РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/25087/14 19.01.15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та

Гарантія"

До Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна"

3-тя особа, яка

не заявляє самостійних вимог

на предмет спору,

на стороні

відповідача Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Наста»

Про стягнення 43 219,69 грн.

Суддя Картавцева Ю.В.

Представники сторін:

від позивача Чайковська Л.Б. - представник (дов. № 38 від 16.10.2014 р.)

від відповідача не з'явився

від 3-ої особи не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" про стягнення страхового відшкодування, яке було сплачено страхувальнику відповідно до страхового сертифікату № 1802 від 14.05.2012 р. в розмірі 43 219,69 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що ТзДВ «СК «Наста» відповідно до страхового сертифікату № 1802 від 14.05.2012 р. внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, було здійснено виплату страхового відшкодування за письмовою заявою страхувальника автомобіля «Skoda», державний номер АА 5083 МС - ТОВ «Ілта», а тому ТзДВ « СК «Наста» відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1187, 1188 ЦК України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки транспортний засіб - автомобіль «ВАЗ» державний номер АС 3341 АК, за участю якого сталась дорожньо-транспортна пригода, водій якого Бондарчук О.В. є винним у її скоєнні, застрахований у ПрАТ «СК «Провідна» згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/8723039, а до позивача за договором про відступлення права вимоги перейшло від ТзДВ «СК «Наста» право вимагати стягнення з відповідача страхового відшкодування, позивач просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 43 219,69 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.11.2014 р. порушено провадження у справі №910/25087/14 та призначено справу до розгляду на 01.12.2014 р.

27.11.2014 р. відділом діловодства суду отримано від відповідача відзив на позов, відповідно до якого останній заперечує проти позову з підстав необґрунтованого включення до суми страхового відшкодування суми податку на додану вартість, оскільки позивачем до позову не додано доказів, які підтверджують проведення відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу, а також з підстав неотримання від позивача повідомлення про заміну кредитора у зобов'язанні, у зв'язку з чим відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову.

28.11.2014 р. відділом діловодства суду отримано від Моторного (транспортного) страхового бюро України відповідь на запит суду на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 14.11.2014 р., з якої вбачається, що згідно з інформацією з єдиної централізованої бази даних МТСБУ, за полісом № АВ/8723039 застраховано цивільно-правову відповідальність Бондарчука В.С. в страховій компанії ПрАТ «СК «Провідна» за типом договору « 1» в частині заподіяння шкоди майну внаслідок експлуатації автомобіля «ВАЗ» державний номер АС 3341 АК, ліміт по майну 50000 грн.

У судовому засіданні 01.12.2014 р. оголошено перерву до 15.12.2014 р.

08.12.2014 р. відділом діловодства суду отримано від представника відповідача клопотання про залучення 3-ої особи - ТзДВ «СК «Наста» з підстав того, що відповідачем було сплачено кошти у розмірі 40 578, 94 грн. на корить ТзДВ «СК «Наста» саме за наслідками спірного страхового випадку. Таким чином ТзДВ «СК «Наста» безпідставно отримало зазначену суму коштів, а отже рішення суду у даній справі може вплинути на права та обов'язки вказаної особи.

15.12.2014 р. відділом діловодства суду отримано від представника позивача заперечення на відзив відповідача, відповідно до яких останній наполягає на задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши у судовому засіданні 15.12.2014 р. клопотання відповідача про залучення 3-ої особи, суд приходить до висновку про обґрунтованість даного клопотання, оскільки, як зазначає відповідач, останній виплатив на користь ТзДВ « СК «Наста» саме на підставі спірного страхового випадку суму коштів у розмірі 40 578, 94 грн., а отже враховуючи, твердження позивача про перехід до нього відповідних прав на відшкодування за спірним страховим випадком, суд вважає за необхідне залучити до участі у справі в якості 3-ої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Наста» на підставі ст. 27 ГПК України, оскільки рішення суду у даній справі може вплинути на права та обов'язки вказаної юридичної особи в майбутньому.

Також у судовому засіданні 15.12.2014 р. представник відповідача подав суду клопотання про продовження терміну розгляду справи на більш тривалий строк, ніж встановлено ч. 1 ст. 69 ГПК України.

Оскільки відповідно до ч. 3 ст. 69 ГПК України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів, то суд задовольнив зазначене клопотання.

За таких обставин, у зв'язку з необхідністю залучення 3-ої особи, суд, відповідно до ст. 77 ГПК України, відклав розгляд справи на 19.01.2015 р., про що виніс відповідну ухвалу.

