ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2015 р.Справа № 922/3706/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

при секретарі судового засідання Цірук О.М.

розглянувши справу

за позовом Приватного підприємства "Золота нива 1", с. Забавне
до Company "Stenford Development LLP", Великобританія
про стягнення коштів у розмірі 5598326,17 доларів США
за участю представників сторін:

позивача - Новохацька Н.Є. (довіреність від 31.10.2014 року)

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач 02.09.2014 р. звернувся до господарського суду з позовною заявою, в який просить суд стягнути з Company "Stenford Development LLP" на свою користь заборгованість, яка виникла у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за зовнішньоекономічним контрактом № 14/04/14-S, укладеним між сторонами 14.04.2014 р. Відповідно вимог позовної заяви, заявлена до стягнення сума заборгованості становить 5598326,17 доларів США, яка складається з 5193290,45 доларів США основної заборгованості; процентів за користування грошовими коштами у розмірі 311597,43 доларів США; неустойки у розмірі 93438,29 доларів США. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання за контрактом в частині своєчасної поставки товару на умовах DAP у строк до 27.08.2014 р. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.09.2014 р. за вищевказаним позовом було порушено провадження у справі № 922/3706/14, розгляд якої призначено у судовому засіданні на 04.11.2014 р. о 10:00 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.11.2014 р. розгляд справи № 922/3706/14 було відкладено на 03.12.2014 р. о 10:00 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.12.2014 р. розгляд справи № 922/3706/14 було відкладено на 13.01.2015 р. о 10:00 год.

26 вересня 2014 року та 14 листопада 2014 року господарський суд Харківської області звертався до Департаменту іноземного процесу Королівських судів (Лондон) з проханням про вручення Company "Stenford Development LLP" ухвали господарського суду Харківської області від 04.09.2014 р. про порушення провадження у справі № 922/3706/14 та ухвали від 04.11.2014 року про відкладення розгляду справи.

13.01.2015 р. представником позивача в порядку ст. 22 ГПК України до суду надано лист-відповідь Company "Stenford Development LLP", яким повідомлено, що обслуговуючий банк підтверджено зміну призначення платежу, згаданий платіж 2042549,45 доларів США надійшов на рахунок Company "Stenford Development LLP" та з моменту зарахування обліковується за контрактом № 14/04/14-І від 14.04.2014 р., враховуючи відсутність між сторонами будь-яких інших контрактів.

Представник позивача у судовому засіданні 13.01.2015 року підтримує позовні вимоги у повному обсязі, надав до суду для огляду оригінали документів, копії яких додані до позовної заяви.

Відповідач свого повноважного представника у судове засідання не направив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином за адремою зазначеною у позовній заяві.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

14.04.2014р. між Приватним підприємством "Золота нива 1" (покупець, позивач) та Компанією "Stenford Development LLP" був укладений зовнішньоекономічний контракт № 14/04/14-S (далі - Контракт), за умовами якого, в редакції додаткової угоди від 21.07.2014р., відповідач зобов'язувався поставити і передати у власність позивачу товар, а позивач зобов'язувався оплатити і прийняти товар - промислове обладнання відповідних товарних позицій для будівництва та монтажу комплексу для зберігання зернових культур ємністю 480 000,0 куб.м, найменування, тип (модель, марка), заводський номер, комплектація, асортимент, якісні характеристики, кількість та ціна якого передбачені у Додатку до Контракту.

Згідно з п.10.1, 10.2 Контракту матеріальним правом, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин сторін за Контрактом, є право України. Правом, що застосовується до Контракту, охоплюються: дійсність Контракту, тлумачення його умов, права та обов'язки сторін, виконання Контракту, наслідки невиконання або неналежного виконання Контракту, припинення Контракту, наслідки недійсності Контракту. Процесуальним правом, що підлягає застосуванню при вирішенні спорів, що виникають з Контракту, є право України.

В силу п.11.2 Контракту усі розбіжності, вимоги, що стосуються тлумачення умов Контракту, його невиконання або неналежного виконання, недійсності, які сторони не регулювали у добровільному порядку, підлягають вирішенню у Господарському суді Харківської області (Україна) відповідно до матеріального та процесуального права Контракту. Місце судового розгляду: Україна, місто Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 8 під'їзд.

