ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2015 р. Справа № 914/2709/14

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий-суддя Давид Л.Л.

Суддів Данко Л.С.

Юрченко Я.О.

при секретарі судового засідання Шкребій А.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Дрогобицької районної ради від 15.10.2014 р. №02-06/689 (вх. № ЛАГСУ 01-05/4865/14 від 21.10.2014 р.)

на рішення господарського суду Львівської області від 29.09.2014р.

у справі № 914/2709/14 (суддя - Синчук М.)

за позовом Дрогобицького міжрайонного прокурора, уповноважений орган: орган місцевого самоврядування: Дрогобицька районна рада, м. Дрогобич, Львівська область

до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОБАТ Україна", с. Тростянець, Львівська область

до відповідача 2 Відділу освіти Дрогобицької районної державної адміністрації, м. Дрогобич, Львівська область

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів Дрогобицька районна державна адміністрація, м. Дрогобич, Львівська область

третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача Меденецька селищна рада, смт. Меденичі, Дрогобицький район, Львівська область

про визнання недійсними договорів на реалізацію інвестиційних проектів

за участю представників сторін:

від позивача: не з»явились;

від відповідача 1: Іванців Р.Б.- представник (довіреність б/н від 03.01.2014 р.);

від відповідача 2: не з»явились;

третя особа: не з»явились;

прокуратура: Макогон Ю.І.;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Львівської області від 29.09.2014 р. у справі №914/2709/14 відмовлено в задоволенні позовних вимог Дрогобицького міжрайонного прокурора, уповноважений орган: орган місцевого самоврядування: Дрогобицька районна рада, м. Дрогобич, Львівська область (надалі - Позивач) до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОБАТ Україна", с. Тростянець, Львівська область (надалі - Відповідач 1) та Відділу освіти Дрогобицької районної державної адміністрації, м. Дрогобич, Львівська область (надалі - Відповідач 2) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів Дрогобицька районна державна адміністрація, м. Дрогобич, Львівська область (надалі - третя особа) про визнання недійсними договорів на реалізацію інвестиційних проектів, а саме: договір на реалізацію інвестиційного проекту без номера від 22.06.2011 р. в частині спорудження на території Нагуєвицької СЗШ-І-ІІІ ст. котельні, який погоджено з головою Дрогобицької райдержадміністрації Сендаком М.Д. та директором школи с. Нагуєвичі Стельмахом М.П.; договір на реалізацію інвестиційного проекту в частині спорудження на території Попелівської СЗШ І-ІІІ ст.. котельні, від 22.06.2011 р., який погоджено з головою Дрогобицької райдержадміністрації Сендаком М.Д. та директором школи Попелі Марків О.І.; договір про інвестиційну діяльність в частині спорудження на території Меденицької СЗШ І-ІІІ ст.. котельні, від 18.06.2012 р., який погоджено першим заступником голови Дрогобицької райдержадміністрації Винницьким М.П., директором Меденицької загальноосвітньої школи Лешком Л.С., завідуючою Меденицьким дошкільним навчальним закладом «Калинонька» Яворською М.І. та Меденицьким селищним головою Шулаком І.В.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що Позивач вимагаючи визнання недійсним договорів у з»язку з відсутністю відповідних повноважень для підписання оспорюваних договорів у відповідності з вимогами ст. ст. 207, 208 ЦК України не довів обставин, якими належним чином було би підтверджено, що оспорюванні правочини при їх укладенні не були спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, відповідно до цього в задоволенні позовних вимог - відмовлено.

Позивач - Дрогобицька районна рада, не погодившись з винесеним рішенням подала апеляційну скаргу від 15.10.2014 р. №02-06/689 (вх. № ЛАГСУ 01-05/4865/14 від 21.10.2014 р.), в якій посилається на те, що останнє прийнято з порушенням норм чинного законодавства та з неповним дослідженням матеріалів та обставин справи, а саме:

- судом, на думку Скаржника, не прийнято до уваги той факт, що чинним законодавством України заборонено підписання будь-яких договорів про використання державних коштів без проведення державної експертизи договорів про використання державних коштів та без проведення державної експертизи проектно-кошторисної документації, що не було зроблено при підписанні даних угод;

