ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2015 р.Справа № 922/5078/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

при секретарі судового засідання Кулабуховою А.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський економіко-правовий університет", м. Харків
до Харківського Національного університету внутрішніх справ МВС України, м. Харків
про про стягнення коштів в розмірі 45 061,30 грн.
за участю представників сторін:

представник позивача - Артюх Д.Є., довіреність б/н від 18.07.2014р.;

представник відповідача - Староста В.І., довіреність № 7/148 від 13.03.2014р.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківський економіко-правовий університет", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Харківського Національного університету внутрішніх справ МВС України, в якій просить суд:

- стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по орендній платі за Договором оренди № 8 в розмірі 39 801,30 грн.;

- стягнути з відповідача на користь позивача пеню за Договором № 8 в розмірі 5 260,00 грн.;

- покласти на відповідача сплату судового збору у розмірі 1 827,00 грн.

Ухвалою господарського суду від 11.11.2014 р. прийнято вказану позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 25.11.2014 р. о 10:00 год.

Ухвалою господарського суду від 25.11.2014р. розгляд справи було відкладено на 09.12.2014р.

У слуханні справи 09.12.2014р. судом було оголошено перерву до 18.12.2014р.

Ухвалою господарського суду від 18.12.2014р. у даній справі було задоволено клопотання представника відповідача про продовження строку розгляду спору за межами 2-х місячного терміну, встановленого ч. 3 ст. 69 ГПК України, та відкладено розгляд справи на 15.01.2015р., з метою надання додаткових документів по справі.

Представник позивача, присутній у судовому засіданні 15.01.2015 р., позовні вимоги підтримав, просить суд задовольнити позов та стягнути з відповідача на свою користь заявлену суму заборгованості.

Представник відповідача в судовому засіданні 15.01.2015 р. проти позову заперечував, просив суд відмовити в задоволенні позову. Дана правова позиція викладена відповідачем у відзиві на позовну заяву (вх. №44283), який судом досліджений та долучений до матеріалів справи. Також представником відповідача через канцелярію суду надана заява про долучення до матеріалів справи додаткових документів (вх. №1265). Надані документи судом досліджені та долучені до матеріалів справи.

У судовому засіданні 15.01.2015 р. сторони наголосили на тому, що ними надані всі необхідні для розгляду справи докази та вважають за можливе розглянути справу по суті в даному судовому засіданні.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 11.02.2013 р. між Харківським національним університетом внутрішніх справ (Орендар) та "Харківський економіко-правовий університет" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, м. Харків (Орендодавець) було укладено договір оренди № 8, відповідно до п. 1.1. якого Орендодавець передає Орендарю, а Орендар приймає в тимчасове платне користування на умовах оренди наступний об'єкт оренди - нежитлову будівлю, яка знаходиться у місті Євпаторія, по вул. Пушкіна, 18 (вісімнадцять) та складається в цілому з двоповерхового корпусу літера А-2 загальною площею 1026,5 кв. м. та двохповерхового корпусу літера Б-2, загальною площею 524,2 кв. м. (далі - Приміщення). Приймання - передача Приміщення здійснюється сторонами і оформляється Актом приймання - передачі (додаток №1), який є невід'ємною частиною цього Договору. В Акті приймання - передачі відображається стан Приміщення, переданого в оренду. Приміщення вважається переданим в оренду з моменту підписання сторонами Акту приймання - передачі. (пп. 2.2., 2.3. договору).

Відповідно до ч.ч.1,6 ст.283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк користування майно для здійснення господарської діяльності; до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст. 795 ЦК України).

Згідно ч.3 ст.36 ГПК України оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені лише такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем та відповідачем надано завірені копії примірників спірного договору № 8 від 11.02.2013р., які мають розбіжності у тексті договору.

Згідно з текстом договору, який надано позивачем до суду, розмір орендної плати становить 15507,00 грн. з ПДВ за кожен місяць оренди. Загальна сума орендної плати за весь строк становить 39801,30 грн. з ПДВ (п. 3.1. Договору).

Строк дії договору: з „01" січня 2014 року до „17" березня 2014 року, а в частині розрахунків - до повного їх виконання (п. 9.1. Договору).

В той же час згідно з текстом договору, який надано відповідачем до суду, розмір орендної плати становить 15507,00 грн. з ПДВ за кожен місяць оренди. Загальна сума річної орендної плати становить 186084,00 грн. з ПДВ (п. 3.1. Договору).

Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін, і діє до «31» січня 2018 року, а в частині розрахунків - до повного їх виконання (п. 9.1. Договору).

До того ж відповідачем надано Календарний план проведення розрахунків за договором оренди № 8 від 11.02.2013 р. з розписом щорічної орендної плати в розмірі 186084, 00 грн. до 2018 року включно.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що договір оренди № 8 від 11.02.2013 р. укладений строком на шість років.

Згідно ч.1 ст. 209 Цивільного кодексу України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

У відповідності до ч.2 ст. 793 Цивільного кодексу України, договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч.1 ст.220 Цивільного кодексу України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції, що діяла на момент підписання договору), передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном.

Частиною 2 статті 215 Цивільного кодексу України встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним не вимагається.

Відповідно до ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Договір оренди № 8 від 11.02.2013 р. укладений строком на шість років, а тому, відповідно до вимог ст.ст.793, ЦК України підлягав нотаріальному посвідченню у встановленому законом порядку.

Однак, даний договір не був посвідчений нотаріально, а відтак є нікчемним.

У зв'язку з цим позивач та відповідач домовились про укладення іншого договору оренди вказаної будівлі.

Такий договір був підписаний 11.03.2013 р. та був зареєстрований у книзі реєстрації Харківського національного університету внутрішніх справ під №130.

Саме цей договір виконувався відповідачем протягом 2013 року.

Перевіряючи доводи та заперечення сторін щодо користування спірним приміщенням, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач є бюджетною установою та розпорядником бюджетних коштів і фінансується з державного бюджету.

Згідно Порядку казначейського обслуговування державного бюджету за витратами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.12.2012 №1407 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 січня 2013 року за № 130/22662, органи Казначейства здійснюють розрахунково-касове обслуговування розпорядників бюджетних коштів шляхом проведення платежів з реєстраційних, спеціальних реєстраційних рахунків розпорядників бюджетних коштів та рахунків одержувачів бюджетних коштів, відкритих в органах Казначейства, відповідно до кошторисів, планів асигнувань загального фонду державного бюджету.

Відповідно до встановлених повноважень Казначейство України здійснює контроль за наявністю відповідних бюджетних асигнувань для взяття бюджетних зобов'язань та відповідністю взятих бюджетних зобов'язань певним бюджетним асигнуванням за їх економічними характеристиками, паспорту бюджетної програми.

Відповідно до п.11.3 даного Порядку органи Казначейства здійснюють платежі на підставі платіжних доручень за дорученнями розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів у разі наявності в обліку відповідного бюджетного зобов'язання та бюджетного фінансового зобов'язання у межах залишків на рахунках для обліку відкритих асигнувань. Платіжне доручення не приймається до виконання у разі відсутності в обліку органів Казначейства відповідних бюджетних зобов'язань та бюджетних фінансових зобов'язань.

Відповідно до ст. 48 Бюджетного кодексу України укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, за якими розпорядником бюджетних коштів взято зобов'язання без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України є недійсними.

Згідно листа Головного управління державної казначейської служби у Харківській області від 08.01.2015 № 09.2-20/5-81 у 2013 році в державному казначействі був зареєстрований та взятий на облік договір оренди між "Харківським економіко-правовим університетом" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю та Харківським національним університетом внутрішніх справ № 130 від 11.03.2013 року на суму 208972,32 грн. В 2014 році договори між ТОВ «ХЕПУ» та ХНУВС до головного управління не надавались.

Суд зазначає, що ані позивачем, ані відповідачем не надано доказів подання до Головного управління державної казначейської служби у Харківській області будь-яких інших договорів оренди на реєстрацію та взяття на облік протягом 2013-2014 років.

Також згідно п. 3.5. спірного договору орендна плата за надані послуги сплачується на поточний рахунок Орендодавця кожного місяця, починаючи з наступного від дати укладення договору, в безготівковій формі. Орендар щомісячно після місяця, наступного за місяцем оренди на підставі наданого рахунку, перераховує орендну плату у розмірі, яка вказана у рахунку.

Позивачем не надано до суду доказів надання відповідних рахунків відповідачу щодо необхідності оплати наданих послуг оренди у 2014 році за договором № 8 від 11.02.2013 р.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи те, що позивачем не доведено факту допущення відповідачем порушень договірних зобов'язань, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст.49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої витрати по сплаті судового збору при відмові в позові покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Повне рішення складено 19.01.2015 р.

Суддя Т.О. Пономаренко

справа № 922/5078/14