ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" січня 2015 р.Справа № 916/4782/14

Господарський суд Одеської області у складі:

Судді Зайцева Ю.О.

при секретарі судового засідання Ошарін Д.С.

За участю представників сторін:

Від прокурора: Шарандак О.І. (за посвідченням №023539 від 11.12.2013 р.);

Від позивача: Гуцул Є.В. (довіреність від 07.05.2014 р.);

Від відповідача: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Приморської сільської ради до відповідача виробничо-комерційної фірми "Проксіма" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю про розірвання договору оренди земельної ділянки та зобов'язання звільнити земельну ділянку площею 80,0 га, вартістю 4 979 082,24 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 27.11.2014 р. заступник Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Приморської сільської ради звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до відповідача виробничо-комерційної фірми "Проксіма" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю про розірвання договору оренди земельної ділянки та зобов'язання звільнити земельну ділянку площею 80,0 га, вартістю 4 979 082,24 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 01.12.2014 р. за вказаним позовом порушено провадження з призначенням справи до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Відповідач в засідання суду призначені на 22.12.2014р., 05.01.2015р. та 19.01.2015р., не з`явився, правом на відзив в порядку ст. 59 ГПК України не скористався. Ухвали господарського суду Одеської області від 01.12.2014р., 22.12.2014р. та від 05.01.2015р. направлялись виробничо-комерційній фірмі "Проксіма" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю за належною адресою, зазначеною в позовній заяві та у наявному в матеріалах справи витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 15.09.2014 р. Проте, поштові відправлення були повернені до суду (поштове повідомлення вх.№53860/14 від 16.12.2014р. та поштове повідомлення вх.№1589/15 від 14.01.2015р.) у зв'язку із тим що відповідач за зазначеною адресою не значиться.

Як зазначено у третьому абзаці п.3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р., в разі якщо ухвалу суду було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до п. 32 Інформаційного листа ВГСУ від 29 вересня 2009 року № 01-08/350 "Про деякі питання, порушені в доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України" викладена правова позиція, згідно якої відмітка про відправку процесуального документа суду на зворотньому аркуші у лівому нижньому куті першого примірника процесуального документа є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам у справі та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначено про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання.

При цьому, суд зазначає, що необґрунтоване затягування розгляду справи суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Приймаючи до уваги, що судові відправлення скеровувалися на адресу відповідача визначену в позовній заяві та у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 15.09.2014 р., суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

19.01.2015р. у судовому засіданні прокурором надані додаткові пояснення у справі з підтверджуючими документами.

19.01.2015р. у судовому засіданні після повернення з нарадчої кімнати було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку статті 85 ГПК України.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення, суд встановив:

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що проведеною Білгород-Дністровською міжрайонною прокуратурою перевіркою додержання вимог земельного законодавства при використанні земельних ділянок суб'єктами підприємницької діяльності на умовах оренди на території міста Білгород-Дністровського та Білгород-Дністровського району, встановлено, що рішенням Приморської сільської ради №523-ХХХІІІ від 22.05.2001 року ВКФ "ПРОКСІМА" у формі ТОВ надано у тимчасове довгострокове користування на умовах оренди строком на 15 років земельну ділянку площею 80,0 га (в тому числі прибережно-захисна смуга - 80,0 га) із земель Приморської сільської ради для будівництва та обслуговування комплексів по догляду за об'єктами водоохоронних зон та прибережних-захисних смуг і закладів відпочинку вздовж берега Будацького лиману біля сіл Чабанівка- Косівка - Попаздра - Приморське - Курортне.

На підставі зазначеного рішення між Приморською сільською радою та ВКФ "ПРОКСІМА" у формі ТОВ 28.12.2001р. укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 80,0га (в тому числі прибереженої захисної смуги - 80 га, з них - 7,8 га піски), розташованої на землях Приморської сільської ради, Білгород-Дністровського району, Одеської області для будівництва та обслуговування комплексів по догляду за об'єктами водоохоронних зон та прибережної захисної смуги і закладів відпочинку вздовж берегу Будацького лиману біля сіл Чабанівка-Косівка-Попаздра-Приморське-Курортне строком на 15 років, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сминтиною І.В. 25.12.2001 р. в реєстрі за № 5063 та зареєстрований Приморською сільською радою Білгород-Дністровського району у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за № 5 від 28.12.2001 р.

