ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.01.15р. Справа № 904/9157/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД КРИВБАСЗАЛІЗОБЕТОН", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Приватного підприємства "МЕТАЛПРОМ", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 65 151,46 грн.

Суддя Бєлік В.Г.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД КРИВБАСЗАЛІЗОБЕТОН" звернулось до господарського суду з позовною заявою до Приватного підприємства "МЕТАЛПРОМ" про стягнення заборгованості у загальному розмірі 65 151,46 грн., який складається з сум: 52 549,98 грн. - основний борг, 1 944,35 грн. - 3% річних, 10 65713 грн. - інфляційні збитки.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до укладеного між сторонами Договору поставки товарного бетону (розчину) № 17 від 07.08.2013р., позивачем поставлено відповідачу товар, за який відповідач не розрахувався, що і стало причиною спору.

Відповідач позов визнає в частині стягнення основного боргу у розмірі 52 549,98 грн. Зазначає про невірне нарахування позивачем сум 3% річних та інфляційних.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, в судовому засіданні, призначеному на 11.12.2014р. о 11:15год. було оголошено перерву до 15.01.2015р. о 11:00год.

Представники сторін в дане судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання повідомленні судом належним чином в судовому засіданні, призначеному на 11.12.2014р. о 11:15год., про що зроблено відмітку в протоколі судового засідання від 11.12.2014р. (а.с.72).

Клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю участі у справі представників сторін до суду не надходили.

Нез'явлення у судове засідання представників сторін за викладених обставин не є перешкодою для розгляду справи.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу по суті за наявними в ній матеріалами відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ч.2 ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В :

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД КРИВБАСЗАЛІЗОБЕТОН" (постачальник) та Приватним підприємством"МЕТАЛПРОМ" (покупець) укладений Договір поставки товарного бетону (розчину) № 17 від 07.08.2013р.

Згідно п. 1.1. договору постачальник забезпечує виробництво та поставку товарного бетону (розчину) покупцю за заявками покупця в строки та на умовах, встановлених договором, а покупець зобов'язується прийняти товарний бетон (розчин) в договірні строки та оплати його.

Згідно п. 1.2. договору марка, ціна товарного бетону (розчину) та доставки зазначені в Специфікації, яка є невід'ємною частиною договору.

Згідно п. 2.1. договору поставка товарного бетону (розчину) здійснюється шляхом централізованої доставки на об'єкт покупця відповідно до заявки, наданої не пізніше, ніж 24 години до початку відвантаження товарного бетону (розчину) згідно затвердженої сторонами форми.

Відповідно до п.5.1 договору, ціна товарного бетону (розчину), що поставляється, визначена в Специфікації та включає в себе:

- ціна товарних бетонних (розчинів) сумішей;

- вартість централізованої доставки на об'єкт покупця.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 712 Цивільний кодекс України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як вбачається з наданих до матеріалів справи документів (актів надання послуг (а.с.21-24), видаткових накладних (а.с.25-28), податкових накладних (а.с.29-31)), позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 84 049,98 грн.

Товар був прийнятий відповідачем без будь-яких зауважень в повному обсязі, без претензій, що підтверджено підписом повноважного представника відповідача у накладних, а також визнано представником позивача в судовому засіданні.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п. 5.2. договору розрахунки за договором проводяться покупцем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Оплата за відвантажену продукцію проводиться з відстрочкою платежу до 10 календарних днів з моменту відвантаження. Оплата здійснюється в національній валюті - гривні.

У встановлений договором термін відповідач за поставлений позивачем товар в повному обсязі не розрахувався. В добровільному порядку сплатив заборгованість на загальну суму 31 500,00 грн. Залишок заборгованості складає 52 549,98 грн.

Суму основного боргу також підтверджено матеріалами справи, в тому числі актом звірки взаєморозрахунків станом на 17.09.2014р. (а.с.18), а також визнано відповідачем, про що зазначено в поданому до суду письмовому відзиві на позовну заяву (а.с.55).

Враховуючи підписання відповідачем акту звірки та його особисте визнання суми основного боргу у розмірі 52 549,98 грн. за Договором поставки товарного бетону (розчину) № 17 від 07.08.2013р., суд задовольняє цю вимогу в повному обсязі.

Відповідно до 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача за період 25.08.2013р. по 17.11.2014р. 3% річних у розмірі 1 944,35 грн., та інфляційні за період з вересня 2013р. по жовтень 2014р. у сумі 10 657,13 грн.

Перевіривши правильність нарахування річних та інфляційних, суд знайшов їх розрахунки невірними, тому, що їх нарахування здійснювалось позивачем на загальну суму заборгованості без урахування сплачених відповідачем у цей період сум.