- Скаржник також зазначає, що питання реалізації інвестиційних проектів в частині спорудження котелень на території Нагуєвицької, Попелівської та Меденицької СЗШ І-ІІІ ст., які погоджувались з головою Дрогобицької райдержадміністрації Сендаком М.Д. та директорами даних шкіл, головою Дрогобицької районної державної адміністрації на розгляд Дрогобицької районної ради не виносився, рішення відповідною радою не приймалось та не супроводжувалось передачею фінансових, матеріально-технічних та інших ресурсів, необхідних для їх здійснення. Також, Скаржник вважає, що Відділом освіти райдержадміністрації порушено вимоги Бюджетного кодексу України, а саме: ч.1 ст. 23, ч.3, ст. 48 та ч. 4 ст. 48. Вважає, що ні законодавчо встановлених відповідних повноважень, ні матеріальних підстав (відповідних бюджетних призначень на даний бюджетний період) для підписання спірного договору не було;

- Скаржник також вказує, що судом не врахована та обставина, що представник Позивача з поважних причин був відсутній в судовому засіданні, про що повідомлено суд, а відтак обмежено його право на належний судовий захист.

Дані обставини Скаржник вважає підставою для скасування рішення місцевого господарського суду та просить прийняти нове, яким задоволити позовні вимоги.

21.11.2014 р. в канцелярію суду від Скаржника поступили доповнення до апеляційної скарги від 18.11.2014 р. №02-06/763 (а.с.151-152), в яких вказано, що відповідно до ст. 44 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Дрогобицькою районною радою 30.07.1998 р. прийнято рішення №25 «Про делегування повноважень Дрогобицькій районній державній адміністрації», в якому є виключний перелік повноважень, які районна рада делегувала райдержадміністрації. При цьому зазначає, що даним рішенням районна рада не давала райдержадміністрації повноважень самостійно укладати будь-які інвестиційні угоди, які будуть зумовлювати видатки з районного бюджету і на які не будуть передбачені бюджетні асигнування. Рішень щодо делегування Дрогобицькій районній державній адміністрації додаткових повноважень, Дрогобицькою районною радою не приймалось. Крім того зазначено, що Дрогобицьким МВС ГУ МВС України відкрито кримінальне провадження про те, що посадові особи Дрогобицької райдержадміністрації при укладенні інвестиційного договору на будівництво котельні в с. Нагуєвичі, перевищили свої службові повноваження, а саме: що такий було укладено за відсутності згоди районної ради.

Представник Відповідача 1 - ТзОВ «КРОБАТ Україна» у запереченні б/н від 12.12.14 р. (а.с.166-168) вважає, доводи апеляційної скарги необґрунтованими, покликаючись на те, що згідно ст.13 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією України і законами України, належить вирішення таких питань: соціально-економічного розвитку відповідних територій , бюджету фінансів та обліку а також науки, освіти, культури, охорони здоров»я, фізкультури і спорту, сім»ї, жінок молоді та неповнолітніх. Згідно п.3 ч.1 ст. 22 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» серед повноважень місцевої державної адміністрації в галузі освіти передбачено виконання програми щодо обов»язковості повної загальної середньої освіти, здійснення загального керівництва закладами науки, освіти, охорони здоров»я, культури фізкультури і спорту, що належать до сфери її управління, їх матеріально-фінансове забезпечення. Враховуючи наведене, вважає, щозабезпечення навчальних закладів опаленням є безпосереднім обов»язком саме місцевої державної адміністрації. У зв»язку із цим структурним підрозділом Дрогобицької РДА - Відділом освіти, який наділений статусом юридичної особи, укладено із ТзОВ «КРОБАТ Україна» договори, що оспорюються у даній справі і при цьому такі погоджені головою Дрогобицької районної державної адміністрації.

Щодо відповідності оспорюваних договорів нормам бюджетного законодавства, то Відповідач 1 зазначає, що будь-які бюджетні кошти згідно оспорюваних договорів не виділялись та не використовувались. Такі договори укладались між Відділом совіти та ТзОВ «КРОБАТ Україна» на кожен окремий бюджетний рік згідно бюджетних призначень, які затверджувались Дрогобицькою районною радою при затвердженні бюджету району на відповідний рік. Відтак вважає, що порушень бюджетного законодавства при укладенні оспорюваних договорів не було.

Враховуючи вищенаведене, Відповідач 1 рішення місцевого господарського суду вважає вірним та просить таке залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 22.10.2014 р. прийнято апеляційну скаргу Дрогобицької районної ради від 15.10.2014 р. №02-06/689 (вх. № ЛАГСУ 01-05/4865/14 від 21.10.2014 р.) на рішення господарського суду Львівської області від 29.09.2014р. у справі № 914/2709/14 та призначено до розгляду в судове засідання на 17.11.2014 р. в складі колегії: головуючий суддя Давид Л.Л., судді - Данко Л.С. та Кордюк Г.Т. (а.с.129).

