ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2015 р. Справа № 914/2980/14

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого-судді Кузя В.Л.

суддів Галушко Н.А.

Орищин Г.В.

за участю представників сторін:

від позивача - Голдій М.В. - представник;

від відповідача - не з'явився;

Розглянувши апеляційну скаргу від 12.11.14 Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Новий Розділ», м. Новий Розділ

на рішення Господарського суду Львівської області від 28.10.14

у справі № 914/2980/14

за позовом Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Львів

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Новий Розділ», м. Новий Розділ

про стягнення 135 320 грн. та зобов'язання виконати рішення

Автоматизованою системою документообігу суду справу № 914/2980/14 розподілено до розгляду судді доповідачу Кузю В.Л.

Розпорядженням голови в.о. голови Львівського апеляційного господарського суду до складу судової колегії введено суддів Галушко Н.А., Орищин Г.В.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 28.10.14 у справі № 914/2980/14 (суддя Бортник О.Ю.) задоволено позов, стягнуто з ТОВ «Енергія-Новий Розділ» в доход Державного бюджету України 68 000 грн. штрафу та 67 320 грн. пені, 3 924,40 грн. судового збору, зобов'язано ТОВ «Енергія-Новий Розділ» виконати рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 29.08.13 № 210, а саме: провести перерахунок оплати за послуги з постачання теплової енергії споживачам, квартири яких обладнані квартирними приладами обліку теплової енергії, відповідно до Правил надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.05 № 630.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням місцевого господарського суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 28.10.14 у справі № 914/2980/14 та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

При цьому, скаржник посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального права, оскільки, на думку відповідача, судом не перевірено чи справді діями відповідача завдано шкоди інтересам споживача та не враховано, що позивачем в рішенні № 210 не доведено факт вчинення відповідачем порушення, передбаченого ч. 1 ст. 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (далі по тексту - Закон), оскільки не доведено обставину, що зазначене порушення відповідача було б неможливим за умови існування значної конкуренції на ринку.

Крім того, як зазначає скаржник, місцевим господарським судом не взято до уваги, що позивачем не досліджено чи квартирні засоби обліку взято відповідачем на абонентський облік та не досліджено чи подавались споживачами дані показів засобів обліку.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу та доповнення до нього, в яких просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, зважаючи на законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду.

Відповідач участі свого уповноваженого представника у судовому засіданні від 14.01.15 не забезпечив.

Враховуючи те, що ухвалою апеляційного суду від 17.12.14 у даній справі явка представників сторін у судове засіданні обов'язковою не визнавалась, розгляд апеляційної скарги відкладався на клопотання відповідача, судова колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника апелянта, оскільки наявних матеріалів справи є достатньо для правильного вирішення даної справи.

Представник позивача навів у судовому засіданні свої доводи та заперечення з приводу поданої апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 85 та ч. 1 ст. 99 ГПК України у судовому засіданні 14.01.15 оголошено вступну та резолютивну частини постанови Львівського апеляційного господарського суду.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, Львівський апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення Господарського суду Львівської області від 28.10.14 у справі № 914/2980/14, з огляду на наступне:

Адміністративною колегією Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 29.08.13 прийнято рішення № 210 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції» (далі по тексту - Закон), яким визнано, що відповідач вчинив порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачене п. 2 ст. 50 Закону, а саме: зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуги з постачання теплової енергії у вигляді дії відповідача (нарахування плати за спожиту теплову енергію власникам квартир, обладнаних квартирними приладами обліку теплової енергії, в необґрунтованому розмірі), що може призвести до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку (ч. 1 ст. 13 Закону) (п. 2 рішення); зобов'язано відповідача провести перерахунок оплати за послуги з постачання теплової енергії споживачам, квартири яких обладнані квартирними приладами обліку теплової енергії, відповідно до Правил надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.05 № 630. Строк виконання зобов'язання у двохмісячний термін з дня одержання рішення; відповідно до ст. 52 Закону за вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції, вказане у п. 2 резолютивної частини, накладено на відповідача штраф у розмірі 68 000 грн. (п. 4 рішення).

Як вбачається з матеріалів справи, рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України отримано представником відповідача 04.09.13, що підтверджується відповідною відміткою на поштовому повідомленні (а.с.а.с. 18, 18 на звороті).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач у справі оскаржив рішення позивача № 210 від 29.08.13 шляхом звернення до Господарського суду Львівської області з відповідною позовною заявою, яка ухвалою від 20.09.13 у справі № 914/3545/13 була прийнята до розгляду.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 28.11.13 у справі № 914/3545/13 позов ТОВ «Енергія-Новий Розділ» задоволено, визнано недійсним та скасовано рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 210 від 29.08.13.

Вказане рішення Господарського суду Львівської області оскаржено до Львівського апеляційного господарського суду. Ухвалою суду апеляційної інстанції від 13.01.14 прийнято апеляційну скаргу у справі до провадження.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 03.04.14 апеляційну скаргу Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України задоволено, рішення Господарського суду Львівської області від 28.11.13 у справі № 914/3545/13 скасовано, прийнято нове рішення - у позові відмовлено.

