ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.01.2015 Справа № 907/25/13

За первісним позовом Товариства з додатковою відповідальністю „Патент", м. Ужгород

до відповідача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області, м. Ужгород

про визнання права приватної власності на будівлю гуртожитку по вул. Джамбула, 50 в місті Ужгород за ТДВ „Патент"

та

за зустрічним позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області, м. Ужгород

до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю „Патент", м. Ужгород

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, виконавчий комітет Ужгородської міської ради, м. Ужгород

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Орган самоорганізації населення „Будинковий комітет „Мрія - УЖ", м. Ужгород

про визнання права державної власності на гуртожиток по вул. Джамбула, 50 у місті Ужгород та скасування Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Ужгородської міської ради за №17/11 від 19.04.2006 р. ВАТ „Патент"

Суддя Івашкович І.В., розглянувши матеріали

за заявою Вх.№02.5.1-17/1295/14 від 11.12.14 виконавчого комітету Ужгородської міської ради Закарпатської області, м. Ужгород

про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Закарпатської області від 11.03.2013 по справі № 907/25/13

за участю представників:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) - не з"явився

від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) - Семак В.П., довіреність №3 від 05.01.2015р.

від заявника (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за зустрічним позовом) виконавчого комітету Ужгородської міської ради - Орбан Н.Л., доручення №03-17/354 від 30.12.14

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за зустрічним позовом, Органу самоорганізації населення „Будинковий комітет „Мрія-УЖ" - Юришинець О.Ю., довіреність від 14.04.2014

прокурор - Роман М.С., старший прокурор відділу прокуратури Закарпатської області

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 11.03.2013 по справі №907/25/13, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 28.05.2013р., задоволено повністю первісний позов та визнано за товариством з додатковою відповідальністю "Патент", м.Ужгород право власності на будівлю гуртожитку, розташованого по вул. Джамбула, 50 в місті Ужгород; відмовлено в задоволенні зустрічного позову регіонального відділення Фонду державного майна України, м.Ужгород по Закарпатській області до товариства з додатковою відповідальністю "Патент", м.Ужгород про визнання права державної власності на гуртожиток по вул. Джамбула, 50 у місті Ужгород та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Ужгородської міської ради за 17/11 від 19.04.2006р. ВАТ "Патент".

Приймаючи вказане рішення, суд виходив із аналізу та оцінки обставин приватизації цілісного майнового комплексу УВВК "Патент", проведеної згідно з наказом Закарпатського регіонального відділення Фонду державного майна України №3/357 від 26.09.1994р., внаслідок чого відповідно до наказу РВ ФДМУ по Закарпатській області №3/71 від 04.04.1995р. було створено ВАТ "Патент" та передано останньому разом з іншими об"єктами нерухомості будівлю гуртожитку по вул. Джамбула, 50 в м.Ужгороді. При цьому, виходячи із загальних цивільно-правових засад захисту права власності, закріплених згідно зі ст. ст. 15, 16, 392 Цивільного кодексу України, посилаючись на норми законодавства України, чинного на момент проведення приватизації УВВК "Патент", відповідно до якого гуртожитки не відносились до об"єктів державного житлового фонду, який підлягав приватизації громадянами України та підлягав передачі у комунальну власність відповідних рад, а отже не існувало законодавчої заборони щодо включення гуртожитків до вартості майна підприємств, що підлягали приватизації, а також посилаючись на встановлення правомірності набуття права власності товариством "Патент" на підставі постанови господарського суду Закарпатської області від 19.04.2006р. по справі 17/11, яка набрала законної сили, суд дійшов висновку про задоволення первісного позову ТДВ "Патент", м.Ужгород до регіонального відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області, м.Ужгород про визнання права приватної власності на будівлю гуртожитку по вул. Джамбула, 50 в м.Ужгород.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд не взяв до уваги наведені позивачем за зустрічним позовом РВ ФДМУ по Закарпатській області посилання на обставини винесення Закарпатським окружним адміністративним судом постанови від 15.10.2010р. по справі №2а-3423/08/0770, якою визнано протиправним та скасовано наказ РВ ФДМУ по Закарпатській області в частині щодо включення вартості спірного гуртожитку до складу цілісного майнового комплексу ПК ВАТ "Патент" та на виконання якої був виданий наказ РВ ФДМУ по Закарпатській області від 08.11.2012р. №00611 "Щодо повернення в державну власність та передачу спірного гуртожитку ВАТ "Патент" в комунальну власність". Суд при цьому виходив з тих мотивів, що зазначений наказ у матеріалах справи відсутній, а за змістом заяви про надання роз"яснення постанови Закарпатського окружного адміністративного суду по справі №2а-3423/08/0770 позивачем за зустрічним позовом (РВ ФДМУ по Закарпатській області) зазначено, що оспорюваний об"єкт, тобто спірний гуртожиток, не значиться в наказах регіонального відділення. Окрім того, у рішенні від 11.03.2013 по справі №907/25/13 судом констатовано такий висновок, що постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.10.2010р. по справі №2а-3423/08/0770, на яку покликається відповідач (РВ ФДМУ по Закарпатській області) як на підставу виникнення в нього права власності, жодним чином не вирішувалось питання про право власності на спірний об"єкт нерухомості.