Ухвалою суду від 17.11.2014 р., заслухавши пояснення представників Позивача, Відповідача 1 та Прокурора судова колегія ухвалила відкласти в судове засідання на 24.11.2014 р. та зобов»язано Прокурора письмово висловити свої міркування щодо апеляційної скарги Дрогобицької районної ради (а.с.149-150).

Розпорядженням в.о. голови суду від 24.11.2014 р. у зв»язку із перебуванням судді Кордюк Г.Т. у відпустці в склад колегії суддів для розгляду справи №914/2709/14 господарського суду Львівської області введено суддю Гриців В.М. (а.с.158).

Ухвалою суду від 24.11.2014 р. розгляд справи відкладено в судове засідання на 12.12.2014 р. в складі колегії: головуючого судді Давид Л.Л., суддів Гриців В.М., Данко Л.С. (Т-1, а.с.162-164) та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Меденицьку селищну раду (вул. Незалежності 42, смт. Меденичі, Дрогобицький район, Львівська область, 82160).

Ухвалою суду від 12.12.2014 р. розгляд справи відкладено на 12.01.2015 р. та зобов»язано Відповідача 2 надати для огляду в судовому засіданні оригінали: положення про відділ освіти Дрогобицької районної державної адміністрації, яке діяло станом на 22.06.2011 р. та належним чином завірену копію для долучення до матеріалів справи; докази повноважень виконуючої обов»язки начальника відділу освіти Коник-Осадчої Л.Я., станом на 18.06.2012 р. та положення про відділ освіти Дрогобицької районної державної адміністрації, чинне станом на 18.06.2012 р. ( а.с.203-204).

12.01.2015 р. представником Відповідача 1 через канцелярію суду подано клопотання про долучення до матеріалів справи копій рішень, де вирішувалось питання щодо укладених з ТзОВ «КРОБАТ Україна» інвестиційних договорів (а.с.205-208).

В судовому засіданні 12.01.2015 р. розгляд справи відкладено в судове засідання на 22.01.2014 р. з метою повного та всестороннього дослідження всіх матеріалів та обставин справи (а.с.213-214).

19.01.2015 р. в канцелярію суду поступили докази від Відповідача 2, які витребувані ухвалою суду від 12.12.2014 р., а саме: положення про відділ освіти Дрогобицької районної державної адміністрації, затверджене розпорядженням голови Дрогобицької районної державної адміністрації від 23.06.2008 р. №223 та розпорядження голови Дрогобицької районної державної адміністрації від 29.12.2011 р. №76-К-1 про покладення обов»язків керівника відділу освіти райдержадміністрації на Л.Коник-Осадчу з 29.12.2011 р.

Розпорядженням голови суду від 22.01.2015 р. у зв»язку з перебуванням у відпустці судді Гриців В.М. у склад колегії суддів для розгляду справи №914/2709/14 господарського суду Львівської області введено суддю Юрченка Я.О. (а.с.228).

В судове засідання 22.01.2015 р. з»явились представник Відповідача 1 та Прокурор, які рішення місцевого господарського суду вважають вірними та просять залишити його без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою та відзивом на неї, оцінивши зібрані докази, врахувавши пояснення представників Позивача, Відповідача 1 та Прокурора, даних в попередніх судових засіданнях, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду встановила наступне:

22.06.2011 р. Відділом освіти Дрогобицької районної державної адміністрації (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КРОБАТ Україна" (Інвестор) укладено договір про реалізацію інвестиційного проекту, який погоджено з головою Дрогобицької райдержадміністрації Сендаком М.Д. та директором школи с. Нагуєвичі Стельмахом М.П. (надалі - Договір 1, а.с.27-31), згідно п.1.1. якого інвестор зобов'язався на власний ризик і за власні кошти відповідно до умов цього договору забезпечити реалізацію інвестиційного проекту, а саме: спорудити за власний рахунок на території середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. с. Нагуєвичі котельню за адресою: Дрогобицький район, с.Нагуєвичі, вул. Спортивна, 1, а також придбати та встановити за власний рахунок обладнання та пристрої для виробництва теплової енергії та здійснювати їх технічне обслуговування з метою опалення приміщень СЗШ І-ІІІ ст. с. Нагуєвичі, що знаходиться на балансі замовника.