Відповідно до п. 4.1, 4.2, 4.3 Контракту, загальна вартість Контракту складала 30 033 828,00 доларів США; валютою Контракту є долари США; ціна окремої одиниці товару зазначається сторонами у Додатку до Контракту.

Згідно з п.3.2 Контракту поставка товару здійснюється партіями.

Пунктом 3.4 Контракту, в редакції додаткової угоди від 21.07.2014р., визначені строки поставки товару, зокрема, згідно з п. 3.4.1 Контракту товарні позиції вказані у даному пункті згідно з Додатком № 1 від 14.04.2014р. постачаються продавцем у строк до 27.08.2014р. за умови сплати покупцем авансового платежу згідно з п. 5.2.1 цього Контракту.

Згідно з п. 5.1, п. 5.2 Контракту, в редакції додаткової угоди від 21.07.2014р., авансові платежі за товар здійснюються покупцем до моменту поставки товару шляхом перерахування грошових коштів на рахунок продавця в обслуговуючому банку у розмірах та у строки, передбачені п. 5.2 Контракту, зокрема, в силу п. 5.2.1 Контракту авансовий платіж у розмірі 5191016,00 доларів США здійснюється покупцем у строк до 13.08.2014р. Допускається виконання грошового зобов'язання частинами (окремими траншами). Допускається виконання грошового зобов'язання достроково.

Виходячи з п. 5.5 Контракту, покупець визнається таким, що виконав грошове зобов'язання, в момент оплати товару.

Пунктом 1.2 Контракту, в редакції додаткової угоди від 21.07.2014р., для цілей Контракту сторони погодили значення та застосування термінів, визначивши, зокрема, момент оплати товару - моментом, на який виконано відповідний обов'язок покупця за Контрактом, та який визначається датою списання грошових коштів в сумі згідно з п.5.2.1, п.5.2.2, п.5.2.3 відповідно, з рахунку покупця в обслуговуючому банку.

В силу п. 3.1, п. 6.1 Контракту поставка товару здійснюється автомобільним транспортом на умовах DАР, місце поставки: м. Харків, Україна, згідно з Міжнародними правилами інтерпретації комерційних термінів (ІНКОТЕРМС) Міжнародної торгівельної палати в редакції 2010р. Продавець не пізніше двох календарних днів з моменту відвантаження товару за допомогою електронного зв'язку надсилає на адресу покупця: копії наступних документів: рахунку-фактури (інвойсу), коносаменту, пакувальних листів, сертифікатів країни походження, єдиного транспортного документу (СМR), експортної митної декларації продавця, технічної та експлуатаційної документації на товар (російською та англійською мовою).

Згідно з п. 6.4 Контракту місцем фактичної передачі товару визначено м. Харків, Україна. Покупець заздалегідь повинен надати продавцю достатнє повідомлення про конкретний пункт прийняття поставки у межах місця призначення (місця поставки), надіславши таке повідомлення за допомогою електронного зв'язку на адресу продавця: stenfordllp@gmail.соm. Строк фактичної передачі товару (у межах встановленого Контрактом строку поставки) погоджується сторонами у такому ж порядку.

В силу п. 3.5 Контракту право власності на товар переходить до покупця з моменту поставки товару згідно з умовами Контракту.

У п. 1.2 Контракту, в редакції додаткової угоди від 21.07.2014р., для цілей Контракту сторони погодили значення та застосування термінів, визначивши, зокрема, момент поставки товару - моментом, на який виконано відповідний обов'язок продавця за Контрактом згідно з п.3.4.1, п.3.4.2, п.3.4.3 відповідно, та який визначається за статтею А.4 "Поставка" обраного базису поставки згідно з Міжнародними правилами інтерпретації комерційних термінів (ІНКОТЕРМС) Міжнародної торгівельної палати в редакції 2010р.

Як вбачається з п. 3.1 Контракту, базисом поставки є умови DАР, місце поставки: м. Харків, Україна.

