ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2015 р. Справа № 914/3676/14

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді Михалюк О.В.

суддів Мельник Г.І.

Новосад Д.Ф.

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Терем і К»

на ухвалу господарського суду Львівської області від 13.11.2014р.

у справі № 914/3676/14

за заявою ДПІ у Сихівському районі м.Львова ГУ Міндоходів у Львівській області, м.Львів

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Терем і К», м.Львів

про визнання банкрутом,

з участю представників :

від скаржника - Швед В.Я.

від ініціюючого кредитора - Кіт О.В.

арбітражний керуючий - Гупало Т.В.

В ході судового засідання сторонам права і обов"язки, передбачені ст.22 ГПК України роз"яснені, заперечень щодо складу суду не поступало.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 13.11.2014р. порушено провадження у справі № 914/3676/14 (суддя Цікало А.І.) про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Терем і К», м.Львів за заявою ДПІ у Сихівському районі м.Львова ГУ Міндоходів у Львівській області в порядку статті 10, 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі - Закон про банкрутство), визнано безспірні вимоги ініціюючого кредитора у розмірі 417086,67 грн., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном, призначено розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Гупало Т.В. тощо.

Не погоджуючись з даною ухвалою скаржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Терем і К» подав до Львівського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати згадану ухвалу, посилаючись, зокрема, на те, що вона є незаконна, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, в порушення статті 43 ГПК України господарський суд не вжив заходів, спрямованих на всебічне, повне і об»єктивне встановлення всіх обставин справи, оскільки, як зазначає скаржник, в матеріалах справи відсутні належні докази, які є необхідними для з»ясування наявності чи відсутності підстав для вирішення питання про порушення провадження у справі про банкрутство. Крім того, як зазначає скаржник, вимоги ДПІ у Сихівському районі м.Львова ГУ Міндоходів у Львівській області до боржника забезпечені податковою заставою, а отже місцевий господарський суд повинен був відмовити у прийняття заяви про порушення справи про банкрутство.

Наводить скаржник і інші доводи, що є на його думку підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

16.10.2014 р. до господарського суду Львівської області за вх. № 3807 від Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області поступила заява про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Терем і К" (вул. Хуторівка, буд. 23, м. Львів, 79070; ).

20.10.2014 р. суддею було вчинено електронний запит на автоматичне визначення кандидатури арбітражного керуючого.

20.10.2014 р. до суду в електронному вигляді надійшла довідка щодо автоматизованого відбору арбітражного керуючого, згідно якої автоматизованою системою визначено кандидатуру арбітражного керуючого Гупало Тараса Вальдемаровича.

Ухвалою господарського суду від 20.10.2014 р. прийнято заяву Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Терем і К" до розгляду, зобов'язано арбітражного керуючого Гупало Тараса Вальдемаровича надати заяву на участь у справі про банкрутство та призначено підготовче засідання суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16 Закону про банкрутство, перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з'ясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом. Неявка у підготовче засідання сторін та представника державного органу з питань банкрутства, а також відсутність відзиву боржника не перешкоджають проведенню засідання.

Згідно з ч. 2 та ч. 3 ст. 16 Закону про банкрутство, у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, а також вирішує інші питання, пов'язані з розглядом справи. Якщо справа порушується за заявою кредитора, господарський суд перевіряє обґрунтованість його вимог, їх безспірність, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 15.08.2012 р. у справі № 2а-5048/12/1370 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Терем і К" до Державного бюджету України 423547 грн. 50 коп. податкового боргу (з яких: 417086 грн. 67 коп. - основний платіж; 6460 грн. 83 коп. - пеня).

На примусове виконання зазначеної постанови, 08.10.2012 р. Львівським окружним адміністративним судом був виданий виконавчий лист № 2а-5048/2012, котрий був звернутий до виконання у органи державної виконавчої служби.

Постановою державного виконавця Сихівського ВДВС Львівського МУЮ від 03.09.2014 р. виконавчий лист Львівського окружного адміністративного суду від 08.10.2012 р. у справі № 2а-5048/12/1370 повернуто стягувачу у зв'язку з неможливістю стягнення заборгованості.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону про банкрутство, справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом. Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

При визначені розміру безспірних вимог кредитора, відповідно до абзацу другого частини 3 статті 10 Закону про банкрутство, суд обгрунтовано не врахував пеню на суму 6460 грн. 83 коп.

Отже, безспірні вимоги Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Терем і К" становлять 417086 грн. 67 коп.

Безспірні вимоги кредитора становлять більше ніж триста мінімальних розмірів заробітної плати та такі вимоги не були задоволені боржником протягом строку, що перевищує три місяці з моменту відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора.

Розглянувши заяву про порушення справи про банкрутство, перевіривши обґрунтованість вимог заявника, їх безспірність, вжиття заявником заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження, суд дійшов вірного висновку про наявність достатніх підстав для порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Терем і К".