Пунктом 1.2. Договору 1, протягом часу дії цього Договору інвестиційним об»єктом користуватиметься замовник з метою вироблення ним теплової енергії, а по закінченні строку реалізації інвестиційного проекту при умові повного виконання замовником своїх зобов»язань інвестиційний об»єкт буде передано інвестором у державну власність.

Дія інвестиційного проекту згідно цього Договору триватиме протягом 15 повних років з моменту введення в експлуатацію окремо стоячої котельні (п.2.2. Договору 1).

Згідно п.3.1. та п.3.2. Договору 1 плата інвестору за перший місяць з моменту введення в експлуатацію окремо стоячої котельні становить 28 370,00 грн. Плата інвестору за наступні періоди дії інвестиційного проекту визначається щомісячно за формулою: ПІ= ПП х ІІ, де ПІ - щомісячний розмір плати інвестору, ПП - розмір плати інвестору за перший місяць, який встановлений у п. 3.1. Договору, ІІ - офіційно встановлений розмір індексу інфляції за період з першого місяця визначення плати інвестору до моменту визначення відповідного розміру плати інвестору.

Пунктом 2.1 Договору 1 встановлено, що такий набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами зобов»язань згідно даного Договору.

По закінченні строку дії інвестиційного проекту згідно цього Договору, за умови належного виконання замовником умов Договору, обладнання та пристрої виробництва теплової енергії для опалення приміщень переходять у власність за ціною 1 (одна) гривня.

В матеріалах справи наявне рішення господарського суду Львівської області від 24.04.2014 р. у справі №914/979/14 про задоволення позовних вимог ТзОВ «КРОБАТ Україна» про стягнення з Відділу освіти Дрогобицької районної державної адміністрації на користь ТзОВ «КРОБАТ Україна» 170 220,00 грн. заборгованості по орендній платі за Договором 1 , 11 407,85 грн. пені, 2 63258 грн. 3% річних, 2354,71 грн. інфляційних нарахувань та 3 732,30 грн. суми судового збору. Дане рішення вступило в законну силу.

З метою забезпечення виконання умов вищевказаного договору, між Інвестором (Відповідачем 1), Управлінням освіти (Відповідачем 2) та Поручителем - Дрогобицькою РДА (третя особа) укладено договір поруки від 22.06.2011 р. (а.с.39-40), згідно п.1.1 якого Поручитель солідарно відповідає перед Інвестором за виконання Замовником грошових зобов»язань за Договором про реалізацію інвестиційного проекту від 22.06.2011 р., який укладено між Замовником та Інвестором щодо інвестування коштів у спорудження нової окремо стоячої котельні, встановлення обладнання та пристроїв для виробництва теплової енергії, з метою належного теплозабезпечення загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів села Нагуєвичі.

Також, 22.06.2011 р. Відділом освіти Дрогобицької районної державної адміністрації (Замовник) та ТзОВ «КРОБАТ Україна» (Інвестор) укладено договір про реалізацію інвестиційного проекту, який погоджено з головою Дрогобицької райдержадміністрації Сендаком М.Д. та директором школи с. Попелі Марків О.І. (надалі Договір 2, а.с.22-26), згідно п.1.1. якого Інвестор зобов'язався на власний ризик і за власні кошти відповідно до умов цього договору забезпечити реалізацію інвестиційного проекту, а саме: спорудити за власний рахунок на території середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. с. Попелі котельню за адресою: Дрогобицький район, с. Попелі, вул. Сонячна, 35, а також придбати та встановити за власний рахунок обладнання та пристрої для виробництва теплової енергії та здійснювати їх технічне обслуговування з метою опалення приміщень СЗШ І-ІІІ ст. с. Попелі, що знаходиться на балансі замовника.

Протягом часу дії Договору 2 інвестиційним об»єктом користуватиметься Замовник з метою вироблення ним теплової енергії, а по закінченні строку реалізації інвестиційного проекту при умові повного виконання Замовником своїх зобов»язань інвестиційний об»єкт буде передано інвестором у державну власність (п.1.2. Договору 2).

Дія інвестиційного проекту згідно цього Договору триватиме протягом 15 повних років з моменту введення в експлуатацію окремо стоячої котельні (а.2.2. Договору 2).

