ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" січня 2015 р. Справа № 19/109

вх. № 5036/14л

Суддя господарського суду: Буракова А.М.

при секретарі судового засідання: Бабинін Д.О.

за участю представників сторін:

скаржника (боржника) - Замкова М.О. за довіреністю № 115 від 10.02.2014 року, Сеньков Є.І. за довіреністю № 182 від 04.06.2014 року,

ДВС України - Єна В.В. за довіреністю № 3-14/4.1/1366 від 29.12.2014 року,

стягувача - не з'явився,

розглянувши скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" м. Луганськ (вх. № 5096/14) про визнання незаконних дій та скасування постанови Державної виконавчої служби України про арешт коштів боржника по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" м. Луганськ про стягнення 14 645 274,18 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Луганської області від 29.11.2004 по справі № 19/109 позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача основний борг в розмірі 13 095 954,48 грн., 3% річних - 382 114,84 грн., інфляційних витрат - 1 165 539,54 грн., витрат по держмиту - 156,86 грн. та судових витрат - 108,06 грн.

На виконання зазначеного рішення позивачу видано судовий наказ № 19/109 від 17.12.2004р.

Відповідач, Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз", звернувся зі скаргою №01-02-54/2609 від 11.06.2014 на дії Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби України з вимогами: 1. Визнати незаконними дії Державної виконавчої служби України щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 29.05.2014 ВП №11847324; 2.Скасувати постанову про арешт коштів боржника від 29.05.2014 ВП №11847324 на суму 1 549 319,70 грн.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 20.06.2014 року розгляд скарги було призначено на 08.07.2014 о 10:45 год.

В подальшому ухвалою господарського суду Луганської області від 08.07.2014 року було відкладено розгляд скарги №01-02-54/2609 від 11.06.2014 Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" на дії Державної виконавчої служби України на 19.08.2014 на 10:00 год.

Вказана скарга Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" м. Луганськ на дії Державної виконавчої служби України розглядались господарським судом Луганської області, проте, враховуючи проведенням антитерористичної операції та приписи Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" та Розпорядження Голови Вищого господарського суду України від 02.09.2014 № 28-р "Про зміну територіальної підсудності господарських справ", боржник звернувся з відповідними скаргами до господарського суду Харківської області.

Так, ухвалою господарського суду Харківської області від 10.11.2014 року було прийнято скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" м. Луганськ (вх. № 5096/14) про визнання незаконних дій та скасування постанови Державної виконавчої служби України про арешт коштів боржника до розгляду та її розгляд призначено на "17" грудня 2014 р. о 10:30 год.

Розгляд скарги неодноразово відкладався.

Так, в матеріалах справи наявні письмові пояснення боржника (том 2, арк. 25-33), відповідно до яких боржник просить суд визнати недійсною постанову про накладення арешту на кошти боржника від 29.05.2014 року.

Разом з тим, суд зазначає, що боржником в процесі розгляду даної скарги не було надано уточнення вимог до скарги про визнання незаконних дій та скасування постанови Державної виконавчої служби України про арешт коштів боржника, а тому, судом розглядається вимога боржника щодо визнання незаконних дій та скасування постанови Державної виконавчої служби України про арешт коштів боржника.

Представник боржника у судовому засіданні надану скаргу (вх. № 5096/14) про визнання незаконних дій та скасування постанови Державної виконавчої служби України про арешт коштів боржника підтримав у повному обсязі та просив суд її задовольнити.

Представник ДВС України в призначене судове засідання з'явився, проти скарги боржника про визнання незаконних дій та скасування постанови Державної виконавчої служби України про арешт коштів боржника заперечував та зазначав, що всі дії ДВС України були спрямовані на виконання рішення суду та здійснені у відповідності до норм закону.

Представник стягувача в призначене судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення присутніх представників сторін, повністю, всесторонньо, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оцінивши надані сторонами докази та надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи з урахуванням фактичних та правових підстав вимог боржника заявлених у скарзі на дії ДВС України, користуючись принципом об'єктивної істини, принципами добросовісності, розумності та справедливості суд, виходить з наступного.

Рішенням господарського суду Луганської області від 29.11.2004 по справі № 19/109 позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача основний борг в розмірі 13 095 954,48 грн., 3% річних - 382 114,84 грн., інфляційних витрат - 1 165 539,54 грн., витрат по держмиту - 156,86 грн. та судових витрат - 108,06 грн.

Вказаним рішенням Господарського суду Луганської області від 29.11.2004 року по справі № 19/109, зазначену суму боргу було розстрочено з січня 2005 року по грудень 2008 року.

На виконання зазначеного рішення стягувачу видано судовий наказ № 19/109 від 17.12.2004р.