Рішенням Приморської сільської ради № 1508-У від 03.06.2008 р. внесено зміни до рішення сільської ради № 523-ХХІІІ від 22.05.2001 р. та договору оренди земельної ділянки від 28.12.2001 р. та, зокрема: збільшено строк договору оренди земельної ділянки до 45 років, встановлено строк внесення плати за землю орендарем щомісячно до 30 числа кожного місяця рівними частками на рахунок Приморської сільської ради; встановлено суму орендної платина рік у розмірі 6304,80 грн.

Відповідно до п. 2.1 розділу 2 договору, орендна плата за землю вноситься "Орендарем" щомісячно до 30 числа кожного місяця рівними частками на рахунок Приморської сільської ради.

Відповідно до п. 2.4. договору оренди земельної ділянки розмір орендної плати може бути переглянутий у випадках: зміни умов господарювання, передбачених договором; підвищення цін, тарифів тощо, у тому числі внаслідок інфляційних процесів; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документально; у разі невиконання орендодавцем обов'язку повідомити про права третіх осіб на орендовану землю;збільшення розмірів ставки земельного податку; в інших випадках, передбачених законодавчими актами України.

Пунктом 2.5 договору встановлено, що сума орендної плати на рік складає 6 149 грн. 85 коп. Орендна плата, враховуючи невиплачену, підлягає індексації відповідно до чинного законодавства України. Умови договору щодо розміру орендної плати можуть бути змінені у відповідності до чинного законодавства України за згодою сторін шляхом укладення відповідних додаткових угод до цього договору.

Згідно з п. 4.2 договору оренди земельної ділянки орендодавець має право вимагати від орендаря збільшення розмірів орендної плати у разі збільшення відповідно до законодавчих актів України розмірів земельного податку та з інших мотивів.

Рішенням Білгород-Дністровської районної ради № 127-VI від 18.03.2011 введено в дію нову нормативно-грошову оцінку зазначеної земельної ділянки.

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку ділянки від 15.01.2014 № 862, складеного відділом Держземагенства у Білгород-Дністрвському районі, нормативно-грошова оцінка земельної ділянки складає 4979082,24 грн.

Рішенням Приморської сільської ради № 661-VІ від 24.12.2013 р. "Про ствердження орендної плати за використання земельних ділянок на умовах оренди землекористувачами по Приморській сільській раді" для зазначеної земельної ділянки встановлено розмір орендної плати у розмірі 8 % від нормативно-грошової оцінки земель.

Таким чином, посилаючись на витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 15.01.2014 р. №862, рішення Приморської сільської ради №661-VI від 24.12.2013 р., довідку-розрахунок орендної плати, надану Приморською сільською радою згідно листа від 16.01.2014 №17, Білгород-Дністровський міжрайонний прокурор 10.02.2014р. звернувся в інтересах держави в особі Приморської сільської ради до господарського суду Одеської області з позовом до відповідача Виробничо-комерційної фірми "ПРОКСІМА" у вигляді ТОВ про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 28.12.2001 р., укладеного між Приморською сільською радою та виробничо-комерційною фірмою "ПРОКСІМА" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю, зареєстрованого Приморською сільською радою Білгород-Дністровського району у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за №5 від 28.12.2001 р., яким передано у строкове платне користування терміном на 45 років земельну ділянку загальною площею 80,0 га (в тому числі прибережно-захисна смуга - 80,0 га, з них - 7,8 га піски), розташованої на землях Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району, Одеської області для будівництва та обслуговування комплексів по догляду за об'єктами водоохоронних зон та прибережних-захисних смуг і закладів відпочинку вздовж берега Будацького лиману біля сіл Чабанівка - Косівка - Попаздра - Приморське - Курортне, та доповнити розділ 1 "Предмет договору" пунктом 1.3: "Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становить 4 979 082,24 грн. (чотири мільйони дев'ятсот сімдесят дев'ять тисяч вісімдесят дві гривні двадцять чотири копійки)", викласти п. 2.5 у редакції: "Сума орендної плати розрахована у розмірі 8% від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки та складає 398326,58 грн. на рік. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій безготівковій формі".