Згідно з п. 3.1. та п. 3.2. вищевказаного Договору, плата інвестору за перший місяць з моменту введення в експлуатацію окремо стоячої котельні становить 28 370,00 грн. Плата інвестору за наступні періоди дії інвестиційного проекту визначається щомісячно за формулою: ПІ= ПП х ІІ, де ПІ - щомісячний розмір плати інвестору, ПП - розмір плати інвестору за перший місяць, який встановлений у п. 3.1. Договору, ІІ - офіційно встановлений розмір індексу інфляції за період з першого місяця визначення плати інвестору до моменту визначення відповідного розміру плати інвестору.

Відповідно до п. 2.1. цей договір набирає чинності з моменту його підписання, діє до повного виконання сторонами зобов'язань згідно даного Договору.

Згідно п.7.2. Договору 2 по закінченні строку дії інвестиційного проекту згідно цього Договору, за умови належного виконання Замовником умов Договору , обладнання та пристрої виробництва теплової енергії для опалення приміщень переходять у власність за ціною 1 (одна) гривня.

Відповідно, для забезпечення умов виконання Договору 2 , між Інвестором (Відповідач 1), Управлінням освіти (Відповідач 2) та поручителем - Дрогобицькою РДА (Третя особа) укладено договір поруки від 22.06.2011 р. (а.с.41-42), згідно п.1.1 якого поручитель солідарно відповідає перед інвестором за виконання Замовником грошових зобов»язань за Договором 2.

18.06.2012 р. ТзОВ «КРОБАТ Україна» (Інвестор), Відділом освіти Дрогобицької районної державної адміністрації (Замовник 1) та Меденицькою селищною радою Дрогобицького району Львівської області (Замовник 2) укладено договір про інвестиційну діяльність, який погоджено першим заступником голови Дрогобицької райдержадміністрації Винницьким М.П., директором Меденицької загальноосвітньої школи Лешко Л.С., завідуючою Меденицьким дошкільним закладом «Калинонька» Яворською М.І. та Меденицьким селищним головою Шулаком І.В. (надалі, Договір 3, а.с.18-21), згідно п.1 якого, інвестор зобов'язався за власні кошти забезпечити реалізацію інвестиційного проекту, а саме: спорудити за власний рахунок на території Меденицької загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. с. Меденичі котельню за адресою: Дрогобицький район, смт. Меденичі, вул. Шкільна, 3, а також здійснити придбання та встановлення в даній котельні приладів та обладнання для виробництва теплової енергії, в тому числі газового котла Ferroli на 630 Квт та твердопаливного котла Колві А700DS на 700 Квт, здійснення монтажу та наладки даних приладів та обладнання, з метою проведення спорудженої котельні інвестора у функціональний стан для опалення приміщень Меденицької загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. с. Меденичі котельню за адресою: Дрогобицький район, смт. Меденичі, вул. Шкільна, 3 (що перебуває на балансі Замовника 1) та приміщень Меденицького дошкільного навчального закладу "Калинонька" за адресою: смт. Меденичі, вул. Шкільна, 16 (що перебуває на балансі Замовника 2).

Згідно п. 8.1. та п. 8.2. Договору 3, загальна орендна плата за перший місяць з моменту введення в експлуатацію окремо стоячої котельні становить 40 352,00 грн., а саме орендна плата для замовника 1 становить 26 229,00 грн. та для замовника 2 - 14 123,00 грн. Плата інвестору за наступні періоди дії інвестиційного проекту визначається щомісячно за формулою: ПІ=ПП х ІІ, де ПІ - щомісячний розмір плати інвестору, ПП - розмір плати інвестору за перший місяць, який встановлений у п. 8.1. Договору, ІІ - офіційно встановлений розмір індексу інфляції за період з першого місяця визначення плати інвестору до моменту визначення відповідного розміру плати інвестору.

Прокурор, яким подано позов в інтересах органу місцевого самоврядування Дрогобицької районної ради вважає, що питання реалізації інвестиційних проектів в частині спорудження котелень на території Нагуєвицької, Попелівської та Меденицької СЗШ І-ІІІ ст., які погоджені з головою Дрогобицької райдержадміністрації Сендаком М.Д. та директорами даних шкіл, не виносились головою Дрогобицької районної державної адміністрації на розгляд Дрогобицької районної ради, відтак рішення відповідною радою не приймалось та інших ресурсів, необхідних для їх здійснення не виділялось, що стало підставою для звернення з позовною заявою про визнання інвестиційних договорів недійсними.

При перегляді рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку судова колегія Львівського апеляційного господарського суду керувалась наступним.

