Господарський суд Чернігівської області
=========================================================================================================================================================
"12" січня 2015 року Справа № 927/1712/14
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Цимбал-Нарожної М.П., розглянувши матеріали справи
за позовом: публічного акціонерного товариства "Комерційний банк
до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю
"Чернігівська чайна компанія "
третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: фізична особа - Андрієва Наталія Вікторівна
предмет спору: стягнення 262459,47 грн.;
за участю представників сторін:
від позивача: Лисенко В.О. (дов.№ 140 від 29.09.2014р.)- представник;
від відповідача: Мажуга О.В. (дов. № б/н від 07.07.2014р.) представник;
від третьої особи: Мажуга О.В. (дов. №999 від 07.07.2014р.) - представник;
Відповідач у своєму відзиві проти позову повністю заперечує та зазначає, що у Банку є безумовне право задовольнити свої вимоги за рахунок майнових прав на вклад майнового поручителя Андрієвої Н.В. в сумі 240 000грн., які є предметом застави.
Від третьої особи надійшло письмове пояснення від 08.12.2014р., в якому останній не погоджується з позовними вимогами та просить суд відмовити в їх задоволенні повністю.
Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 05.11.2014 порушено провадження у справі та розгляд справи призначено на 19.11.2014, після чого розгляд справи відкладався до 17.12.2014 та 05.01.2015
Клопотання позивача - ПАТ "КБ"Південкомбанк" про проведення судових засідань в режимі відеоконференції судом задоволені.
Від відповідача надійшло клопотання від 10.12.2014р. про зупинення провадження у справі. В обґрунтування зазначеного клопотання відповідач зазначає наступне:
Враховуючи, що вказане рішення не набрало законної сили і має істотне значення для вирішення даної справи в господарському суді, а відповідно до ухвали Апеляційного суду Чернігівської області від 24.11.2014р. у справі №751/7051/14 відкрито апеляційне провадження, тому відповідач просить зупинити провадження у справі до вирішення пов'язаної з нею іншої справи.
До поданої заяви відповідачем додано копію заочного рішення від 12.08.2014р. по справі №751/7051/14 та копію ухвали Апеляційного суду Чернігівської області від 24.11.2014р. у справі №751/7051/14. В судовому засіданні представник позивача проти зупинення провадження у справі заперечив.
Суд, розглянувши заяву відповідача про зупинення провадження у справі зазначає наступне:
Згідно ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.
Враховуючи, що на дату розгляду справи Апеляційним судом Чернігівської області прийнято рішення у цивільній справі №751/7051/14 і підстава для зупинення провадження відпала, отже господарський суд дійшов висновку, що заява відповідача від 10.12.2014р. про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає.
Слід зазначити, що строк вирішення спору спливає 03.01.2015. Враховуючи що останній день строку припадає на неробочий день, відповідно до ст.51 ГПК України, днем закінчення строку необхідно вважати перший робочий день, а саме 05.01.2015.
Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 05.01.2015 за клопотанням відповідача строк розгляду спору продовжений до 20.01.2015.
Суд перейшов до розгляду спору по суті в судовому засіданні 05.01.2015р.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне:
Відповідно до ч. 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
12.06.2013р. між ПАТ "КБ "Південкомбанк" (далі - Банк) та ТОВ «Чернігівська чайна компанія» (далі - Товариство) укладено договір про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії №53К-60Ю (далі - Кредитний договір).
Відповідно до п.1.1. Кредитного договору, Банк відкриває Позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію та в її межах надає кредитні кошти на наступних умовах:
· ліміт кредитування 225000,00грн.;
· кінцевий строк дії кредитної лінії - до 10.06.2014;
· ціль використання коштів: поповнення обігових коштів;
· процента ставка - 25,2% річних;
· комісія за підготовку та оформлення Договору - 360грн.
Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За юридичною природою вказаний договір є договором кредиту, а тому до нього застосовуються норми глави 71 ЦК України.
Відповідно до п.1.2 Кредитного договору, виконання позичальником зобов'язань за цим Договором (повернення Кредиту, сплата процентів за користування ним, комісій, штрафних санкцій, інших платежів, передбачених цим Договором) забезпечується заставою майнових прав на грошові кошти в сумі 240 000,00грн., які розміщені на депозитному рахунку в Чернігівському відділенні Банку (згідно договору банківського вкладу «Стандарт» (з поповненням та виплатою процентів щомісяця у готівковій формі) №2532Д-60Ф від 10.06.2013 під 22,2% річних на термін 370 днів фізичною особою Андрієвою Н.В.
Відповідно до п.2.2. Кредитного договору, моментом надання Траншу кредиту вважається день зарахування на поточний рахунок №2600.1.027650.01 в Чернігівському відділенні ПАТ "КБ "Південкомбанк", МФО 335946, суми відповідного Траншу Кредиту.
Так, на виконання умов Кредитного договору, Банком перераховано Товариству грошові кошти в сумі 225000,00грн.. Вказане підтверджується банківською випискою про зарахування коштів на рахунок №2062.4.027650.031: від 12.06.2014р. на суму 225000,00грн.