Судове рішення апеляційної інстанції було оскаржено до Вищого господарського суду України. Ухвалою суду касаційної інстанції від 19.09.14 прийнято касаційну скаргу у справі № 914/3545/13 до провадження.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.10.14 у справі № 914/3545/13 постанову Львівського апеляційного господарського суду від 03.04.14 залишено без змін, а касаційну скаргу ТОВ «Енергія Новий-Розділ» - без задоволення.

Відповідно до ст. 48 Закону за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення.

Статтею 14 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» визначено, що адміністративна колегія територіального відділення Антимонопольного комітету України уповноважена приймати рішення, передбачені законодавством про захист економічної конкуренції.

Згідно з ст. 56 Закону рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб. Рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Статтею 62 вказаного закону передбачено порядок обчислення строків у законодавстві про захист економічної конкуренції, згідно з яким перебіг строку, який обчислюється роками, місяцями або днями, починається наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок. При цьому, строк, який обчислюється місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо кінець строку, який обчислюється місяцями, припадає на такий місяць, що не має відповідного числа, строк закінчується в останній день цього місяця.

В матеріалах справи не міститься доказів сплати відповідачем накладеного штрафу в розмірі 68 000 грн. у встановлені законом строки.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за кожен день прострочення сплати штрафу стягується пеня в розмірі 1,5 % від суми штрафу, при цьому розмір пені не може перевищувати розмір штрафу, накладеного відповідним рішенням органу АМК.

У разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку. Суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету (ч.ч. 7,9 ст. 56 Закону).

Як вбачається із заявлених позивних вимог, позивач просить стягнути з відповідача 67 320 грн. пені за період з 20.05.14 (наступний день після спливу залишку строку для добровільного виконання відповідачем рішення позивача) по 24.07.14 (останній день необхідності нарахування пені, що обмежена розміром накладеного штрафу, згідно з рішенням відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону).

Як вбачається з розрахунку пені на суму 67 320 грн., позивач провів нарахування пені за заявлений період відповідно до фактичних обставин справи, з дотриманням правил обчислення строку нарахування пені, передбачених ч. 5 ст. 56 Закону (а.с 4-6).

Враховуючи обставини справи та факт несплати ТОВ «Енергія-Новий Розділ» штрафу у строк, визначений рішенням адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 29.08.13 за № 210 у справі № 1-02-145/2013, вимоги позивача про стягнення 68 000 грн. штрафу та 67 320 грн. пені є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Доводи скаржника про не дослідження місцевим господарським судом обставин, які б підтверджували порушення відповідачем норм законодавства про захист економічної конкуренції, стосуються оцінки рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 29.08.13 № 210 у справі № 1-02-145/2013, і яка була надана господарськими судам у справі № 914/3545/13.

За таких обставин, відповідач скористався своїм правом на оскарження рішення № 210 від 29.08.13, а тому, враховуючи встановлену судами законність цього рішення, таке рішення є чинним та обов'язковим до виконання (ч. 2 ст. 56 Закону).

Враховуючи вищенаведене, позов в частині зобов'язання відповідача провести перерахунок оплати за послуги з постачання теплової енергії споживачам квартири яких обладнані квартирними приладами обліку теплової енергії відповідно до Правил надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.05 № 630, на підставі рішення позивача № 210 від 29.08.13, є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Проаналізувавши вищенаведене, Львівським апеляційним господарським судом не знайдено підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування чи зміни оскаржуваного рішення місцевого господарського суду.

Враховуючи наведене, судові витрати покласти на скаржника в порядку ст. 49 ГПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, скаржник в апеляційній скарзі просить суд скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 28.10.14 у справі № 914/2980/14 в частині майнових та немайнової позовних вимог.

Відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, а у разі подання позовної заяви майнового характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми. Таким чином, сума судового збору, яка підлягала сплаті при поданні апеляційної скарги з вимогою скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 28.10.14 у справі № 914/2980/14 в повному обсязі становить 1 962,20 грн. (1353,20 грн. - вимога майнового характеру та 609 грн. - вимога щодо зобов'язання вчинити дії). Проте, як вбачається з квитанції № 13735.140.2 від 11.11.14, доданої до апеляційної скарги, відповідач сплатив 1 353,21 грн., а тому з урахуванням норм ст. 49 ГПК України, з відповідача підлягає стягненню 609 грн. судового збору за результатами вирішення даного спору в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Львівської області від 28.10.14 у справі № 914/2980/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу ТОВ «Енергія-Новий Розділ» без задоволення.

2. Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покласти на скаржника.

3. Стягнути з ТОВ «Енергія-Новий Розділ» (81652, Львівська область, м. Новий Розділ, вул. Грушевського, 37, ) в доход спеціального фонду Державного бюджету України (МФО банку 825014, Банк ГУДКСУ у Львівській області, УДКСУ у Личаківському районі м. Львова, , рахунок 2006) 609 грн. 00 коп. недоплаченого судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

4. Місцевому господарському суду видати наказ.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 15.01.15

Головуючий суддя Кузь В.Л.

Суддя Галушко Н.А.

Суддя Орищин Г.В.