Згідно вимог ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов»язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 175 ГК України майнові зобов»язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов»язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Предметом спору в даній справі є визнання недійсними договорів на реалізацію інвестиційного проекту, а саме: 1).без номера від 22.06.2011 р. в частині спорудження на території Нагуєвицької СЗШ І-ІІІ ст.. котельні, який погоджено з головою Дрогобицької райдержадміністрації Сендаком М.Д. та директором школи с. Нагуєвичі Стельмахом М.П.; 2). від 22.06.2011 р. в частині спорудження на території Попелівської СЗШ І-ІІІ ст. котельні, який погоджено з головою Дрогобицької райдержадміністрації Сендаком М.Д. та директором школи с.Попелі Марків О.І.; 3). від 18.06.2012 р. в частині спорудження на території Меденицької СЗШ І-ІІІ ст. котельні від 18.06.2012 р., який погоджено першим заступником голови Дрогобицької райдержадміністрації Винницьким М.П., директором Меденицької загальноосвітньої школи Лешком Л.С., завідуючою Меденицьким дошкільним навчальним закладом «Калинонька» Яворською М.І. та Меденицьким селищним головою Шулаком І.В.

У відповідності до вимог до ст. 2 Закону України "Про інвестиційну діяльність" інвестиційною діяльністю є сукупність практичних дій громадян, юридичних осіб і держави щодо реалізації інвестицій. Інвестиційна діяльність здійснюється на основі: інвестування, здійснюваного громадянами, недержавними підприємствами, господарськими асоціаціями, спілками і товариствами, а також громадськими і релігійними організаціями, іншими юридичними особами, заснованими на колективній власності; - державного інвестування, у тому числі державної підтримки реалізації інвестиційних проектів відповідно до положень цього Закону, здійснюваного органами державної влади та органами влади Автономної Республіки Крим за рахунок коштів бюджетів, позабюджетних фондів і позичкових коштів, а також державними підприємствами і установами за рахунок власних і позичкових коштів; - інвестування, здійснюваного органами місцевого самоврядування; - іноземного інвестування, здійснюваного іноземними громадинами, юридичними особами та державами; - спільного інвестування, здійснюваного громадянами та юридичними особами України, іноземних держав.

Згідно ст.7 Закону України "Про інвестиційну діяльність" усі суб'єкти інвестиційної діяльності незалежно від форм власності та господарювання мають рівні права щодо здійснення інвестиційної діяльності, якщо інше не передбачено законодавчими актами України. Розміщення інвестицій у будь-яких об'єктах, крім тих, інвестування в які заборонено або обмежено цим Законом, іншими актами законодавства України, визнається невід'ємним правом інвестора і охороняється законом. Інвестор самостійно визначає цілі, напрями, види обсяги інвестицій, залучає для їх реалізації на договірній основі будь-яких учасників інвестиційної діяльності. Для інвестування можуть бути залучені фінансові кошти у вигляді кредитів. Інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торговельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України.

З матеріалів та обставин справи вбачається, що ТзОВ «КРОБАТ Україна» в якості інвестора здійснило будівництво котелень у с.Нагуєвичі, у с. Попелі та у с. Меденичі.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестиційний проект, для реалізації якого може надаватися державна підтримка, розробляється в порядку та формою, затвердженими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері економічного розвитку. Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №724 від 19.06.2012р. (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 02.08.2012р. за №1308/21620) було затверджено такий порядок розроблення та форму проектної (інвестиційної) пропозиції, на основі якої готується інвестиційний проект, для розроблення якого може надаватися державна підтримка.

ТзОВ «КРОБАТ Україна» реалізував інвестицію при спорудженні котелень без державної підтримки (тобто, без залучення бюджетних коштів, коштів державних підприємств, установ та організацій, кредитних коштів, наданих під державні гарантії), а відтак, як цього вимагає ст. 15 Закону України «Про інвестиційну діяльність» не здійснювало проведення державної експертизи цих проектних пропозицій, оцінки економічної ефективності проектних пропозицій, державної реєстрації інвестиційних проектів та державної реєстрації договорів на реалізацію інвестиційних проектів.

У відповідності до ст. 9 Закону України «Про інвестиційну діяльність» основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб'єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода). Укладення договорів, вибір партнерів, визначення зобов'язань, будь-яких інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України, є виключною компетенцією суб'єктів інвестиційної діяльності. Втручання державних органів та посадових осіб у реалізацію договірних відносин між суб'єктами інвестиційної діяльності зверх своєї компетенції не допускається.