Відповідно до ст. ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до п.2.7., п.2.8. Кредитного договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за методом "факт/360", при розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення Кредиту, якщо таке повернення сталося після кінцевого строку дії кредитної лінії; сплата процентів здійснюється у валюті Кредиту щомісячно, по 05 число місяця (включно), наступного за звітним, а також в день повернення Кредиту в повній сумі, якщо таке повернення сталося після кінцевого строку дії кредитної лінії, на рахунок №2068.0.027650.031.
Відповідно до п.2.9 Кредитного договору, сплата одноразової комісії за підготовку та оформлення цього договору (360грн.) здійснюється позичальником на рахунок №3578.0.027650.23, в Чернігівському відділенні ПАТ "КБ "Південкомбанк", МФО 335946.
Відповідно до п. 3.3.4., п.3.3.5. Кредитного договору, Позичальник зобов'язаний сплачувати Кредитору проценти та комісії на умовах цього Договору; повернути Кредитору у повному обсязі суму отриманих кредитних коштів в строк, визначений в п.1.1. Кредитного договору.
Як вбачається із матеріалів справи, відповідач в порушення умов Кредитного договору не здійснив своєчасне повернення кредиту до 10.06.2014р. та не сплачував в повному обсязі відсотки за користування кредитними коштами з 06.05.2014 року.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у позивача виникло право вимагати у відповідача повернення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом.
Як зазначає позивач, відповідач порушив умови Кредитного договору в частині своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів.
Станом на дату звернення з позовом до суду заборгованість відповідача по кредиту та відсоткам складає 243270,00грн.
Відповідно до ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов'язання.
Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов'язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.
Також частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.
Відповідно до п.4.2. Кредитного Договору, у разі прострочення Позичальником строків сплати процентів та комісій, визначених цим Договором, а також прострочення строків повернення кредитних коштів, невиконання позичальником умов, встановлених підпунктом 3.3.5. цього Договору, Кредитор має право стягнути з позичальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який нараховується пеня, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. Нарахування пені за цим Договором не припиняється через шість місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано. При розрахунку пені враховується виникнення простроченої заборгованості та не враховується день повернення заборгованості Позичальником.
Позивачем нараховано відповідачу пеню за період з 11.06.2014р. по 16.10.2014р. в сумі 19 189,47грн..
Відповідно до статті 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання; правочин, яким скасовується чи обмежується відповідальність за умисне порушення зобов'язання, є нікчемним.
Слід зазначити, що у своєму відзиві на позов, відповідач посилається на Договір застави майнових прав на депозитний вклад та зазначає, що ним та поручителем вчинялись всі необхідні дії на вчасне погашення заборгованості. Проте Банк відмовився від належного виконання зобов'язання з боку боржника та поручителя.
Як встановлено судом, відповідно до п.п.1.1 - 1.3 Договору банківського вкладу №2532Д-60Ф від 10.06.2013 між Банком та Андрієвою Н.В., останній передав, а Банк прийняв на депозитний вклад на умовах цього Договору грошові кошти (вклад) в сумі 240000грн. на строк 370 днів; дата початку строку розміщення вкладу - 10.06.2013; дата повернення вкладу - 15.06.2014; процентна ставка по вкладу 22,2%річних з виплатою процентів щомісячно у порядку, передбаченому підпунктом 2.3.5 цього Договору.
Так, в якості забезпечення виконання зобов'язань по Кредитному договору між Товариством та майновим поручителем Андрієвою Наталією Вікторівною 12.06.2013 укладений Договір застави майнових прав на депозитний вклад за №533-60Ю, відповідно до умов якого Андрієва Н.В. передала в заставу Банку майнові права на депозитний вклад в сумі 240 000грн., що розміщений на підставі Договору банківського вкладу стандарт за №2532Д-60Ф від 10.06.2013.
Враховуючи складне фінансове становище Товариства - позичальника за Кредитним договором, останній 20.03.2014, 22.05.2014 та 04.10.2014 звертався до Банку з проханням погасити його заборгованість за кредитними договорами за рахунок банківського вкладу, що є предметом застави майнових прав.
Строк повернення кредиту за Кредитним договором скінчився 10.06.2014. Товариство в строк не повернуло отриманий кредит та не сплатило проценти.
Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Отже, з 10.06.2014 поручитель (Андрієва Н.В.) відповідає перед Банком, як солідарний боржник.
Разом з цим 10.06.2014 майновий поручитель Андрієва Н.В. 10.06.2014 звернулася з листом до Банку про погашення заборгованості позичальника за Кредитним Договором за рахунок його коштів, які розміщені на депозитних рахунках по Договору банківського вкладу стандарт за №2532Д-60Ф від 10.06.2013.
Проте кошти, що знаходились на депозитних рахунках поручителя не були зараховані Банком в рахунок погашення заборгованості по Кредитному Договору.
