ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2015 р. Справа №917/2444/14

За позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Великий", пров. Великий, 2а, м. Полтава, 36000

до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської місткої ради, вул. Комсомольська, 19, м. Полтава, 36020

про стягнення грошових коштів

Суддя Сірош Д.М.

Представники:

від позивача: Стуканов Р.В., довіреність б/н від 05.01.2015 р.

від відповідача: Остапенко І.Л., довіреність № 01-06-01/06/12 від 12.01.2015 р.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено дату складання повного рішення у відповідності до ст. 85 ГПК України.

Суть спору: розглядається позовна заява про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 5 296,37 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та наполягав на його задоволенні.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечує, посилаючись на відсутність доказів виконання позивачем солідарного обов'язку, а тому вважає, що ОСББ "Великий" не має права на зворотну вимогу (регрес).

Крім того, відповідач зазначає, що у кошторисі Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської місткої ради не передбачені видатки на сплату грошових коштів ОСББ "Великий".

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

Рішенням Київського районного суду міста Полтави № 2-18/11 від 29 грудня 2011року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Управління житлово-комунального господарства Полтавського міськвиконкому, Полтавської госпрозрахункової дільниці зеленого будівництва, ОСББ "Великий" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, позов задоволено частково; стягнуто солідарно з Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради та ОСББ "Великий" у відшкодування матеріальної шкоди 9383,06 грн, 209,67 грн судових витрат та 1000,00 грн, у відшкодування моральної шкоди, а всього 10 592,73 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 30.05.2012 p. рішення Київського районного суду м. Полтави від 29.12.2011 p. залишено без змін.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.11.2012 p. рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 30.05.2012 p. залишено без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.07.2012 p. Київським ВДВС Полтавського МУЮ, відносно ОСББ "ВЕЛИКИЙ" відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-18/2011, виданого 25.06.2012 p. Київським районним судом м. Полтави, про стягнення солідарно з Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради та ОСББ "ВЕЛИКИЙ" у відшкодування матеріальної шкоди 9 383,06 грн, 209,67 грн судових витрат та 1 000,00 грн у відшкодування моральної шкоди, а всього 10 592,73 грн.

Внаслідок проведення виконавчих дій з ОСББ "Великий", у примусовому порядку повністю стягнуто кошти за виконавчим документом, а саме: 13.08.2012 p. державним виконавцем Київського ВДВС Полтавського МУЮ винесено постанову про арешт коштів ОСББ "Великий"; 27.02.2013 p. винесено постанову про зняття арешту з коштів боржника, де встановлено, що ОСББ "Великий", борг у розмірі 11 682,00 грн, сплачено у повному обсязі.

Як вбачається з постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 05.03.2013 p., згідно платіжного доручення № 1784 від 12.02.2013 р., ОСББ "Великий" борг у розмірі 10 592,73 грн на користь ОСОБА_3, сплачено у повному обсязі.

Таким чином, з ОСББ "Великий" під час примусового виконання рішення стягнуто на користь ОСОБА_3 10 592, 73 грн заборгованості, виконавчого збору в сумі 1089, 27 грн та витрат за проведення виконавчих дій в сумі 30,00 грн, а всього 11 682, 00 грн.

Отже, як досліджено судом, ОСББ "Великий" одноособово виконав солідарний обов'язок у повному обсязі, у зв'язку з чим припинено обов'язок Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради по сплаті боргу перед ОСОБА_3.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.11.2013 р. відповідачу вручено повторний лист № 219, у якому вимагалося повернути рівну частину солідарного боргу в розмірі 5 841,00 грн.

27.12.2013 p., на зазначений лист відповідач надав відповідь за № 0117/06/2942, що Управління житлово-комунального господарства є структурним підрозділом виконавчого комітету Полтавської міської ради, відповідно є підконтрольним та підзвітним у своїй діяльності Полтавській міській раді та її виконавчому комітету; утримується за рахунок коштів місцевого бюджету, передбачених на утримання органів місцевого самоврядування.

Крім того, відповідач зазначив, що на 2013 рік не передбачені видатки на сплату грошових коштів ОСББ "Великий" у розмірі 5 841,00 грн.

Таким чином, відповідач не виконав свого солідарного обов'язку та не повернув ОСББ "Великий" сплачену за нього частину грошових коштів, що стало підставою для звернення відповідача з даним позовом.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 35 Господарського процесуального кодексу України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Факти, які містяться у винесених раніше судових рішеннях, мають для суду преюдиціальний характер.

Преюдиціальність - обов'язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, позаяк їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу.

Так, Рішенням Київського районного суду міста Полтави № 2-18/11 від 29.12.2011р., яке залишене без змін Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 30.05.2012 p. встановлено солідарний обов'язок Управління житлово-комунального господарства Полтавського міськвиконкому, Полтавської госпрозрахункової дільниці зеленого будівництва, ОСББ "Великий" перед ОСОБА_3 у розмірі 10 592,73 грн (а.с. 7 - 10).

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до п. 2 цієї статті підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Зобов'язанням, відповідно до п. п. 1, 2 ст. 509 цього Кодексу, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 540 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов'язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 544 Цивільного Кодексу України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов'язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці.

Позивачем сплачено суму заборгованості в розмірі 10 592,73 грн на користь ОСОБА_3 у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 1784 від 12.02.2013 р. (а.с. 16).

Тобто, позивач, у повному обсязі виконав солідарний обов'язок.

Таким чином, у відповідності з наведеними вище нормами чинного законодавства до позивача перейшло право регресної вимоги до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської місткої ради, по солідарному обов'язку, а саме: в частині сплаченої суми у розмірі 5 296,37 грн.

Доводи відповідача щодо того, що зобов'язання по сплаті боргу на суму 5 296,37 грн до нього не перейшли, судом до уваги не приймаються, оскільки не узгоджуються із вимогами чинного законодавства та наданими доказами.

Щодо відсутності фінансування з бюджету, то суд вважає за необхідне зазначити наступне:

Верховний Суд України у своїй постанові від 15.05.2012 р. у справі № 3-28гс12 зазначив, що відсутність бюджетних коштів не є підставою для непроведення розрахунків, оскільки на підставі ч. 2 ст. 617 ЦК України, ч. 2 ст. 218 ГК та рішення Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 р. відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність відповідача та не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Таким чином, посилання відповідача на відсутність бюджетного фінансування не звільняє відповідача від виконання зобов'язань щодо оплати.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 р. у справі N 11/446.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Із врахуванням вищенаведеного, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 32 - 33, 43 - 44, 49, 82 - 85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської місткої ради, вул. Комсомольська, 19, м. Полтава, 36020, код ЄДРПОУ 3365854 на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Великий", пров. Великий, 2а, м. Полтава, 36000, , р/р 260026446 в ПАТ "Полтава-банк", МФО 331489 - 5296,37 грн заборгованості, 1827,00 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 19.01.2015 р.

Суддя Сірош Д.М.