ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року Справа № 922/3584/13

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя : Корсак В.А.

судді: Данилова М.В., Данилова Т.Б. (доповідач)

розглянувши матеріали касаційної скаргитовариства з обмеженою відповідальністю "Віеком"
на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 01.10.2014р.
у справі господарського суду№922/3584/13 Харківської області
за позовомпершого заступника прокурора м. Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради
до ТОВ "Віеком"
про за участю прокуратури - представників сторін: позивача - відповідача - стягнення 3 182 548,80грн. прокурор відділу Генеральної прокуратури України Томчук М.О. посв. № 000606 Кварацхелія Г.Е.дов. від 20.01.2015 №08-11/194/2-15 не з'явився
В С Т А Н О В И В:

В серпні 2013 року Перший заступник прокурора м. Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до ТОВ "Віеком" про стягнення збитків у розмірі 3182548,80 грн. як упущену вигоду, оскільки відповідач не уклав договір оренди земельної ділянки та не сплачує орендну плату.

Рішенням господарського суду Харківської області від 09.10.2013 (суддя Доленчук Д.О.), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 01.10.2014 ( головуючий суддя Черленяк М.І, судді Ільїн О.В., Хачатрян В.С.) позов задоволено: стягнуто з ТОВ "Віеком" на користь Харківської міської ради збитки у розмірі 3182548,80грн. та на користь державного бюджету України 63650,98 грн. судового збору.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, ТОВ "Вієком" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення та неправильне застосування судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржувані рішення і постанову та направити справу на новий розгляд.

Заслухавши присутніх в судовому засіданні представника позивача та думку прокурора відділу Генеральної прокуратури України, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні і постанові та доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, 28 січня 2013 року уповноваженими посадовими особами управління земельних відносин Харківської міської ради було проведено обстеження земельної ділянки за адресою: м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, 1-А.

За наслідками обстеження було складено Акт обстеження №417/13 від 28.01.2013, яким встановлено, що загальна площа земельної ділянки по вул. Гвардійців Широнінців, 1-А у м. Харкові, яка знаходиться у користуванні ТОВ "Віеком", складає 0,4895га та використовується для експлуатації та обслуговування нежитлових адміністративних будівель і майданчику для паркування автомобілів без документів, що посвідчують право власності або користування вищезазначеною земельною ділянкою, право землекористування ТОВ "Віеком" не оформлено, що є порушенням ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Право власності на нежитлові будівлі літ."А-3" загальною площею 1384,3 кв.м та літ."Б-2" загальною площею 1038,9 кв.м по вул. Гвардійців-Широнінців, 1-А у м. Харкові зареєстровано за ТОВ "Вієком" на підставі договору купівлі-продажу від 27.06.2002р. та акту приймання-передачі від 04.07.2002р., згідно із інформаційною довідкою з Реєстру права власності на нерухоме майно від 24.01.2013р. №133058 та інформації КП "Харківське МБТІ" №9048 від 22.10.2012р.

З інформації, наданої в листі Управління Держкомзему у місті Харків від 25.10.2012 р. № 6593/08 судами встановлено, що в Управлінні станом на 25.10.2012 не обліковуються правовстановлюючі документи на право власності або користування спірною земельною ділянкою по вул. Гвардійців Широнінців, 1-А у м. Харкові для експлуатації та обслуговування вказаного нерухомого майна.

У відповідності до листа Відділу організації землеустрою та обліку земель Управління земельних відносин Харківської міської ради станом на 11.09.2012 договір оренди зазначеної земельної ділянки ТОВ " Віеком" не оформлено, у відділі не перебуває, листування з цього приводу у відділі відсутнє.

Згідно акту про визначення збитків №346 від 22.03.2013, затвердженого рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 10.04.2013 № 234, неодержаний міською радою дохід за використання земельної ділянки площею 0,4895 га по вул. Гвардійців Широнінців, 1-А у м. Харкові ТОВ "Віеком " без оформлення договору оренди земельної ділянки складає 3182548,80 грн.

Розрахунок збитків в розмірі 3182548,80грн., зроблений Управлінням земельних відносин Департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин 07.02.2013 за період з 01.03.2010 по 01.02.2013р., з урахуванням наданої ДПІ у Московському районі м.Харкова інформації про сплату ТОВ "Вієком" земельного податку в сумі 179009,65 грн. за період з 01.03.2010 по 01.02.2013р.