Отже, враховуючи положення ч.1 ст.614 ЦК України, та той факт, що відповідачем та його поручителем як солідарними боржниками доведено факт вжиття всіх заходів щодо належного виконання зобов'язання з Кредитного Договору у визначений строк, а відтак господарський суд приходить до висновку, що відповідач не може нести відповідальність у вигляді сплати пені, оскільки відсутня вина Товариства.
Посилання Банку на неможливість виконання вимог майнового поручителя у зв'язку з віднесенням ПАТ "КБ "Південкомбанк" до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації не доводить факту наявності вини у Боржника.
Разом з тим, нарахування Банком пені на проценти за період з 06.06.2014р. до 10.06.2014р. в сумі 15,24грн., відповідає вимогам норм матеріального права та умовам Договору та підлягає задоволенню і стягненню на користь позивача.
Слід також зазначити, що оскільки Банком не були виконані вимоги Андрієвої Н.В., тому поручитель звернулась до Новозаводського районного суду міста Чернігова за захистом своїх прав.
Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 19.12.2014, заочне рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 12.08.2014 змінено, позов Андрієвої Наталії Вікторівни задоволено частково, позов Андрієва Андрія Миколайовича задоволено; зобов'язано публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Південкомбанк»: - зарахувати вимоги Андрієвої Наталії Вікторівни до публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Південкомбанк» за укладеним між ними договором банківського вкладу від 10.06.2013 №2532Д-60Ф у сумі вкладу 240000грн. і процентів за вкладом у сумі 6568,78грн. в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівська чайна компанія» за кредитом у сумі 225000грн. і 1260,00грн. процентів за користування кредитом за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Південкомбанк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернігівська чайна компанія» №53К-60Ю від 12.06.2013, та вимоги Андрієвої Н.В. до ПАТ «Комерційний Банк «Південкомбанк» за укладеним між ними договором банківського вкладу від 12.06.2013 за №2539Д-60Ф у сумі вкладу 200 000,00грн. і процентів за вкладом у сумі 5766,58грн. в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівська чайна компанія» у сумі 360000грн. за кредитом та 2016,00грн. процентів за користування кредитом за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Південкомбанк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернігівська чайна компанія» №54К-60Ю від 13.06.2013, - виплатити Андрієвій Наталії Вікторівні залишок грошових коштів банківського вкладу за договором між нею й Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Південкомбанк» від 10.06.2013 №2532Д-60Ф у сумі 20308,78грн.; - зарахувати вимоги Андрієва А.М. до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Південкомбанк» за укладеним між ними договором банківського вкладу від 07 червня 2013 року № 2524Д-60Ф у сумі вкладу 215000 (двісті п'ятнадцять тисяч) грн. 00 коп. і процентів за вкладом у сумі 5492 (п'ять тисяч чотириста дев'яносто дві) грн. 22 коп. в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівська чайна компанія» за кредитом у сумі 185092 (сто вісімдесят п'ять тисяч дев'яносто дві) грн. 53 коп. та 1041 (однієї тисячі сорока однієї) грн. 65 коп. процентів за користування кредитом за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Південкомбанк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернігівська чайна компанія» № 51К-60Ю від 11 червня 2013 року, та вимоги Андрієва А.М. до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Південкомбанк» за укладеним між ними договором банківського вкладу від 12 червня 2013 року № 2538Д-60Ф у сумі вкладу 200000 (двісті тисяч) грн. 00 коп. і процентів за вкладом у сумі 5717 (п'ять тисяч сімсот сімнадцять) грн. 26 коп. в рахунок погашення кредитної заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівська чайна компанія» у сумі 156249 грн. (сто п'ятдесят шість тисяч двісті сорок дев'ять) 42 коп. за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 54К-60Ю від 13.06.2013 р.,- виплатити Андрієву А.М. залишок грошових коштів банківського вкладу за договорами від 12 червня 2013 року № 2538Д-60Ф і від 07 червня 2013 р. № 2524Д-60Ф у загальній у сумі 83825 (вісімдесят три тисячі вісімсот двадцять п'ять) грн. 88 коп.,- зняти заборони відчуження залишку коштів банківського вкладу за договорами:- між Андрієвою Н.В. і Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Південкомбанк» від 10 червня 2013 року № 2532Д-60Ф у сумі 20308 (двадцять тисяч триста вісім) грн. 78 коп., який накладено 13 червня 2013 року Донецькою філією Державного підприємства «Інформаційний центр» Мін'юсту України за № 13740207 на підставі договору застави майнових прав між Андрієвою Н.В. та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Південкомбанк» від 12 червня 2013 року № 53З-60Ю, - між Андрієвим А.М. та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Південкомбанк» від 07 червня 2013 року № 2524Д-60Ф у сумі 34358 (тридцять чотири тисячі триста п'ятдесят вісім) грн. 04 коп. і від 12 червня 2013 року № 2538Д-60Ф у сумі 49467 (сорок дев'ять тисяч чотириста шістдесят сім) грн. 84 коп., які накладено 13 червня 2013 року Донецькою філією Державного підприємства «Інформаційний центр» Мін'юсту України за №№ 13735873 і 13742004 на підставі договорів застави майнових прав між Андрієвим А.М. та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Південкомбанк» від 11 червня 2013 року № 51З-60Ю та від 13 червня 2013 року № 54З-60Ю.