Відповідно до ч. 15 ст. 16 Закону про банкрутство, з моменту порушення провадження у справі про банкрутство: пред'явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення може відбуватися лише у порядку, передбаченому цим Законом, та в межах провадження у справі про банкрутство; пред'явлення поточними кредиторами вимог до боржника та їх задоволення може відбуватися у випадку та порядку, передбачених цим Законом; арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство; корпоративні права засновників (учасників, акціонерів) боржника реалізуються з урахуванням обмежень, встановлених цим Законом; задоволення вимог засновника (учасника) боржника - юридичної особи про виділення частки в майні боржника у зв'язку з виходом із складу його учасників забороняється; рішення про реорганізацію або ліквідацію юридичної особи - боржника приймається в порядку, визначеному цим Законом.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 114 Закону про банкрутство, кандидатура арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) для виконання повноважень розпорядника майна визначається судом самостійно із застосуванням автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Як було зазначено, автоматизованою системою визначено кандидатуру арбітражного керуючого Гупало Тараса Вальдемаровича для виконання повноважень розпорядника майна.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 114 Закону про банкрутство, під час прийняття заяви про порушення справи про банкрутство суд в ухвалі зобов'язує визначеного автоматизованою системою арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) надати заяву на участь у даній справі.

31.10.2014 р. до суду за вх. № 46834/14 від арбітражного керуючого Гупало Тараса Вальдемаровича поступила заява про згоду стати розпорядником майна у даній справі, в якій він також зазначив, що не належить до жодної категорії осіб, вказаних в ч. 2 ст. 114 Закону про банкрутство. До зазначеної заяви долучено копію свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 510 виданого Міністерством юстиції України 15.03.2013 р. та копію договору добровільного страхування відповідальності перед третіми особами.

Оскільки автоматизованою системою визначено кандидатуру арбітражного керуючого Гупала Тараса Вальдемаровича для виконання повноважень розпорядника майна у даній справі, від арбітражного керуючого Гупало Тараса Вальдемаровича надійшла заява про згоду стати розпорядником у цій справі, у суду відсутні підстави для відхилення кандидатури арбітражного керуючого Гупало Тараса Вальдемаровича, тому суд підставно призначив розпорядником майна у даній справі арбітражного керуючого Гупало Тараса Вальдемаровича.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 Закону про банкрутство, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду.

Згідно з ч. 2 ст. 115 Закону про банкрутство, грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна визначається в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень або в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до порушення провадження у справі про банкрутство, якщо такий розмір перевищує дві мінімальні заробітні плати. Розмір грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна не може перевищувати п'яти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень. Право вимоги грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень розпорядника майна боржника. Сплата грошової винагороди арбітражному керуючому (розпоряднику майна) здійснюється шляхом її авансування заявником (кредитором або боржником) у розмірі, зазначеному у цій частині. Сума авансового платежу вноситься на депозитний рахунок нотаріуса та виплачується арбітражному керуючому (розпоряднику майна) за кожний місяць виконання ним повноважень розпорядника майна.

Відповідно до абз. 1 ч. 16 ст. 16 Закону про банкрутство, ухвала про порушення провадження у справі про банкрутство не пізніше трьох днів з дня її винесення надсилається боржнику, кредитору (кредиторам) та іншим особам, які беруть участь або мають взяти участь у цій справі (власнику майна, органу, уповноваженому управляти майном боржника, тощо), органу державної податкової служби, місцевому загальному суду, органу державної виконавчої служби за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Щодо твердження скаржника про забезпечення вимог ініціюючого кредитора податковою заставою колегія суддів наголошує наступне:

Як вказано у пункті 5 Роз»яснення Президії Вищого господарського суду України від 21.08.2001р № 02-5/926 «Про порядок порушення справ про банкрутство за заявами органів державної податкової служби» господарський суд не вправі відмовити у прийнятті заяви про порушення справи про банкрутство платника податків на підставі частини 2 статті 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в новій редакції Закону про банкрутство - пункт 1 статті 14) з мотивів повного забезпечення вимоги кредитора податковою заставою, оскільки припис цієї норми поширюється виключно на застави, які забезпечують виконання грошових зобов'язань, а не на податкову заставу.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Скаржник не надав належних та допустимих доказів на спростування висновків місцевого господарського суду, викладених в ухвалі господарського суду Львівської області від 13.11.2014р. у даній справі.

З огляду на все викладене вище, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду Львівської області від 13.11.2014 року у даній справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства і підстав для її скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально не обґрунтовані, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

Судовий збір за перегляд ухвали господарського суду Львівської області від 13.11.2014 року у даній справі в апеляційному порядку слід покласти на скаржника в порядку, передбаченому ст. 49 ГПК України.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст.ст.33,34,43,49,91,99,101-106 ГПК України,-

Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Терем і К» - залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Львівської області від 13.11.2014р. у справі № 914/3676/14 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за перегляд ухвали в апеляційному порядку покласти на скаржника.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

5. Матеріали справи повернути господарському суду Львівської області.

6. Повний текст постанови складено « 21» січня 2015р.

Головуючий суддя Михалюк О.В.

суддя Мельник Г.І.

суддя Новосад Д.Ф.