Рішенням господарського суду Одеської області від 19.03.2014р. позов Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Приморської сільської ради до відповідача виробничо-комерційної фірми "Проксіма" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю про внесення змін до договору оренди земельної ділянки - задоволено, внесено зміни до договору оренди земельної ділянки №б/н від 28.12.2001 р., укладеного між Приморською сільською радою та виробничо-комерційною фірмою "ПРОКСІМА" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю, зареєстрованого Приморською сільською радою Білгород-Дністровського району у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за №5 від 28.12.2001 р., доповнено розділ 1 "Предмет договору" договору оренди земельної ділянки №б/н від 28.12.2001 р. пунктом 1.3: "Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становить 4979082,24 грн. (чотири мільйони дев'ятсот сімдесят дев'ять тисяч вісімдесят дві гривні двадцять чотири копійки)", викладено п. 2.5 договору оренди земельної ділянки №б/н від 28.12.2001 р. у редакції: "Сума орендної плати розрахована у розмірі 8% від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки та складає 398326,58 грн. на рік. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій безготівковій формі" та стягнуто з виробничо-комерційної фірми "ПРОКСІМА" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (67700, Одеська обл., Білгород-Дністровський район, м. Білгород-Дністровський, вул. Шевченка 1, ) на користь Державного бюджету України (р/р 3008 отримувач ГУ ДКСУ в Одеській області , банк отримувача ГУ ДКСУ в Одеській області МФО 828011 код класифікації: 22030001) 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. судового збору.

Зазначене рішення суду доведено до відома відповідача, про що свідчить ухвала Одеського апеляційного господарського суду від 10.07.2014 у справі 916/455/14.

З метою ведення податкового контролю міжрайонною прокуратурою листом від 02.06.2014 № 16-5358-14вих до Білгород-Дністровської ОДПІ ГУ Міндоходів України в Одеській області направлено копію рішення господарського суду від 19.03.2014 №916/455/14.

На підставі наказу Білгород-Дністровської ОДПЇ ГУ Міндоходів в Одеській області № 517 від 09.09.2014 та повідомлення про проведення позапланової документальної невиїзної перевірки від 09.09.2014 № 34/22-01 головним державним ревізор-інспектором відділу податкового аудиту Сулаковою Л.Г. на підставі п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755 проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ВКФ «Проксіма» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати орендної плати за землю за період з 01.01.2014 по 09.09.2014, за результатами якої складено акт від 22.09.2014 № 2019/15-05-22-01-18/31411491.

В ході перевірки інспектором установлено факт несплати орендної плати за використання земельної ділянки з квітня 2014 року на загальну суму 196 313,73 грн.

З метою стягнення податкового боргу Інспекцією до ВКФ «Проксіма» у вигляді ТОВ направлено податкове повідомлення-рішення від 07.10.2014 № .

04.11.2014р. в.о. начальника Білгород-Дністровської ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області Мазурик А.В. було надіслано лист (вих. №21821/2201) заступнику Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора Францевичу В. відповідно до якого, повідомлено, що за результатами проведеної Інспекцією перевіки, встановлено порушення виробничо-комерційною фірмою "ПРОКСІМА" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю порушення п.288.1., п.288.2., п.288.3., статті 288 Податкового кодексу України врезультаті чого донараховано орендна плата за землю у загальній сумі 196 313,73 грн. та повідомлено, що виробничо-комерційній фірмі "Проксіма" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю було надано податкову вимогу від 23.10.2014р. № 3015-25 відповідно до якої, загальна сума податкового боргу відповідача складає 441 379,06 грн.