Рішення набрало законної сили з моменту його проголошення.

Посилаючись на вказане рішення суду, відповідач просить відмовити в позові, оскільки на підставі рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 19.12.2014 зобов'язання Товариства перед Банком по Кредитному Договору є виконаними у зв'язку з зарахуванням коштів банківського вкладу поручителя в рахунок заборгованості Товариства по Кредитному Договору.

Згідно із ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, відповідач повинен надати суду докази, що на момент прийняття рішення у даній справі його зобов'язання по сплаті грошових коштів у сумі 225000грн. боргу та 18270,00грн. заборгованості по процентам за Кредитним Договором є виконаними.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідачем не надано доказів, що підтверджують виконання його зобов'язань перед Банком по Кредитному Договору.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.36 ГПК України, письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Так, наявність судового рішення про зобов'язання Банку здійснити зарахування вимог Андрієвої Наталії Вікторівни до публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Південкомбанк» за укладеним між ними договором банківського вкладу від 10.06.2013 №2532Д-60Ф у сумі вкладу 240000грн. і процентів за вкладом у сумі 6568,78грн. в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівська чайна компанія» за кредитом у сумі 225000грн. і 1260,00грн. процентів за користування кредитом не є доказом в розумінні ст.36 ГПК України, що підтверджує сам факт зарахування зазначених коштів, а відтак відсутність підстав для стягнення заборгованості.

Частиною 6 ст. 84 ГПК України передбачено, що в резолютивній частині рішення вказується про розподіл господарських витрат між сторонами, про повернення судового збору з бюджету.

Відповідно ст.49 ГПК України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно статті 49 ГПК України та Закону України „ Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VI, господарський суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 4865,70грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, ст.-ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівська чайна компанія» (14021, вул. Ріпкинська, 3В, м.Чернігів, , р/р 9546 у філії ПУАТ «Фідобанк», МФО 380009, р/р 5790 в ПАТ «Приватбанк»,МФО 353586) на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Південкомбанк" (83015, пр.Ватутіна, 33-а, м.Донецьк, , відомості про рахунки відсутні) 225000грн. заборгованості по кредиту, 18270грн. заборгованості по відсоткам та 15,24 грн. пені, а всього 243285,24грн.

В іншій частині позову відмовити.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівська чайна компанія» (14021, вул. Ріпкинська, 3В, м.Чернігів, , р/р 9546 у філії ПУАТ «Фідобанк», МФО 380009, р/р 5790 в ПАТ «Приватбанк»,МФО 353586) до державного бюджету (р/р 3002 в ГУ ДКСУ у Чернігівській області, отримувач - УК у м. Чернігові/м.Чернігів/22030001, МФО 853592, ) 4865,70грн. судового збору.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя М.П. Цимбал-Нарожна

Повний текст рішення підписано 15 січня 2015 року

Суддя М.П. Цимбал-Нарожна