Виконавчий комітет Ужгородської міської ради Закарпатської області - третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача за зустрічним позовом, звернувся до господарського суду Закарпатської області із заявою (Вх.№02.5.1-17/1295/14 від 11.12.14) про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Закарпатської області від 11.03.2013р. по справі №907/25/13, яке набрало законної сили 28.05.2013р.

Як на нововиявлені заявник посилається на ті обставини, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.11.2014р. по справі №17/11 (876/6088/14) скасовано постанову господарського суду Закарпатської області від 19.04.2006р. по справі №17/11 за позовом ВАТ "Патент" до виконкому Ужгородської міської ради про зобов"язання вчинити певні дії, на підставі якої ВАТ "Патент" видано свідоцтво від 01.06.2006 про право власності на гуртожиток по вул. Джамбула, 50 в м.Ужгород.

Посилаючись на ті мотиви, що на момент прийняття рішення господарського суду Закарпатської області від 11.03.2013р. по справі №907/25/13, яким за ТДВ "Патент" визнано право власності на будівлю гуртожитку по вул. Джамбула,50 в м.Ужгороді, за основу взято доказ - свідоцтво від 01.06.2006р. про право власності, яке видавалося на підставі постанови господарського суду Закарпатської області від 19.04.2006р. №17/11, заявник стверджує, що скасування вказаної постанови є нововиявленою обставиною відповідно до ч.1 та п.4 ч.2 ст. 112 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, згідно з поданою заявою (Вх.№02.5.1-17/1295/14 від 11.12.14) та заявою про уточнення до заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами (Вх.№02.5114/1657/14 від 25.12.14) виконавчий комітет Ужгородської міської ради Закарпатської області просить переглянути рішення господарського суду Закарпатської області від 11.03.2013р. по справі №907/25/13, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні первісної позовної заяви ТДВ "Патент", задоволити зустрічну позовну заяву РВ ФДМУ по Закарпатській області в частині скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Ужгородської міської ради за №17/11 від 19.04.2006р. ВАТ "Патент".

Згідно із заявою про перегляд рішення господарського суду Закарпатської області від 11.03.2006р. по справі №907/25/13 за нововиявленими обставинами та заявою про уточнення заявник просить також врахувати ряд інших обставин, зокрема:

- обставини, встановлені у постанові Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.10.2010р. по справі №2а-3424/08/0770;

- прийняте виконавчим комітетом Ужгородської міської ради народних депутатів рішення від 15.06.1984р. №230 "Про план дольової участі в житловому будівництві та розподілі квартир між дольовиками на 1984рік", відповідно до якого згідно з додатком №18 за планом розподілу гуртожитку на 452 місця по вул. Джамбула-Сурікова 226 місць (площею 3368 кв.м.) розподілено міськвиконкому, 119 місць (площею 2965 кв.м.0 - ВПП "Патент", 16 місць (площею 238 кв.м.) - філіалу інституту "Укрземпроект", 11 місць (площею 165 кв.м.) - ВКП інституту "Львівдіпроводгосп";

- прийняте виконкомом рішення від 15.06.1984р. №218 "Про передачу на баланс підприємству "Патент" гуртожитку на 452 місця по вул. Джамбула", відповідно до якого передбачалось передати підприємству на баланс гуртожитку з метою утримання та обслуговування, здійснення поселення працівників згідно пайової участі;

- прийняту постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2014р., якою скасовано постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.06.2013р. по справі №2а-0770/3706/12 та відмовлено в задоволенні позовних вимог ТДВ "Патент" до РВ ФДМУ по Закарпатській області про визнання протиправними дій щодо прийняття наказу від 08.11.2012р. про повернення в державну власність та передачу в комунальну власність гуртожитку ВАТ "Патент", скасування наказів РВ ФДМУ по Закарпатській області від 08.11.2012р. №00611, від 12.12.2012р. №00705;

- обставини, встановлені рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.04.2014р. по справі №308/20536/13-ц.