Листом Управління земельних відносин від 13.03.2013 № 2466/0/84-13 відповідача було запрошено на засідання комісії для визначення збитків власникам землі та землекористувачам, яке відбувалось 22.03.2013 з питання використання земельної ділянки за адресою: м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, 1-А з порушенням земельного законодавства та законодавства про плату за землю, але представник відповідача на засіданні комісії був відсутній. Суди встановили, що відповідача про засідання комісії для визначення збитків власникам землі та землекористувачам було повідомлено належним чином, проте доказів поважності не прибуття його представника на засідання комісії не було надано.

З метою врегулювання даного спору у досудовому порядку листом-повідомленням Управлінням земельних відносин Харківської міської ради від 22.04.2013 №3803/0/84-13 запропоновано ТОВ "Віеком" добровільно відшкодувати Харківській міській раді збитки за використання земельної ділянки з порушенням норм земельного законодавства, однак на час звернення прокурора до суду з позовом вимоги, викладені в листі-повідомлені, відповідачем виконані не були.

Вирішуючи справу по суті, суди виходили з приписів ст. 116 Земельного кодексу України, згідно з якою громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Статті 125, 126 Земельного кодексу України передбачають, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки посвідчуються відповідними актами або договором оренди земельної ділянки, які підлягають державній реєстрації.

Судами встановлено, що відповідачем заходи щодо оформлення права користування земельною ділянкою не проведені, на момент вирішення справи договір оренди не укладений або державний акт на право власності не отриманий, земельна ділянка не звільнена. Таким чином, відповідач використовує земельну ділянку площею 0,4895 га по вул. Гвардійців Широнінців, 1-А у м. Харкові самовільно, право користування земельною ділянкою ним не оформлено.

Статтею 157 Земельного кодексу України встановлено, що відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють юридичні особи, які використовують земельні ділянки.

Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

"Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам" затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284 ( з наступними змінами та доповненнями), встановив, що власникам землі відшкодовуються збитки заподіяні, в тому числі, тимчасовим зайняттям земельних ділянок. Розміри збитків визначаються комісіями, створеними, зокрема, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. При цьому відшкодуванню підлягають також і інші збитки власників землі, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

Порядок визначення вартості безпідставного користування земельною ділянкою визначено Рішенням Харківської міської ради від 24.06.2009 №130/09, яким затверджено "Порядок визначення та відшкодування Харківській міській раді збитків, заподіяних внаслідок невикористання земельних ділянок, самовільного зайняття земельних ділянок та використання земельних ділянок з порушенням законодавства про плату на землю".

Суди попередніх інстанцій при вирішенні справи по суті керувались зазначеним Порядком, а саме пунктом 5.1. Порядку, яким передбачено, що нарахування збитків проводиться у випадку не оформлення документу, що посвідчує право користування земельною ділянкою у строк, встановлений рішенням Харківської міської ради про надання або поновлення права оренди земельної ділянки, збитки визначаються після закінчення строку, встановленого в рішенні Харківської міської ради для оформлення документу, що підтверджує право користування земельною ділянкою.

У відповідності до п.5.4 Порядку відшкодування збитків проводиться за період використання землі з порушенням земельного законодавства у розмірі орендної плати за землю, яку власник землі (Харківська міська рада) міг би отримати при належному виконанні (дотриманні) землекористувачем вимог земельного законодавства.

Вирішуючи справу по суті, суди попередніх інстанцій також керувались приписами ст. 11 Цивільного кодексу України, відповідно до якої підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов'язання, які виникають з договорів та інших правочинів або внаслідок завдання шкоди (позадоговірна шкода). У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Положеннями статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини.

Суди попередніх інстанцій виходили з того, що протиправна поведінка відповідача полягає у використанні спірної земельної ділянки без правовстановлюючих документів в порушення вимог статей 125, 126 Земельного кодексу України, а його вина підтверджується в сукупності наведеними вище доказами. Причинний зв'язок полягає в неотриманні позивачем доходу - орендної плати, який він отримав би в разі оформлення відповідачем згідно з вимогами статей 125, 126 Земельного кодексу України правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку - договору оренди землі.