За приписами ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п»ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний право чин).

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 1 ст. 207 Господарського кодексу України передбачені самостійні окремі підстави недійсності господарського зобов'язання; може бути визнано недійсним повністю або в частині господарське зобов'язання, що: 1) не відповідає вимогам закону, 2) вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави або суспільства, 3) укладено учасниками господарських правовідносин з порушенням хоча б одним з них спеціальної компетенції (спеціальної правосуб'єктності).

Згідно ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до вимог ст. 180 ГК України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості. Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. Строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Прокурор в суді першої інстанції як і Дрогобицька районна рада в суді апеляційної інстанції як на підставу для визнання спірних договорів недійсними покликається на те, що Дрогобицькою районною державної адміністрацією на розгляд Дрогобицької районної ради не виносились питання щодо реалізації інвестиційних проектів в частині спорудження котелень на території Нагуєвицької, Попелівської та Меденицької СЗШ І-ІІІ ст., відтак рішення відповідною радою не приймалось та не супроводжувалось передачею фінансових, матеріально-технічних та інших ресурсів, необхідних для їх здійснення.

У абз. 4 п.2 підп. 2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. №11 (із змінами та доповненнями) «Про деякі питання визнання право чинів (господарських договорів) недійсними» вказано, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов»язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначити в судовому рішенні, в чому саме конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Згідно ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду, про те, що Дрогобицька районна рада, вимагаючи визнати недійсними договори у зв»язку з відсутністю відповідних повноважень для підписання таких у відповідності із вимогами ст. ст. 207, 208 ЦК України не довела обставин, якими належним чином було би підтверджено, що оспорюванні правочини при їх укладенні сторонами не були спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними. Також вважає вірним висновок місцевого господарського суду про те, що Позивач помилково вважає , що відсутність матеріальних підстав (відповідних бюджетних призначень на даний бюджетний період ) є підставою визнання недійсними цих договорів.

Крім цього, ТзОВ «КРОБАТ Україна» реалізував інвестицію при спорудженні котелень без державної підтримки, тобто без залучення бюджетних коштів, коштів державних підприємств, установ та організацій, кредитних коштів, наданих під державні гарантії.

Також, судова колегія зазначає, що у п.3.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. №11 (із змінами та доповненнями) «Про деякі питання визнання право чинів (господарських договорів) недійсними» зазначено, що у господарських відносинах правочин (договір), як правило, вчиняється шляхом складання документа (документів), що визначає (визначають) його зміст і підписується безпосередньо особою, від імені якої він вчинений, або іншою особою, яка діє в силу повноважень, заснованих, зокрема, на законі, довіреності, установчих документах. Для вчинення правочинів органи юридичної особи не потребують довіреності, якщо вони діють у межах повноважень, наданих їм законом, іншим нормативно-правовим актом або установчими документами.

У абз. 6 п.3.3.Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. № 11 (із змінами та доповненнями) вказано, що припис абзацу першого частини третьої статті 92 ЦК України зобов'язує орган або особу, яка виступає від імені юридичної особи не перевищувати своїх повноважень. Водночас, саме лише порушення даного обов'язку не є підставою для визнання недійсними правочинів, вчинених цими органами (особами) від імені юридичної особи з третіми особами, оскільки у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження (абзац другий частини третьої статті 92 ЦК України). Отже, позов про визнання недійсним відповідного правочину може бути задоволений у разі доведеності юридичною особою (позивачем) у господарському суді тієї обставини, що її контрагент знав або повинен був знати про наявні обмеження повноважень представника цієї юридичної особи, але, незважаючи на це, вчинив з ним оспорюваний правочин (що не отримав наступного схвалення особи, яку представляють).

Згідно вимог ч. 1 ст..241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень , створює, змінює, припиняє цивільні права та обов»язки особи, яку він представляє лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа , яку він представляє , вчинила дії , що свідчать про прийняття його до виконання.

З пояснень представника Відповідача 1 даних в судових засіданнях Львівського апеляційного господарського суду вбачається, що котельня у с. Нагуєвичі введена в експлуатацію наприкінці 2012 р., котельня у с. Попелі споруджена, прилади та обладнання придбані , знаходяться на зберіганні у м. Дрогобичі, однак не змонтовані через висловлену сумнівність у доцільності даного проекту з боку керівництва Дрогобицької районної ради, а також через невизначеність з цього приводу Відділу освіти Дрогобицької РДА, котельню у смт. Меденичі було споруджено, однак, через ті ж причини придбання та монтаж приладів та обладнання для виробництва теплової енергії не здійснюється.

