ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2015 р.Справа № 915/1327/14
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Лисенко В.А.

Суддів: Ліпчанської Н.В., Ярош А.І.

(Склад колегії суддів згідно розпорядження голови суду № 2652 від 29.10.2014р.)

При секретарі судового засідання: Молодові В.С.

За участю представників сторін:

від позивача - Селіванов С.А., за довіреністю № 21 від 12.01.2015р.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про час, дату та місце його проведення повідомлений належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Кам'яномостівське хлібоприймальне підприємство"

на рішення господарського суду Миколаївської області від 14.11.2014р.

по справі № 915/1327/14

за позовом Публічного акціонерного товариства „Кам'яномостівське хлібоприймальне підприємство"

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Волари Експерт"

про визнання недійсним договору від 26.03.2013 року № 26/03-01 про надання поворотної фінансової допомоги

Відповідно до ст.ст.44, 811 ГПК України здійснювалась фіксація судового процесу технічними засобами.

Встановила:

У серпні 2014 року Публічне акціонерне товариство „Кам'яномостівське хлібоприймальне підприємство" звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Волари Експерт" про визнання недійсним договору від 26.03.2013 року № 26/03-01 про надання поворотної фінансової допомоги.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що укладаючи цей договір, представники сторін не мали необхідного обсягу цивільної дієздатності, оскільки ними не додержано вимог чинного законодавства України, зокрема ст. 70 Закону України "Про акціонерні товариства", та статуту цих товариств щодо порядку вчинення значного правочину, і дана обставина є підставою для визнання спірного договору недійсним у відповідності до п.2 ст. 203 Цивільного кодексу України, а також про стягнення грошових коштів на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 14.11.2014р. (суддя Коваль С.М.) у задоволенні позову відмовлено повністю.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження своїх доводів.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Публічне акціонерне товариство "Кам'яномостівське Хлібоприймальне підприємство" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В апеляційній скарзі сторона посилається на те, що в порушення ст.ст. 517,1046 ЦК України позивачем не доведено, що він отримав документи, що надають йому право вимоги за Договором про надання поворотної фінансової допомоги від 26.03.2013 року.

Доводи апеляційної скарги фактично збігаються з доводами позовної заяви.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, не скористався наданим йому ст. 22 ГПК України правом та повноважного представника не направив. Причини неявки повноважного представника суду не відомі.

Апеляційною інстанцією також враховано, що явка представників сторін не визнавалась судом обов'язковою.

Відповідно до приписів п. 2 інформаційного листа Вищого господарського суду від 15.03.2010р. № 01-08/140 „Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судова колегія дійшла висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали та обставини справи на предмет надання їм попередньою судовою інстанцією належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм матеріального та процесуального права, згідно з вимогами ст. 101 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 26 березня 2013 року між ТОВ "Волари Експорт" , в особі Генерального Директора Бєляєва О.О. та ПАТ "Кам'яномостівське Хлібоприймальне підприємство", в особі Директора Павлуха В.М., було укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги №26/03-01з, відповідно до умов якого, ТОВ "Волари Експорт" зобов'язалось надати ПАТ "Кам'яномостівське хлібоприймальне підприємство" поворотну фінансову допомогу на безпроцентній основі, а останній зобов'язався використати допомогу за цільовим призначенням і повернути її у визначені даним договором порядку і строки.

Пунктом 3.2. договору фінансової допомоги сторони погодили розмір фінансової допомоги у розмірі 12 500 000,00 грн.

У відповідності до п.5.1 договору, ПАТ "Кам'яномостівське Хлібоприймальне підприємство" зобов'язалось надати допомогу у розмірі, згідно п.3.2 договору, строком до 31.12.2013р.

Відповідно до п.4.1. договору фінансової допомоги, ТОВ "Волари Експорт" надає ПАТ "Кам'яномостівське Хлібоприймальне підприємство" допомогу за цим договором поетапно, траншами в узгоджені сторонами строки та розмірі.

Згідно цього договору ПАТ "Кам'яномостівське Хлібоприймальне підприємство" отримано грошові кошти в сумі 12 500 000 грн., але в обумовлений договором строк їх не повернено ТОВ "Волари Експерт" у повному обсязі.

Позивач, вважаючи, що спірний договір є значним правочином в розумінні положень Статуту товариства звернувся до суду з позовом про визнання його недійсним. Позивач обґрунтовує, що оскільки договір укладений на суму, що значно перевищує 10 відсотків вартості активів Товариства, директор Павлуха В.М. в порушення положень Статуту самостійно прийняв рішення про укладення спірного договору.