Збитками в даному разі слід розуміти неодержаний прибуток (упущену вигоду). Неодержаний прибуток - це розрахункова величина втрати очікуваного приросту в майні, що базується на даних бухгалтерського та податкового обліку, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб'єктом господарювання певних грошових сум чи інших цінностей, якщо інший учасник відносин у сфері господарювання не допустив би правопорушення.

Розмір збитків визначено відповідно до "Порядку визначення та відшкодування Харківській міській раді збитків, заподіяних внаслідок невикористання земельних ділянок, самовільного зайняття земельних ділянок та використання земельних ділянок з порушенням законодавства про плату за землю", затвердженого рішенням Харківської міської ради від 24.06.2009 р. відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 р. № 284, який в матеріалах справи відсутній.

Суди попередніх інстанцій дійшли висновку про обґрунтованість позову першого заступника прокурора м. Харкова в повному обсязі, в зв'язку з чим з відповідача на користь позивача стягнуто 3182548,80 грн. збитків, спричинених використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів.

Проте, з таким висновком судів попередніх інстанцій не може погодитись колегія суддів Вищого господарського суду України, оскільки судові рішення винесені з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме: розрахунок збитків в розмірі 3182548,80грн. зроблений Управлінням земельних відносин Департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин 07.02.2013 за період з 01.03.2010 по 01.02.2013, а позов подано до господарського суду Харківської області 22.08.2013, тобто частково поза межами загального строку позовної давності, встановленого ст.ст.256, 257, 261 Цивільного кодексу України.

Судом першої інстанції взагалі не розглянуто заяву про застосування строку позовної давності, викладену у запереченнях ТОВ "Вієком" на позовну заяву ( т.1 а.с.88-89).

Судом апеляційної інстанції залишена ця обставина поза увагою, хоча на неї звертав увагу ТОВ "Вієком" в апеляційній скарзі ( т.1 а.с.122).

Аналогічна правова позиція щодо застосування позовної давності викладена у Постанові Вищого господарського суду України від 17.09.2013 у справі №922/763/13-г господарського суду Харківської області.

Крім того, колегія суддів Вищого господарського суду зазначає, що суди попередніх інстанцій при вирішенні справи по суті виходили з того, що на підставі ст.ст.11, 22 Цивільного кодексу, ст.225 Господарського кодексу України відповідач ТОВ "Вієком" має зобов'язання відшкодувати Харківській міській раді збитки (упущену вигоду), однак при цьому поза увагою судів залишились приписи ст.623 Цивільного кодексу України, згідно з якою боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Частина четверта 4 ст. 623 Цивільного кодексу України встановила, що при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуюся заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Решта доводів ТОВ "Вієком", викладена в касаційній скарзі, була предметом розгляду в судах попередніх інстанцій, які зазначили, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2014 у справі № 820/12672/13-а, залишеним в силі Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.04.2014 відмовлено в позові про визнання незаконними акту про визначення збитків № 346 від 22.03.13 та про визнання незаконним та скасувати рішення Харківської міської ради № 234 від 10.04.2013 "Про затвердження акту про визначення збитків".

Рішення Харківської міської ради від 24.06.2009 №130/09, яким затверджено "Порядок визначення та відшкодування Харківській міській раді збитків, заподіяних внаслідок невикористання земельних ділянок, самовільного зайняття земельних ділянок та використання земельних ділянок з порушенням законодавства про плату на землю", в матеріалах справи відсутнє, тому колегія суддів Вищого господарського суду України позбавлена можливості визначити його відповідність приписам ст.ст. 156, 157 Земельного кодексу України.

Статтею 1117 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З огляду на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Віеком", скасування рішень судів попередніх інстанцій та направлення справи на новий розгляд.

Під час нового розгляду справи господарському суду слід взяти до уваги викладене, вжити усі передбачені законом заходи для всебічного, повного і об'єктивного встановлення обставин справи і, в залежності від встановленого та у відповідності з чинним законодавством, вирішити спір.

Враховуючи наведене, та керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119, 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Віеком" задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 01.10.2014р. у справі №922/3584/13 господарського суду Харківської області та рішення господарського суду Харківської області від 09.10.2013р. скасувати.

Справу №922/3584/13 направити на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Головуючий суддя В. Корсак

Судді М. Данилова

Т. Данилова