З наведених підстав позивач звернувся до господарського суду Одеської області з позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки загальною площею 80,0 га (у тому числі прибережної захисної смуги - 80 га, з них - 7,8 га піски), розташованої на землях Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району, Одеської області, який укладено 28.12.2001р. між Приморською сільською радою та виробничо-комерційною фірмою «Проксіма» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю для будівництва та обслуговування комплексів по догляду за об'єктами водоохоронних зон та прибережної захисної смуги і закладів відпочинку вздовж берегу Будацького лиману біля сіл Чабанівка-Косівка-Попаздра-Приморське-Курортне терміном строком на 15 років, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сминтиною І.В. 25.12.2001 в реєстрі за № 506 та зареєстрований Приморською сільською радою Білгород-Дністровського району у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за № 5 від 28.12.2001. та зобов'язання виробничо-комерційної фірми «Проксіма» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю повернути до комунальної власності Приморської сільської ради земельну ділянку загальною площею 80,0 га (у тому числі прибережної захисної смуги - 80 га, з них - 7,8 га піски), вартістю 4 979 082,24 грн., розташованої на землях Приморської сільської ради, Білгород-Дністровського району, Одеської області, яка використовується згідно договору оренди земельної ділянки, укладеного 28.12.2001р. між Приморською сільською радою та виробничо-комерційною фірмою «Проксіма» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сминтиною І.В. 25.12.2001 в реєстрі за № 506 та зареєстрованого Приморською сільською радою Білгород-Дністровського району у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за N° 4 від 28.12.2001.

19.01.2015р. у судовому засіданні прокурором надані додаткові пояснення у справі, до яких додано лист в.о. начальника Білгород-Дністровської ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області Мазурик А.В відповідно до якого, станом на 13.01.2015р., по ВКФ "ПРОКСІМА" у вигляді ТОВ, заборгованість з орендної плати по зазначеним земельним ділянкам складає 442 435,18 грн.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Згідно зі статтею 121 Конституції України одним із завдань прокуратури України є

представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Відповідно до статті 20 Закону України "Про прокуратуру" при здійсненні прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів прокурор має право, зокрема, звертатись до суду, з заявами про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб.

Статтею 36-1 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненій прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.

Однією з форм представництва є звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, або про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб. Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Згідно частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд порушує справи за позовними заявами, зокрема, прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Відповідно до положень частини третьої цієї статті прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Згідно з ст.1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Господарський суд порушує справи за позовними заявами: підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів; державних та інших органів, які звертаються до господарського суду у випадках, передбачених законодавчими актами України; прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави, відповідно до ст. 2 ГПК України.

Відповідно до статті 14 Конституції України, частини 1 статті 148 Господарського кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави та об'єктом прана власності Українського народу. Від імені народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язаний вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Отже, уклавши договір сторони за цим договором домовилися щодо його умов.

За таких обставин, між сторонами за договором виникли правовідносини щодо користування зазначеною у договорі земельною ділянкою, які, у першу чергу, регулюються умовами договору, нормами земельного законодавства, а також загальними нормами матеріального права.

Встановлено, що виробничо-комерційна фірма "Проксіма" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю на підставі договору оренди земельної ділянки, укладеного з Приморською сільською радою, Білгород-Дністровського району, Одеської області, використовується земельна ділянка загальною площею 80,0га (в тому числі прибереженої захисної смуги - 80 га, з них - 7,8 га піски), розташованої на землях Приморської сільської ради, Білгород-Дністровського району, Одеської області для будівництва та обслуговування комплексів по догляду за об'єктами водоохоронних зон та прибережної захисної смуги і закладів відпочинку вздовж берегу Будацького лиману біля сіл Чабанівка-Косівка-Попаздра-Приморське-Курортне .

Згідно з вимогами ст.93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи. Відносини пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Статтею 1 Закону України "Про оренду землі" також встановлено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до вимог ст.21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендареві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Статтею 287.1 Податкового кодексу України встановлено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 288.1. Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Згідно ст. 288.2. Податкового кодексу України, платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Статтею 288.4. Податкового кодексу України передбачено, що розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Відповідно до ст. 288.5. Податкового кодексу України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

У ст. 288 Податкового кодексу України встановлено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки, а розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума не може бути меншою трикратного розміру земельного податку та не може перевищувати 12% нормативно грошової оцінки.