Виходячи зі статті А.4 "Поставка" розділу "DАР" ("поставка у пункті") ІНКОТЕРМС-2010, продавець зобов'язаний надати товар покупцеві на транспортному засобі, готовим до розвантаження, у вказаному пункті, якщо такий є, у вказаному місці призначення, якщо це прописано у договорі перевезення.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

На виконання умов Контракту, позивач здійснив оплату авансового платежу за товар на загальну суму 5193290,45 доларів США, у тому числі: 5 191 016,00 доларів США на виконання грошового зобов'язання згідно з п.5.2.1 Контракту (попередня оплата за товарні позиції згідно з п.3.4.1 Контракту); 2 274,45 доларів США - на часткове дострокове виконання грошового зобов'язання згідно з п.5.2.2 Контракту (попередня оплата за товарні позиції згідно з п.3.4.2 Контракту), що підтверджується платіжними дорученнями в іноземній валюті № 029 від 10.06.2014р. на суму 2 042 549,45 доларів США, № 7 від 12.08.2014р. на суму 1 798 000,00 доларів США, № 9 від 12.08.2014р. на суму 1 352 741,00 доларів США.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що грошове зобов'язання зі сплати авансового платежу згідно з п.5.2.1 контракту було виконане позивачем своєчасно та у повному обсязі.

Проте, в порушення норм чинного цивільного та господарського законодавства України та умов Контракту, зокрема п.3.1, п.3.4.1, п.6.4 Контракту, відповідач товар погоджених позицій не експортував, копії документів про відвантаження та експортне митне оформлення позивачеві не надсилав - відповідно, товар до митного кордону України не надходив, митні формальності для імпорту не виконувались, доставка товару у місце призначення та передача його покупцеві місця не мали, тобто поставка товару на умовах DАР: м. Харків (Україна) у строк до 27.08.2014р. відповідачем не була здійснена.

Згідно з п. 9.9 Контракту, в редакції додаткової угоди від 21.07.2014р., якщо продавець, який одержав суму авансового платежу, не поставив (не передав) відповідний товар покупцеві у встановлений Контрактом строк, авансовий платіж підлягає поверненню продавцем шляхом перерахування грошових коштів на рахунок покупця в обслуговуючому банку у строк, не пізніше 3 (трьох) банківських днів з моменту спливу відповідного строку поставки.

Позивач стверджує, що відповідач у строк до 27.08.2014р. поставку товару не здійснив та вказаний авансовий платіж станом на момент розгляду справи не повернув.

В матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надані докази повернення позивачу сплачених останнім 5193290,45 доларів США або поставки (передачі) відповідного товару позивачеві у встановлений Контрактом строк.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Таким чином, позивач по справі, на правомірних підставах, в якості наслідку неналежного виконання продавцем (відповідачем по справі) свого обов'язку щодо поставки товару, за який сплачено попередню оплату, та способу захисту власного порушеного права, обрав повернення останнім такої попередньої оплати в розмірі 5193290,45 доларів США.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення в відповідача 5193290,45 доларів США.

Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача процентів за користування чужими грошовими коштами на підставі ст. 536 ЦК України у розмірі 311597,43 доларів США ґрунтуються на законних та обґрунтованих підставах з огляду на наступне.

В матеріалах справи відсутні докази повернення відповідачем позивачу попередньої оплати у розмірі 5193290,45 доларів США, або докази поставки товару на таку суму.

З огляду на викладене, суд робить висновок про безпідставне збереження відповідачем коштів в розмірі 5193290,45 доларів США.

Згідно з ч. З ст. 198 ГК України відсотки за грошовими зобов'язаннями учасників господарських відносин застосовуються у випадках, розмірах та порядку, визначених законом або договором.

Згідно з ч. 2 ст. 536 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 6.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013р. "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", підставами для застосування до правовідносин сторін статті 536 ЦК України є, по-перше, факт користування чужими коштами, по-друге - встановлення розміру відповідних процентів договором або чинним законодавством (наприклад, статтями 1048, 1054, 1061 ЦК України). Спільним для цих процентів є те, що вони нараховуються саме у зв'язку з користуванням чужими коштами.