23.08.2005 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 439/3 на підставі наказу Господарського суду Луганської області від 17.12.2004 року №19/109 про стягнення з Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" (Боржник) на користь ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" (далі - Стягувач) заборгованість у сумі 13 095 954,48 грн., 3% річних у сумі 382 114,84 грн., інфляційні витрати у сумі 1 165 539,94 грн., витрати на державне мито у сумі 155,86 грн., судові витрати у сумі 108,06 грн., всього: 14 643 873,18 грн. (том. 1, арк.с. 17)

Як встановлено судом, боржника було внесено до реєстру підприємств паливно - енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості згідно з Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

Постановою за № 439/3 від 14.12.2005 року було зупинено виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Луганської області № 19/109 виданого 17.12.2004року - до закінчення терміну дії процедури погашення заборгованості підприємством паливно-енергетичного комплексу, визначеного Законом України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

Згідно ст. 3 п. 3.4 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", процедура погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу діє до 1 січня 2014 року.

З урахуванням викладеного 31.01.2014 року державним виконавцем відділу виконання рішень Державної виконавчої служби України було винесено постанову про поновлення виконавчого провадження ВП № 11847324.

Разом з тим, 03.02.2014 року боржнику була надіслана вимога державного виконавця, відповідно до якої боржника зобов'язано на протязі 3-х днів з моменту отримання вказаної вимоги надати відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України (04053, м Київ, вул. Артема, 73) інформацію, в тому числі про розмір сплачених коштів та зобов'язано боржника провести взаєморозрахунок із стягувачем за вищезазначеним судовим рішенням з наданням належним чином засвідчених копій відповідних документів.

Листом за № 01-02-54/852 від 13.02.2014 року, боржником було повідомлено ДВС України про те, що станом на 31.12.2013р., відповідно до акту звіряння розрахунків від 31.12.2013, який складений між ПАТ "Луганськгаз" та ПАТ "УКРТРАНСГАЗ", сума заборгованості за рішенням Господарського суду Луганської області від 29.11.2004 по справі №19/109 сплачено частково та залишається не сплаченою сума заборгованості в розмірі 1 549 319,70 грн.

Окрім того, вказаним листом боржник повідомив, що ПАТ "Луганськгаз" в порядку ст.121 ГПК України та ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" звернулось до Господарського суду Луганської області з заявою від 13.02.2014 №01-02-54/852 про розстрочення виконання рішення Господарського суду Луганської області від 29.11.2004 по справі №19/109, шляхом сплати частини заборгованості, рівними частинами, починаючи з березня 2014 року.

03.04.2014 року відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження. (том 1, арк.с. 39)

Ухвалою господарського суду Луганської області від 05.05.2014 року по справі №19/109 у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" про розстрочку виконання рішення господарського суду Луганської області від 29.11.2004 по справі № 19/109 шляхом сплати частини заборгованості, залишеної непогашеною станом на 31.12.2013 в розмірі 1 549 319,70 грн. протягом 36 місяців із щомісячною сплатою платежів рівними частинами в розмірі 43036,65 грн. з останнім платежем 43 036,95 грн., починаючи з травня 2014 року - відмовлено.

12.05.2014 року Постановою відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України було винесено постанову про поновлення виконавчого провадження № ВП 11847324.

12.05.2014 року Постановою відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України було замінено назву сторони у виконавчому провадженні, а саме: Дочірню компанію "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", (м Київ, Кловський узвіз, 9/1, код 30019801), його правонаступником ПАТ "Укртрансгаз" (м Київ, Кловський узвіз, 9/1, код 30019801).

29.05.2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору. Так, вказаною постановою зазначено, що дане виконавче провадження було відкрите 18.09.2008 року, та постановою від 18.09.2008 року боржнику встановлено семиденний строк на добровільне виконання рішення суду. На вимогу державного виконавця від 03.02.2014 № 14-0-35-128/5-63/12 ПАТ "Луганськгаз" надав відповідь за підписом заступника Голови правління з фінансово-економічних питань Прийма С.М. від 13 02.2014 № 01-02-54/852, до якої додано акт звірки станом на 31.12.2013р. між сгягувачем та боржником, за яким залишок боргу становить 1 549 319,70 грн., разом з тим в наданий для добровільного виконання строк - рішення суду боржником не виконано, а тому з урахуванням положень ст. 28 ЗУ "Про виконавче провадження", з боржника стягнуто виконавчий збір в розмірі 154 931,97 грн. (том 1, арк.с. 46)

Окрім того, 29.05.2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України було винесено постанову про арешт коштів боржника. (том 2, арк.с. 61-62)

Не погоджуючись з вказаними діями державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, щодо накладення на арешту на кошти боржника, боржник звернувся з відповідними скаргами на дії державної виконавчої служби в порядку ст. 121-2 ГПК України.

Так, оскаржуючи дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, щодо накладення арешт на кошти боржника, боржник вважає, що ним було виконано рішення господарського суду Луганської області поза будь-якими заходами примусового характеру з боку ВПВР ДВС України.

Разом з тим, розглянувши доводи боржника, суд зазначає, що Закон України "Про виконавче провадження", дає чітке визначення поняттю виконавчого провадження, а саме в ч.1. ст. 1 вказаного Закону зазначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Суд зазначає, що відповідно до ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в статті 3 цього Закону.