Відповідно до п. 2.5. договору оренди земельної ділянки №б/н від 28.12.2001 р., сума орендної плати розрахована у розмірі 8% від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки та складає 398 326,58 грн. на рік. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій безготівковій формі"

Проте, відповідач в порушення вищезазначених вимог чинного земельного законодавства та умов договору оренди землі від 28.12.2001 р. здійснював погашення заборгованості за договором оренди не в повному обсязі, у зв'язку з чим, відповідно до розрахунку Білгород-Дністровської ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області, станом на 23.10.2014 у орендаря рахується борг по платі за землю у розмірі 196 313,73 грн.

Щодо позовної вимоги прокурора про розірвання договору, суд зазначає наступне:

Частини 1, 4 ст.202 ЦК України визначають, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

За приписами ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів.

Частина 1 ст.181 ГК України встановлює, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно з ч.1 ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Частиною 2 ст.640 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Умовами ст.651 Цивільного кодексу України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Із змісту ст.653 Цивільного кодексу України вбачається, що у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Пунктом 1 ст.760 Цивільного кодексу України передбачено, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Положеннями п.1 ст.761 Цивільного кодексу України встановлено, що право передання у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

Згідно п.п.1, 5 ст.762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За приписами ст.784 Цивільного кодексу України наймач має право вимагати розірвання договору найму, якщо:

1) наймодавець передав у користування річ, якість якої не відповідає умовам договору та призначенню речі;

2) наймодавець не виконує свого обов'язку щодо проведення капітального ремонту речі.

Наведене свідчить про те, що чинним законодавством передбачено можливість дострокового розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін цього договору. Таке розірвання може ініціюватися як з підстав, визначених сторонами у спірному договорі, так і у випадках, визначених законом.

Як вбачається із змісту ст.188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Стаття 141 Земельного кодексу України визначає, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є:

а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою;

б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом;

в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій;

г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам;

ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням;

д) систематична несплата земельного податку або орендної плати;

е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці;

є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

У відповідності до ст.31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється в разі:

закінчення строку, на який його було укладено;

викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;

поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря;

смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки;

ліквідації юридичної особи-орендаря;

відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем;

набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці;

припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства).

Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Стаття 32 Закону України "Про оренду землі" передбачає, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України (2768-14) та іншими законами України. У разі розірвання договору оренди землі з ініціативи орендаря орендодавець має право на отримання орендної плати на землях сільськогосподарського призначення за шість місяців, а на землях несільськогосподарського призначення - за рік, якщо протягом зазначеного періоду не надійшло пропозицій від інших осіб на укладення договору оренди цієї ж земельної ділянки на тих самих умовах, за винятком випадків, коли розірвання договору було обумовлено невиконанням або неналежним виконанням орендодавцем договірних зобов'язань. У разі розірвання договору оренди землі за погодженням сторін кожна сторона має право вимагати в іншої сторони відшкодування понесених збитків відповідно до закону. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Таким чином, за умови встановлення судом, що відповідачем орендна не сплачена впродовж більш ніж три місяця, що в свою чергу є істотною умовою для розірвання вищенаведеного договору в судовому порядку, тому на думку суду є правомірними та обґрунтованими заявлені прокурором позовні вимоги щодо розірвання договору оренди земельної ділянки загальною площею 80,0га (в тому числі прибереженої захисної смуги - 80 га, з них - 7,8 га піски), розташованої на землях Приморської сільської ради, Білгород-Дністровського району, Одеської області, укладений 28.12.2001р. між Приморською сільською радою та ВКФ "ПРОКСІМА" у формі ТОВ, який посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сминтиною І.В. 25.12.2001 р. в реєстрі за № 5063 та зареєстрований Приморською сільською радою Білгород-Дністровського району у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за № 5 від 28.12.2001 р. та зобов'язання ВКФ "ПРОКСІМА" у формі ТОВ звільнити загальною площею 80,0га (в тому числі прибереженої захисної смуги - 80 га, з них - 7,8 га піски), розташованої на землях Приморської сільської ради, Білгород-Дністровського району, Одеської області, у зв'язку з чим, заявлені позовні вимоги позивача підлягають судом задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог прокурора в повному обсязі.