За розрахунком суду 3% річних складають загальний розмір 1 834,12 грн., а саме:

1 )За товар, поставлений 14.08.2013р., сума 3% річних нарахована наступним чином:

за період прострочення з 25.08.2013р. по 29.08.2013р. нараховані на суму боргу 22 000,00 грн. у розмірі 7,23 грн.;

за період прострочення з 30.08.2013р. по 15.01.2014р. нараховані на суму боргу 12 000,00 грн. у розмірі 137,10 грн.;

за період прострочення з 16.01.2014р. по 18.06.2014р. нараховані на суму боргу 7 000,00 грн. у розмірі 88,66 грн..

2) За товар, поставлений 03.10.2013р., сума 3% річних нарахована наступним чином:

за період прострочення з 14.10.2013р. по 08.07.2014р. нараховані на суму боргу 27 499,98 грн. у розмірі 605,75 грн.;

за період прострочення з 09.07.2013р. по 29.07.2014р. нараховані на суму боргу 24 499,98 грн. у розмірі 42,29 грн.;

за період прострочення з 30.07.2013р. по 17.11.2014р. нараховані на суму боргу 20 499,98 грн. у розмірі 187,03 грн.

3) За товар, поставлений 04.10.2013р., 3% річних нараховані наступним чином:

за період прострочення з 15.10.2013р. по 17.11.2014р. нараховані на суму боргу 1 900,00 грн. у розмірі 62,15 грн.

4) За поставлений товар 15.10.2013р. 3% річних нараховані наступним чином:

за період прострочення з 26.10.2013р. по 17.11.2014р. нараховані на суму боргу 20 350,00 грн. у розмірі 647,30 грн.

5) За поставлений товар 21.10.2013р. 3% річних нараховані наступним чином:

за період прострочення з 01.11.2013р. по 17.11.2014р. нараховані на суму боргу 1 700,00 грн. у розмірі 53,38 грн.

За розрахунком суду інфляційні складають загальний розмір 10 586,96 грн., а саме:

1)За товар, поставлений 14.08.2013р., інфляційні нараховані наступним чином:

за період прострочення з вересня 2013р. по січень 2014р. нараховані на суму боргу 12 000,00 грн. у розмірі 132,46 грн.;

за період прострочення з січня 2014р. по червень 2014р. нараховані на суму боргу 7 000,00 грн. у розмірі 809,69 грн.

2) За товар, поставлений 03.10.2013р., інфляційні нараховані наступним чином:

за період прострочення з жовтня 2013р. по червень 2014р. нараховані на суму боргу 27 499,98 грн. у розмірі 3 519,57 грн.;

за період прострочення за липень 2014р. нараховані на суму боргу 24 499,98 грн. у розмірі 99,00 грн.;

за період прострочення з серпня 2014р. по жовтень 2014р. нараховані на суму боргу 20 499,98 грн. у розмірі 1 273,57 грн.

3) За товар, поставлений 04.10.2013р., інфляційні нараховані наступним чином:

за період прострочення з жовтня 2013р. по жовтень 2014р. нараховані на суму боргу 1 900,00 грн. у розмірі 385,42 грн.

4) За товар, поставлений 15.10.2013р., інфляційні нараховані наступним чином:

за період прострочення з листопада 2013р. по грудень 2014р. нараховані на суму боргу 20 350,00 грн. у розмірі 4 030,55 грн.

5) За товар, поставлений 21.10.2013р., інфляційні нараховані наступним чином:

за період прострочення з листопада 2013р. по листопад 2014р. нараховані на суму боргу 1 700,00 грн. у розмірі 336,70 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано доказів оплати отриманого товару в період з моменту його отримання до дати слухання справи.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги визнання відповідачем позову в повному обсязі, враховуючи коригування судом сум річних та інфляційних, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню у наступних сумах, а саме: 52 549,98 грн. - основний борг, 1 834,12 грн. - 3% річних, 10 586,96 грн. - інфляційні збитки, а всього: 64 971,06 грн.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати стягуються з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "МЕТАЛПРОМ" (50007, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Якіра, буд. 3А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД КРИВБАСЗАЛІЗОБЕТОН" (50000, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, пр. Карла Маркса, буд. 1, офіс 114, ) 52 549,98 грн. - основного боргу, 1 834,12 грн. - 3% річних, 10 586,96 грн. - інфляційних збитків, 1 821,94 грн. - судового збору.

Видати наказ.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено

20.01.2015р.

Суддя В.Г. Бєлік