ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20 січня 2015 р. Справа № 903/1315/14

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», м. Дніпропетровськ

до Приватного підприємства «Гефест - Дизайн», м.Луцьк

про стягнення 12 514, 68 грн.

Суддя Пахолюк В.А.

Представники:

від позивача: Кузін Є. В. - юрисконсульт, дов. № 2200-К-О від 03.07.2014 року,

від відповідача: не прибув.

Суть спору:

Позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача - Приватного підприємства «Гефест - Дизайн» 12 514, 68 грн., в т.ч. 5 000, 35 грн. заборгованості за кредитом, 3 552, 61 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом, 3 961, 72 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що 23.11.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» (банк) та Приватного підприємства «Гефест - Дизайн» (клієнт) був укладений договір № VOU509 про надання овердрафтного кредиту на картковий рахунок, згідно п.п.1.1 якого банк при наявності вільних грошових ресурсів зобов'язується здійснювати овердрафтне обслуговування клієнта на підставі заявки на встановлення овердрафтного кредиту на картковий рахунок, що полягає в проведенні платежів, здійснених довіреними особами клієнта з використанням корпоративних платіжних карт, понад залишок засобів на картковому рахунку клієнта № 4433, відкритому в Банку, за рахунок кредитних засобів у межах ліміту, шляхом дебетування картрахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Згідно умов договору кредитний ліміт складає 10 000,00 грн. Додатком № 1 до договору передбачена процентна ставка від 13, 5 % до 20, 5 %, залежно від терміну існування непогашеного залишку по кредиту.

Заборгованість виникла в результаті неналежного виконання відповідачем умов договору.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. На виконання ухвали суду на підставі клопотання від 20.01.2015 р. до матеріалів справи долучає витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про державну реєстрацію Приватного підприємства «Гефест - Дизайн» станом на 19.01.2015 р.

Відповідачем вимоги ухвали суду від 29.12.2014р. не було виконано, не представлено суду доводів та заперечень з приводу пред'явленого позову, письмових пояснень та інших витребуваних судом документів, ухвала суду повернута органами поштового зв'язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

У пункті 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. В разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно довідки з ЄДРПОУ місцезнаходження Приватного підприємства «Гефест - Дизайн» - Волинська область, місто Луцьк, вул.Грабовського, 7,61, куди і надсилалась ухвала суду.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р., ратифікованої Україною 17.07.1997р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Враховуючи, що явка представника відповідача в судове засідання не визнавалася обов'язковою, господарський суд визнав за можливе розглянути справу за його відсутності та за наявними в матеріалах справи документами у відповідності до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлено наступне.

23.11.2007 року між ПАТ КБ "Приватбанк" (банк) та Приватним підприємством «Гефест - Дизайн» (клієнт) був укладений договір № VOU509 про надання овердрафтного кредиту на картковий рахунок з кредитним лімітом 10 000,00 грн., кінцевий термін повернення 22.11.2008 року.

Відповідач відповідно до п.4.1. договору зобов'язаний сплачувати відсотки за користування кредитом у період з дати виникнення дебетового сальдо на картрахунку клієнта при закритті банківського дня, виходячи з диференційованої процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом.

Як вбачається з розрахунку позивача, станом на 25.11.2014 року прострочена заборгованість відповідача по кредитному договору становить 12 514, 68 грн.

Позивачем 24.11.2014 року на адресу відповідача на суму заборгованості була направлена претензія за № 71011VOD0O018 від 14.11.2014 р., яка залишена останнім без задоволення.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення 12 514, 68 грн. підставна, а тому позов слід задовольнити.

Даний висновок зроблений з врахуванням наступного.

У відповідності із ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 526, 599 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до п.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язанням є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Матеріалами справи підтверджена заборгованість відповідача перед позивачем по кредиту в сумі 5 000, 35 грн. та по процентах 3 552, 61 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (частина перша статті 230 ГК України).

Такий вид забезпечення виконання зобов'язання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України, статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та частиною шостою статті 232 ГК України.

Стаття 1 ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" визначає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 5.1 договору від 23.11.2007 року, передбачено, що при порушенні клієнтом якого-небуть із зобов'язань, останній сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі 0,2 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, але не більше подвійної дисконтної ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно розрахунку позивача заборгованість по пені виникла з березня 2009 року.

Відповідно до ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

За ч.1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Пунктом 5.7 договору сторони визначили, що термін давності позову за вимогою про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років.

З врахуванням зазначеного вимога про стягнення пені в сумі 3 961, 72 грн. підставна і підлягає задоволенню.

Оскільки справу до розгляду в суді доведено з вини відповідача, судовий збір в сумі 1 827, 00 грн. відповідно до ст.49 ГПК України покладається на нього.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 193, 216, 217, 218, 230-232 Господарського кодексу України, ст. ст. 526, 549, 599, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Гефест - Дизайн» (43000, Волинська обл., м.Луцьк, вул.Грабовського, 7/61, ) на користь

Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (49094, м.Дніпропетровськ, вул.Набережна Перемоги,50, , рах. №0000 (для погашення заборгованості), рах. №0001 (для відшкодування судових витрат), МФО 305299) 12 514, 68 грн., в т.ч. 5 000, 35 грн. заборгованості за кредитом, 3 552, 61 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом, 3 961, 72 грн. пені та 1 827,00 грн. в повернення по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 22.01.2015 р.

Суддя В.А.Пахолюк