Рішення прийнято на підставі наданих сторонами доказів, оскільки згідно із ст.33, 38 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона: повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; самостійно визначити і надати суду ті докази на підтвердження своїх доводів, які вважає необхідними, належними і достатніми. Докази витребовуються судом у ході розгляду справи лише у разі подання відповідного клопотання - на суд не покладено обов'язку вказувати стороні, які докази вона повинна подати на підтвердження свої вимог чи заперечень, або проводити розшук тих чи інших доказів з власної ініціативи.

При цьому суд приймає до уваги строк розгляду справи, достатність часу у будь-якої із сторін для надання доказів на підтвердження власних доводів, для спростування обставин чи доводів протилежної сторони та для подання суду клопотання про витребування таких доказів у інших осіб.

За при приписами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.44, 49 ГПК України витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача у справі.

Керуючись ст.ст. 32,33,34,38,43,44,49,75,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1.Позов заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Приморської сільської ради до відповідача виробничо-комерційної фірми "Проксіма" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю про розірвання договору оренди земельної ділянки та зобов'язання звільнити земельну ділянку площею 80,0 га, вартістю 4 979 082,24 грн. - задовольнити.

2.Розірвати договір оренди земельної ділянки від 28.12.2001р. укладений між Приморською сільською радою ( 67792, Одеська обл., Білгород-Дністровський район, с. Приморське, вул. Дзержинського, 94; код ЄДРЮО та ФОП 04377990) та виробничо-комерційною фірмою «Проксіма» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (67700, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Шевченка, 1; код ЄДРЮО та ФОП 31411491) земельної ділянки загальною площею 80,0 га (у тому числі прибережної захисної смуги - 80 га, з них - 7,8 га піски), розташованої на землях Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району, Одеської області, який укладено для будівництва та обслуговування комплексів по догляду за об'єктами водоохоронних зон та прибережної захисної смуги і закладів відпочинку вздовж берегу Будацького лиману біля сіл Чабанівка-Косівка-Попаздра-Приморське-Курортне строком на 15 років, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сминтиною І.В. 25.12.2001р. в реєстрі за № 5063 та зареєстрований Приморською сільською радою Білгород-Дністровського району у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за № 5 від 28.12.2001р.

3.Зобов'язати виробничо-комерційну фірму «Проксіма» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (67700, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Шевченка, 1; код ЄДРЮО та ФОП 31411491) звільнити земельну ділянку загальною площею 80,0 га (у тому числі прибережної захисної смуги - 80 га, з них - 7,8 га піски), розташованої на землях Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району, Одеської області, який укладено для будівництва та обслуговування комплексів по догляду за об'єктами водоохоронних зон та прибережної захисної смуги і закладів відпочинку вздовж берегу Будацького лиману біля сіл Чабанівка-Косівка-Попаздра-Приморське-Курортне на користь Приморської сільської ради ( 67792, Одеська обл., Білгород-Дністровський район, с. Приморське, вул. Дзержинського, 94; код ЄДРЮО та ФОП 04377990).

4. Стягнути з виробничо-комерційну фірму «Проксіма» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (67700, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Шевченка, 1; код ЄДРЮО та ФОП 31411491) на користь Державного бюджету України (р/р 3008 отримувач ГУ ДКСУ в Одеській області , банк отримувача ГУ ДКСУ в Одеській області МФО 828011 код класифікації: 22030001) судові витрати в розмірі 3 654 /три тисячі шістсот п'ятдесят чотири/ грн. 00 коп.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст складено та підписано 26 січня 2015 р.

Суддя Ю.О. Зайцев