У судове засідання 19.01.2015 р. представники відповідача та 3-ої особи не з'явились, про поважні причини неявки суд не повідомили, вимоги ухвали суду не виконали, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

При цьому письмових заяв, повідомлень суду щодо поважності причин відсутності відповідача та 3-ої особи в судовому засіданні 19.01.2015 р. до суду не надходило.

Приписами ст. 77 Господарського процесуального кодексу України визначений перелік обставин, за яких суд відкладає розгляд справи. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 названої статті, у разі нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу та, відповідно до п. 2 ч. 1 названої статті, у разі неподання витребуваних доказів. Однак стаття 77 ГПК України встановлює не обов'язок суду відкласти розгляд справи, а визначає лише право суду при наявності зазначених випадків.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в судовому засіданні 19.01.2015 р. та за відсутності представників відповідача та 3-ої особи, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, в судовому засіданні 19.01.2015 р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд, -

ВСТАНОВИВ:

14.05.2012 р. між ТзДВ "Страхова компанія "НАСТА" та ТОВ «Ілта» (страхувальник) укладено страховий сертифікат № 1802 від 14.05.2012 р. (далі - Договір), згідно з яким на страхування був прийнятий автомобіль «Skoda», державний номер АА 5083 МС.

Згідно з постановами Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.01.2013 р. та від 14.06.2013 р., 28.12.2012 р. о 15 год. 30 хв., в с. Воротнів Волинської області трапилась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу «Skoda», державний номер АА 5083 МС, що належить ТОВ «Ілта», та транспортного засобу «ВАЗ» державний номер АС 3341 АК, під керуванням Бондарчука О.В.

ДТП сталася в результаті порушення водієм Бондарчуком О.В. Правил дорожнього руху України, вина якого встановлена у постанові Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.01.2013 р. (постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.06.2013 р. виправлено описку у прізвищі винної особи).

До ТзДВ "Страхова компанія "НАСТА" звернувся страхувальник із заявою про виплату страхового відшкодування в зв'язку з пошкодженням застрахованого транспортного засобу внаслідок ДТП, що відповідно до умов Договору є страховим випадком.

Відповідно до Звіту № 834 від 07.02.2013 р. про визначення вартості матеріального збитку автомобіля «Skoda», державний номер АА 5083 МС, загальна вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Skoda», державний номер АА 5083 МС внаслідок ДТП склала 48 694, 73 грн.

Відповідно до страхового акту № 2012-12-28/010 від 15.04.2013 р., сума страхування, що підлягає виплаті страхувальнику за Договором, складає 43 219, 69 грн.

15.04.2013 р. між ТзДВ "Страхова компанія "НАСТА" (сторона 1) та ТОВ «Ілта» (сторона 2) укладено акт № 34 про проведення заліку взаємних однорідних вимог, яким сторони на підставі ст. 601 ЦК України провели залік взаємних однорідних вимог на загальну суму 414 497, 20 грн., в тому числі і стосовно спірного страхового випадку (28.12.2012 р.) на суму 43 219, 69 грн., що підтверджується додатком № 2 до акту № 34.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У ч. 2 зазначеної статті вказано, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

За змістом ст. 601 ЦК України, зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Таким чином, зарахування зустрічних вимог на суму страхового відшкодування між страховиком та страхувальником за спірним страховим випадком породжує правові наслідки, аналогічні сплаті суми страхового відшкодування страховику.

Отже, між винною та потерпілою особами виникло зобов'язання з відшкодування заподіяної майнової шкоди.

Частинами другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У зв'язку з зарахуванням зустрічних вимог в тому числі на суму 43 219, 69 грн., ТзДВ "Страхова компанія "НАСТА" набуло право вимоги до особи відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до ТзДВ "Страхова компанія "НАСТА" у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Окрім цього матеріалами справи підтверджується, що 25.03.2014 р. між ТзДВ «СК «НАСТА» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір про відступлення права вимоги № 2503, відповідно до умов якого первісний кредитор (ТзДВ «СК «НАСТА») передає (відступає) новому кредиторові (ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», позивач) свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за укладеними договорами страхування та сплачує первісному кредиторові за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та в строки, встановлені цим договором.

При цьому відповідно до реєстру прав вимог до даного договору, що є додатком до договору про відступлення права вимоги № 2503, право вимоги за страховим сертифікатом № 1802 від 14.05.2012 р. входить до переліку прав, переданих за договором про відступлення права вимоги № 2503.