Окрім того, заявник звертає увагу на закріплене у ст.8 Конвенції з прав людини та основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини право на житло, а також проголошене згідно з Конституцією України серед основних прав і свобод людини і громадянина право на житло.

Також, посилаючись на регламентацію норм Закону України від 04.09.2008р. №500-VI "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитку", Закону України від 08.09.2011р. №3716-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення правового регулювання забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків", заявник зазначає про закріплення згідно із законодавчими актами України правового статусу гуртожитків як об"єктів державного житлового фонду, які не підлягають приватизації.

Заявник, мотивуючи вимоги за поданою ним заявою, посилається на обставини передачі спірного гуртожитку у комунальну власність на підставі рішення сесії Ужгородської міської ради від 11.04.2014р. №1256 "Про прийняття гуртожитку у комунальну власність" та стверджує, що у зв"язку з цим відпала підстава для задоволення зустрічного позову РВ ФДМУ по Закарпатській області в частині визнання права державної власності на спірний гуртожиток.

В процесі судового розгляду заяви про перегляд судового рішення по даній справі за нововиявленими обставинами уповноважений представник заявника - виконавчого комітету Ужгородської міської ради вимоги за заявою підтримав в повному обсязі. Посилається на викладені у заяві та уточненнях до заяви мотиви, у підтвердження наведених ним обставин посилається на додані документальні докази.

Прокурором повністю підтримано позицію заявника щодо наявності підстав для перегляду судового рішення по даній справі за нововиявленими обставинами, просить рішення господарського суду Закарпатської області від 11.03.2013р. скасувати, прийняти рішення про відмову в задоволенні первісного позову та про задоволення зустрічного позову в частині скасування свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Ужгородської міської ради за №17/11 від 19.04.2006р. ВАТ "Патент". Погоджується з позицією заявника про те, що з урахуванням того, що на даний час спірний гуртожиток передано у комунальну власність, відсутні підстави для задоволення зустрічного позову про визнання права державної власності на гуртожиток.

Уповноваженим представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача за зустрічним позовом - органу самоорганізації населення „Будинковий комітет „Мрія - УЖ" повністю підтримано позицію заявника - виконавчого комітету Ужгородської міської ради.

Уповноваженим представником регіонального відділення ФДМУ по Закарпатській області - відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) надано усні пояснення з обгрунтуванням позиції щодо перегляду судового рішення по даній справі за нововиявленими обставинами, згідно з якими підтримано позицію заявника щодо наявності підстав для перегляду судового рішення по даній справі за нововиявленими обставинами. Вважає, що рішення суду від 11.03.2013р. слід скасувати, прийняти рішення про відмову у задоволенні первісного позову та про задоволення зустрічного позову.

Уповноважений представник ТДВ "Патент" (позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом ) вдруге для участі в судовому засіданні по розгляду заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення по даній справі не з"явився. Будь-яких клопотань процесуального характеру до початку даного судового засідання від ТДВ "Патент" до господарського суду не надходило. Натомість від ТДВ "Патент" через канцелярію суду подано письмову заяву №03 від 05.01.2015 (Вх.№02.5.1.14/49/15 від 05.01.14) із запереченнями на заяву виконавчого комітету Ужгородської міської ради про перегляд рішення господарського суду Закарпатської області від 11.03.2013р. у справі 3907/25/13 за нововиявленими обставинами.

