ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" січня 2015 р.Справа № 922/5806/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання Лобові Р.М.

розглянувши матеріали справи

за позовом Публічне АТ "Інтеркредитбанк", м. Дніпропетровськ
до Публічне АТ "Фонд екологічних заходів", м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників сторін: не з'явились.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Інтеркредитбанк", м. Дніпропетровськ, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Публічного акціонерного товариства "Фонд екологічних заходів", м. Харків, про стягнення суми заборгованості в розмірі 16760986,73 грн., з яких 16000000,00 грн. - основна заборгованість, 588764,93 грн. - заборгованість за відсотками, 159561,65 грн. - заборгованість за пенею за прострочення сплати кредиту, 12642,15 грн. - заборгованість за пенею за простроченими відсотками. Підставою для нарахування даної заборгованості стало неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором № 06-0036/В від 28.03.2014р., укладеним між сторонами.

Ухвалою господарського суду від 17.12.2014р. прийнято вказану позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 13.01.2015р. о 10:30 год.

26.12.2014р. до господарського суду звернулась уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Інтеркредитбанк" із заявою (вх. № 47177), в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, що є власністю Публічного акціонерного товариства "Фонд екологічних заходів". Також просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти Публічного акціонерного товариства "Фонд екологічних заходів", які обліковуються на перелічених в заяві рахунках та інших рахунках у банківських або інших кредитно-фінансових установах, в межах суми позовних вимог - 16760968,73 грн.

Дослідивши зазначену заяву, надані письмові докази по справі, суд відмовляє у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

У першому із зазначених випадків заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно п. 3 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Відповідно до ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти певні дії, що стосуються предмету спору, отже, приймаючи ухвалу про заборону відповідачеві та іншим особам вчиняти певні дії, господарський суд повинен визначитись як з предметом спору у співвідношенні з певними заходами забезпечення позову, які вимагається до застосування, і певними діями, які вимагається заборонити вчиняти, так і з доцільністю та обґрунтованістю вжиття таких заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011р., застосування заходів до забезпечення позову є гарантією реального виконання рішення суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Враховуючи викладене, ретельно дослідивши підстави, на які посилається заявник, суд зазначає, що надана заява ґрунтується на припущеннях. Заявник не надав жодних доказів, з чого б можна було зробити висновок про те, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду по справі № 922/5806/14.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Інтеркредитбанк", м. Дніпропетровськ, про забезпечення позову (вх. № 47177) - відмовити.

Суддя Р.М. Аюпова
справа № 922/5806/14