Крім цього, в матеріалах справи наявне рішення Господарського суду Львівської області від 24.04.2014 р. у справі №914/979/14, яким стягнуто з Відділу освіти Дрогобицької районної державної адміністрації на користь ТзОВ «КРОБАТ Україна» 170 220,00 грн. заборгованості по орендній платі (за договором про закупівлю послуг по орендній платі за державні кошти від 11.11.2013 р., який укладено в рамках дії договору про реалізацію інвестиційного проекту від 22.06.2011 р. (в нашій справі договір №1)), 11 407,85 грн. пені, 2 632,58 грн. 3% річних , 2 354,71 грн. інфляційних нарахувань та 3 732,30 грн. судового збору (дане рішення сторонами не оскаржувалось, а.с.105-107).

Враховуючи наведене, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що сторонами в розумінні ст. 241 ЦК України оспорювані правочини (інвестиційні договори), були схвалені, оскільки вчинялись дії на їх виконання.

З матеріалів справи вбачається, що Відповідачем 1 подано заяву про застосування позовної давності згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України (а.с.88).

Однак, місцевим господарським судом вірно враховано п. 2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 29.05.2013 р. "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів", в якій зазначено, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі, коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

З матеріалів справи вбачається, що 18.06.2012 р. ТзОВ «КРОБАТ Україна» (Інвестор), Відділом освіти Дрогобицької районної державної адміністрації (Замовник 1) та Меденицькою селищною радою Дрогобицького району Львівської області (Замовник 2) укладено договір про інвестиційну діяльність, який погоджено першим заступником голови Дрогобицької райдержадміністрації Винницьким М.П., директором Меденицької загальноосвітньої школи Лешко Л.С., завідуючою Меденицьким дошкільним закладом «Калинонька» Яворською М.І. та Меденицьким селищним головою Шулаком І.В.(а.с.18-21), однак місцевим господарським судом не залучено до участі у справі Меденицьку селищну раду Дрогобицького району Львівської області.

Судова колегія Львівського апеляційного господарського суду ухвалою суду від 24.11.2014 р. залучила до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Меденицьку селищну раду (вул. Незалежності 42, смт. Меденичі, Дрогобицький район, Львівська область, 82160).

У відповідності до ч. 2 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

В даному випадку, місцевим господарським судом надано вірну оцінку обставинам справи та вірно застосовано норми як матеріального так і процесуального права, а тому не залучення Меденицької селищної ради до участі у справі, як однієї із сторін договору, в цілому не призвело до прийняття неправильного рішення.

Судова колегія Львівського апеляційного господарського суду зазначає, що Меденицька селищна рада жодного разу не скерувала в судове засідання представника для участі у розгляді справи та не висловила своєї позиції щодо рішення суду і апеляційної скарги. Таким чином, інтереси Меденицької селищної ради в суді щодо захисту її інтересів були забезпечені належним чином, однак остання своїм правом на захист власних інтересів не скористалась.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об"єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

У відповідності до вимог ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, чого Скаржником не зроблено.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що доводами апеляційної скарги правомірності висновків суду першої інстанції не спростовано, обставини, які відповідно до статті 104 ГПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції, в порядку статтей 33,34 ГПК України, апелянтом не доведено, а оскаржуване судове рішення прийняте у відповідності з нормами матеріального права, фактичними обставинами та матеріалами справи, апеляційний господарський суд підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого господарського суду не вбачає.

Зважаючи на те, що апеляційну скаргу залишено без задоволення, витрати по сплаті судового збору за перегляд рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України відносяться на Скаржника.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України,

Львівський апеляційний господарський суд, - ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Львівської області від 29.09.2014 р. у справі № 914/82709/14 залишити без змін, апеляційну скаргу Дрогобицької районної ради від 15.10.2014 р. №02-06/689 (вх. № ЛАГСУ 01-05/4865/14 від 21.10.2014 р.) - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

3. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України в порядку та строки, передбачені статтями 109-110 Господарського процесуального кодексу України.

4. Справу № 914/2709/14 повернути господарському суду Львівської області.

Повний текст постанови складено та підписано 26.01.2015 р.

Головуючий суддя Давид Л.Л.

Суддя Данко Л.С.

Суддя Юрченко Я.О.