Так, Державною виконавчою службою, ще у 2005 році було відкрите виконавче провадження.

У період з 2005 року по 31.01.2014 рік виконавче провадження було зупинено державним виконавцем, у зв'язку з дією Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

В подальшому, у період з квітня 2014 року по травень 2014 року виконавче провадження зупинялось у зв'язку з подачею боржником заяв про розстрочку виконання рішення суду, у задоволенні якої було судом відмовлено та заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Так, 29.05.2014 року було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

Окрім того, 29.05.2014 року було винесено постанову про накладення арешту на кошти боржника. (том 1 , арк.с. 61-62)

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 124 Конституції України, ст. 13 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" та ст. 4-5 ГПК України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену ГПК України та іншими законами України.

Частиною 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до положень ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Так, ч.1. ст. 28 Закону України , передбачено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Крім того, у вказаній статті також вказано, що у зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладені положення Закону, суд зазначає, що враховуючи наявність відкритого виконавчого провадження та те, що виконавчі дії проводились на протязі тривалого проміжку часу, а саме з 2005 року, навіть якщо боржником самостійно виконано рішення суду, державним виконавцем в межах закону було накладено на боржника виконавчий збір та накладено арешт на кошти боржника.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що боржник посилаючись на неправомірність дій ДВС України, зазначає, що ним 27.05.2014 року було самостійно та в повному обсязі сплачено суму заборгованості в розмірі 1 549 319,70 грн. поза заходами примусового виконання рішення суду. В якості доказів сплати вказаної заборгованості боржником надано Акт звіряння від 27.05.2014 року, відповідно до якого зазначено, документ : "коригування боргу згідно листа від 26.05.2014 року № 01-02-70/2478/1 про заміну призначення платежу". (том 1 арк. с. 177)

Разом з тим, як встановлено судом 06.06.2014 року боржник знову звертався до господарського суду Луганської області з заявою про розстрочку виконання рішення господарського суду Луганської області від 29.11.2004 по справі № 19/109 шляхом сплати частини заборгованості, залишеної непогашеною станом на 31.12.2013 в розмірі 1549319,70 грн. протягом 6 місяців із щомісячною сплатою платежів рівними частинами в розмірі 258 219,95 грн., починаючи з липня 2014 року.

Так, ухвалою господарського суду Луганської області від 16.06.2014 року по справі 19/109 у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" про розстрочку виконання рішення господарського суду Луганської області від 29.11.2004 по справі № 19/109 шляхом сплати частини заборгованості, залишеної непогашеною станом на 31.12.2013 в розмірі 1549319,70 грн. протягом 6 місяців із щомісячною сплатою платежів рівними частинами в розмірі 258 219,95 грн., починаючи з липня 2014 року - відмовлено.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що боржником не надано належних та допустимих доказів в підтвердження оплати суми боргу саме 27.05.2014 року, разом з цим, не зрозумілим постає питання звернення боржника вже після оплати до суду з заявою про розстрочку суми боргу, починаючи з липня 2014 року.

Як встановлено судом, (том 2, арк.с. 53) 04.07.2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, було закінчено виконавче провадження по виконанню наказу Господарського суду Луганської області від 17.12.2004 року №19/109.

Окрім того, вказаною постановою державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, було виділено в окреме виконавче провадження постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 29.05.2014 року №11847324.

Разом з тим, як зазначено у листі від 13.08.2014 року за № 14-0-26-3184/2.-63/12, боржнику роз'яснено, що у разі не стягнення з останнього виконавчого збору, у відповідності до положень ст. 50 ЗУ "Про виконавче провадження", арешт з коштів боржника не знімається.

Відповідно до положень ст. 50 ЗУ "Про виконавче провадження", у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

З урахуванням викладеного та враховуючи те, що боржником не було сплачено виконавчий збір в розмірі 154 931,97 грн., у державного виконавця відсутні правові підстави для скасування накладеного арешту.

П. 9.13. Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012р. № 9, за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

В силу принципу змагальності судового процесу (ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України) ризик ненадання необхідних доказів несе сторона, котра на них посилається.

З урахуванням ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень) суд зазначає, що обов'язок по доведенню існування в законі підстав для визнання незаконних дій та скасування постанови Державної виконавчої служби України про арешт коштів боржника покладений в даному випадку на боржника.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що боржником не доведено обставин, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог, а відтак вимога боржника про визнання незаконних дій та скасування постанови Державної виконавчої служби України про арешт коштів боржника є безпідставною, такою, що не ґрунтуються на Законі, а отже не підлягають задоволенню, а тому суд відхиляє дану скаргу.

Керуючись ст.ст. ст. 1, 11, 18 Закону України "Про виконавче провадження", ст.ст. 33, 43, 86, 1212 ГПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" м. Луганськ (вх. № 5096/14) про визнання незаконних дій та скасування постанови Державної виконавчої служби України про арешт коштів боржника - відмовити.

Суддя Буракова А.М.

19/109