Згідно з п. 3.16. зазначеного договору новий кредитор зобов'язується протягом 10 календарних днів з моменту переходу до нього прав вимоги надіслати боржникам письмові повідомлення про відступлення права вимоги.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до положень ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

При цьому матеріалами справи підтверджується, що 16.04.2014 р. позивач звернувся до відповідача з листом, в якому повідомив останнього про передання ТзДВ «СК «НАСТА» на користь ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» прав на відшкодування шкоди, сплаченої ТзДВ «СК «НАСТА» страхувальнику ТОВ «Ілта» стосовно автомобіля, державний номер реєстрації якого є таким: АА5083 МС.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник (ТОВ «Ілта)» мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що транспортний засіб - автомобіль «ВАЗ» державний номер АС 3341 АК, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди застрахованому у позивача автомобілю «Skoda», державний номер АА 5083 МС, знаходився під керуванням Бондарчука О.В.

Цивільно-правова відповідальність в частині заподіяння шкоди майну будь-якою особою внаслідок експлуатації автомобіля автомобіль «ВАЗ» державний номер АС 3341 АК була застрахована у ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/8723039.

Вина водія Бондарчука О.В., який керував автомобілем «ВАЗ» державний номер АС 3341 АК, підтверджується постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.01.2013 р.

Пунктом 36.4 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" передбачено право страховика за договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Таким чином відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля «Skoda», державний номер АА 5083 МС, відповідно до положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності (поліс № АВ/8723039), а до ТзДВ «СК «НАСТА» перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до Бондарчука О.В. як особи, відповідальної за завдані збитки.

Разом з тим, з огляду на укладений договір про відступлення права вимоги № 2503, належне ТзДВ «СК «НАСТА» право вимоги перейшло до позивача (нового кредитора).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно статті 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

За договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АВ/8723039) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 50 000, 00 грн., франшиза - 0,00грн.

Відповідно до п. 12.1. статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно статті 9 Закону України "Про страхування" франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Таким чином, враховуючи передбачений полісом № АВ/8723039 ліміт відповідальності за шкоду у розмірі 50 000, 00 грн., франшизу у розмірі 0, 00 грн., а також розмір зарахованого страхового відшкодування - 43 219, 69 грн., що за своїми наслідками є аналогічним виплаті страхового відшкодування в такому розмірі, то вимога позивача щодо стягнення з відповідача суми 43 219, 69 грн. підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано доказів, що підтверджують відсутність його вини у порушенні зобов'язання.

Доводи відповідача про неповідомлення останнього про перехід до позивача права вимоги в частині спірного страхового випадку як підстава для відмови в задоволенні позову не беруться судом до уваги, оскільки, по-перше матеріали справи містять докази направлення 16.04.2014 р. відповідного листа-повідомлення про заміну кредитора на адресу відповідача, по-друге, самим відповідачем надано суду належним чином засвідчений витяг з журналу реєстрації вхідної кореспонденції за 2014 р., з якого вбачається, що 22.04.2014 р. до відповідача в тому числі надійшов лист від ТОВ «ФК «Довіра і Гарантія» стосовно страхового випадку по ТОВ «Ілта» відносно автомобіля, номер державної реєстрації якого є АА 5083 МС. Відтак, суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про заміну кредитора у зобов'язанні стосовно спірного страхового випадку.

Щодо заперечень відповідача проти включення до суми страхового відшкодування податку на додану вартість, суд зазначає таке.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено перелік витрат, які відшкодовуються страховою компанією, до яких, поміж іншого, належать витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

Згідно з частиною 1 статті 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Частиною 36.4 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Згідно зі статтею 993 ЦК України та статтею 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За змістом глави 82 Цивільного кодексу України з урахуванням статті 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відшкодування шкоди, яка виникла з деліктних відносин, спрямовано на виплату коштів, необхідних для виправлення пошкодженої речі.

Згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Разом з тим, матеріали справи містять докази проведення ремонту автомобіля «Skoda», державний номер АА 5083 МС, що підтверджується нарядом-замовленням № С300230437/СН00186038 від 18.01.2013 р. (має юридичну силу акту виконаних робіт), із якого вбачається, що ТОВ «Автосоюз» здійснив відновлювальний ремонт автомобіля «Skoda», державний номер АА 5083 МС на суму 43 219, 69 грн. із ПДВ.

За таких обставин, доводи відповідача не приймаються судом, оскільки є необґрунтованими та такими, що не підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами.

Таким чином, станом на день вирішення спору, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 43 219, 69 грн., а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 1827,00 грн. відповідно до положень статті 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" (03049, м. Київ, просп. Повітрофлотський 25, ідентифікаційний код 23510137) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (01133, м. Київ, вул. Кутузова 13, ідентифікаційний код 38750239) шкоду в розмірі 43 219 (сорок три тисячі двісті дев'ятнадцять) грн. 69 коп. та судовий збір в розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення

складено 26.01.2015 р.

Суддя Ю.В. Картавцева