійснення, на підставі умов договору, розрахунку з позивачем за поставлений товар в повному обсязі, а також не було спростовано доводи та обґрунтування позивача.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, сума боргу в розмірі 16 700 грн. 77 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Пунктом 7.3. договору поставки передбачена відповідальність за порушення відповідачем строків оплати вартості одержаного товару, а саме: пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від розміру боргу за кожний день прострочення, без обмеження строком позовної давності.

Позивачем на підставі п. 7.3. договору поставки заявлено вимогу про стягнення з відповідача 956 грн. 59 коп. пені (розрахунок знаходиться в матеріалах справи).

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем заявлено до стягнення 895 грн. 16 коп. боргу, що виник внаслідок інфляції (розрахунок знаходиться в матеріалах справи).

Розрахунок пені та інфляційних втрат здійснений позивачем вірно, а тому заявлені до стягнення суми підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 49, 82 - 85 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця Ібашевої Наталії Трохимівни, вул. Леніна, 39, кв. 18, м. Шпола, Черкаської області, ідентифікаційний номер на користь приватного сервісного підприємства "Ньютон", вул. Смілянська,131, м. Черкаси, ідентифікаційний код 24354040 - 16 700 грн. 77 коп. - основного боргу, 956 грн. 59 коп. пені, 895 грн. 16 коп. інфляційних втрат та 1 827 грн. 00 коп. витрат на сплату судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ХІІ ГПК України.

Повне рішення складено 19 січня 2015 року.

Суддя А.В.Васянович