В силу ч. 3 ст. 693 ЦК України на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Згідно з ч. 2 ст. 1214 ЦК України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

Виходячи з п. 9.9 Контракту, в редакції додаткової угоди від 21.07.2014р., на суму авансового платежу нараховуються проценти за користування грошовими коштами у розмірі 0,3% від суми авансового платежу за весь період, з моменту оплати товару і до моменту фактичного повернення покупцеві відповідної суми авансового платежу.

З огляду на наведене, а також враховуючи встановлення сторонами у Контракті процентів за користування грошовими коштами у розмірі 0,3% від суми авансового платежу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача процентів за користування чужими грошовими коштами у розмірі 311597,43 доларів США є законними та обґрунтованими.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафної неустойки у розмірі 93438,29 доларів США, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Виходячи з п. 9.8 Контракту, за порушення строку поставки товару продавець сплачує покупцеві штрафну неустойку у розмірі 0,3% від вартості непоставленого товару за кожен день затримки виконання за весь період прострочення, але не більше 20% загальної вартості Контракту.

Приймаючи до уваги, що відповідач не виконав передбачені договором зобов'язання по поставці товару у визначений Контрактом строк та враховуючи встановлену у Контракті відповідальність за невиконання договірних зобов'язань у вигляді штрафної неустойки у розмірі 0,3% від вартості непоставленого товару, позивачем обґрунтовано пред'явлено до стягнення суму неустойки у розмірі 93438,29 доларів США, у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

За результатами розгляду справи, керуючись статтями 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає необхідним витрати по сплаті судового збору за подачу позову в розмірі 73080,00 грн. покласти на відповідача з вини якого спір доведено до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 509, 525, 526, 611 ЦК України, ст. 193 ГК України, ст.ст. 1, 4, 12, 33-34, 38, 43, 44, 49, 75, 82-85, Господарського процесуального кодексу України;

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Company "STENFORD DEVELOPMENT LLP" (175 Darkes lane, Suite B, 2nd Floor, Potters Bar, Hertfordshire, EN6 1BW, England, Great Britain; Account number (IBAN) LV32AIZK258 Bank: ABLV Bank, AS Bank Address: Latvia, Riga, Elizabetes Str. 23, LV-1010 SWIFT: AIZKLV22 Intermediary Bank DEUTSCHE BANK TRUST COMPANY AMERICAS Address New York, USA Account No. 04-460-055 SWIFT BKTR US 33) на користь Приватного підприємства "Золота нива 1" (64333, Харківська область, Ізюмський район, с. Забавне, вул. Харківська, 1 «Б»; ; Рахунок: 0375.840 Банк-кореспондент: Deutsche Bank Trust Company Americas, SWIFT: BKTRUS33 Счет: 04452215 Банк одержувач: 'DIAMANTBANK'PJSC KYIV, UKRAINE SWIFT: DMBAUAUK KHARKIV BRANCH) заборгованість у розмірі 5193290,45 доларів США, проценти за користування грошовими коштами у розмірі 311597,43 доларів США, неустойку у розмірі 93438,29 доларів США; всього: 5598326,17 доларів США.

Стягнути з Company "STENFORD DEVELOPMENT LLP" (175 Darkes lane, Suite B, 2nd Floor, Potters Bar, Hertfordshire, EN6 1BW, England, Great Britain; Account number (IBAN) LV32AIZK258 Bank: ABLV Bank, AS Bank Address: Latvia, Riga, Elizabetes Str. 23, LV-1010 SWIFT: AIZKLV22 Intermediary Bank DEUTSCHE BANK TRUST COMPANY AMERICAS Address New York, USA Account No. 04-460-055 SWIFT BKTR US 33) на користь Приватного підприємства "Золота нива 1" (64333, Харківська область, Ізюмський район, с. Забавне, вул. Харківська, 1 «Б»; ; поточний рахунок: 0375 в ПАТ "Діамантбанк", МФО 320854) суму судового збору у розмірі 73080,00 гривень.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 19.01.2015 р.

Суддя М.І. Шатерніков