Так, згідно з положеннями Статуту ПАТ "Кам'яномостівське Хлібоприймальне підприємство", директор є одноосібним виконавчим органом управління Товариства, який здійснює керівництво і управління його поточною господарсько-фінансовою діяльністю та іншою діяльністю, а також організовує виконання рішень Загальних зборів та/або Наглядової ради Товариства.

Відповідно до пункту 11.5 Статуту, до компетенції директора належить вирішувати всі питання , що стосуються діяльності Товариства, за винятком тих, що входять до виключної компетенції Загальних зборів та Наглядової ради Товариства.

В свою чергу, відповідно до ст.2 Закону України «Про акціонерні товариства» - значний правочин - правочин (крім правочину з розміщення товариством власних акцій), учинений акціонерним товариством, якщо ринкова вартість майна (робіт, послуг), що є його предметом, становить 10 і більше відсотків вартості активів товариства, за даними останньої річної фінансової звітності.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Закону України "Про акціонерні товариства", рішення про вчинення значного правочину, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є його предметом, становить від 10 до 25 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності акціонерного товариства, приймається наглядовою радою.

Згідно ч.2 ст.70 цього Закону якщо ринкова вартість майна або послуг, що є предметом значного правочину, перевищує 25 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності акціонерного товариства, рішення про вчинення такого правочину приймається загальними зборами за поданням наглядової ради.

Частиною третьою статті 70 Закону України "Про акціонерні товариства" передбачено, якщо на дату проведення загальних зборів неможливо визначити, які значні правочини вчинятимуться акціонерним товариством у ході поточної господарської діяльності, загальні збори можуть прийняти рішення про попереднє схвалення значних правочинів, які можуть вчинятися товариством протягом не більш як одного року з дати прийняття такого рішення, із зазначенням характеру правочинів та їх граничної сукупної вартості. При цьому залежно від граничної сукупної вартості таких правочинів повинні застосовуватися відповідні положення частини другої цієї статті.

Відповідно до пункту 22 частини другої статті 33 Закону України "Про акціонерні товариства" до виключної компетенції загальних зборів акціонерного товариства належить прийняття рішення про вчинення значного правочину, якщо ринкова вартість майна, робіт або послуг, що є предметом такого правочину, перевищує 25 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності товариства. Тому вчинення значного правочину виконавчим органом товариства за відсутності такого рішення є підставою для визнання його недійсним, якщо правочин не було схвалено в подальшому загальними зборами акціонерного товариства (стаття 241 ЦК України).

Так відповідно до фінансовому звіту підприємства станом на 31.12. 2012 р. балансова вартість активів підприємства - позивача складає 88 081 грн. (а.с. 51-52). Сума договору складає 12, 5 млн. грн., що перевищує 10 відсотків вартості активів підприємства, що дозволяє зробити висновок про укладення значного правочину.

Але позивач не надав а ні суду першої інстанції, а ні суду апеляційної інстанції доказів, що спірний договір не був у подальшому схвалений компетентними органами ПАТ "Камїяномостівське ХПП", тому що позивачем не надано жодного документу Наглядової ради, починаючи з березня 2013 року по березень 2014 року, що стосуються саме господарської діяльності товариства.

Фактично же господарська діяльність позивача була спрямована на виконання умов цього договору.

З матеріалів справи вбачається, що договір був виконаний сторонами, а саме, позивач отримав грошові кошти у розмірі 12,5 млн. гривень (а.с. 50) та розпорядився ними, застосував ці кошти у господарській діяльності. Із укладеної сторонами угоди від 31.05.2013 № 31/05 вбачається, що сторонами зараховані зустрічні однорідні грошові вимоги, і зокрема на суму 3 9772 227, 54 грн. за спірним договором.

Відповідно до частині 2 ст. 241 ЦК України наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Відповідно до вимог пункту 3.4 Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 ЦК України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з'ясовувати пов'язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції по відмову у задоволенні позову.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, судова колегія не вбачає підстав для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.99, 101, 103 п.1, 105 ГПК України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Кам'яномостівське Хлібоприймальне підприємство" - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Миколаївської області від 14.11.2014р. по справі № 915/1327/14 - залишити без змін.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 26.01.2015р.

Головуючий суддя В.А. Лисенко

Суддя Н.В. Ліпчанська

Суддя А.І. Ярош