У вказаній заяві ТДВ "Патент" викладено позицію про відсутність підстав для перегляду рішення суду по даній справі за нововиявленими обставинами. Зазначає при цьому, що приватизація державного підприємства Ужгородського виробничо-видавничого комбінату "Патент" здійснювалась на підставі Закону України "Про приватизацію майна державних підприємств" від 04.03.1992р. №2163-ХІІ, Державної програми приватизації на 1994 рік та інших нормативно-правових актів. Відповідно до наказу РВ ФДМУ по Закарпатській області від 26.09.1994р. №3/357 прийнято рішення про приватизацію цілісного майнового комплексу УВВК "Патент" методом акціонування. Оцінка вартості ЦМК проведена станом на 01.10.1994р. відповідно до Методики оцінки вартості об"єктів приватизації, затвердженої постановою КМУ від 08.09.1993р. №717. Наказом РВ ФДМУ по Закарпатській області від 04.04.1995р. за №3/71 затверджено план приватизації УВВК "Патент". На вартість цілісного майнового комплексу випущені акції згідно Свідоцтва про реєстрацію випуску цінних паперів від 15.05.1995р., які були реалізовані відповідно до плану приватизації. Відповідно до наказу про створення ВАТ "Патент" від 04.04.1995р. №3/71 РВ ФДМУ по Закарпатській області передало ВАТ "Патент" разом з іншими об"єктами нерухомості будівлю гуртожитку по вул. Джамбула,50 в м.Ужгороді. Право власності на будівлю гуртожитку по вул. Джамбула,50 в м.Ужгороді було зареєстровано 07.10.2002р. згідно Реєстраційного напису на документі про право особистої власності в Ужгородському міському бюро технічної інвентаризації за ВАТ "Патент" та записано в реєстрову книгу за №937.

Посилаючись на норми ч.2 ст.3, ч.1 ст. 5 Закону України "Про приватизацію майна державних підприємств", п.2 Положення про порядок передачі в комунальну власність загальнодержавного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або оперативному управлінні підприємств, установ, організацій, затвердженого постановою КМУ від 06.11.1995р. №891( у чинній редакції на час виникнення спірних правовідносин) вказує на законодавчі положення про те, що гуртожитки не відносились до об"єктів державного житлового фонду, який підлягав передачі у комунальну власність. Відповідні зміни до вказаного Положення внесені постановою КМУ №695 26.05.2004р. Посилається на правові позиції з цього питання, викладені у постановах Верховного Суду України від 10.10.2011р., 08.05.2012р., 22.10.2012р.

Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) вказує на факт реєстрації за ним права приватної власності на спірну будівлю гуртожитку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що видано витяг від 26.05.2014р. і.н. 22159814, що згідно зі ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є офіційним визнанням та підтвердженням державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно. Наголошує, що право комунальної або державної власності на спірне нерухоме майно не зареєстровано за будь-якою іншою особою. Посилається на закріплення згідно зі ст. 41 Конституції України, ст. ст. 319, 321 Цивільного кодексу України засад непорушності права приватної власності.

Виходячи з тлумачення норм ст. ст. 387, 388 Цивільного кодексу України, стверджує, що РВ ФДМУ по Закарпатській області необхідно відшкодувати кошти покупцям акцій ВАТ "Патент", а потім ставити вимогу про визнання права власності на будівлю гуртожитку та скасування свідоцтва про право власності.

Наголошує, що постанова господарського суду Закарпатської області від 19.04.2006р. по справі №17/11 не була єдиною підставою для задоволення позовних вимог по справі №907/25/13.

У запереченнях ТДВ "Патент" зазначає про те, що не погодившись із постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.11.2014р. товариством подано касаційну скаргу, а ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.12.2014р. відкрито касаційне провадження за №К/800/66237/14.

Враховуючи повторну, без підтвердження поважних причин, неявку уповноваженого представника ТДВ "Патент" для участі у судовому розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення по даній справі, суд, з урахуванням приписів ч.4 ст. 114 Господарського процесуального кодексу України, а також встановленого згідно з ч.1 ст. 113 цього Кодексу місячного строку розгляду заяви, прийшов до висновку, що заява підлягає розгляду по суті в даному судовому засіданні.

Проаналізувавши доводи учасників судового розгляду та подані ними документальні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що заява виконавчого комітету Ужгородської міської ради Закарпатської області про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Закарпатської області від 11.03.2013р. по справі №907/25/13 підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступних мотивів.

Відповідно до ст.112 Господарського процесуального кодексу України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами. Статтею 112 ГПК визначено вичерпний перелік підстав для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, серед яких зокрема, передбачено таку підставу, як скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду (п.4 ч.2 ст.112 ГПК України).

У постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №17 (із наступними змінами) "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" надано роз"яснення з метою забезпечення однакового і правильного застосування норм Господарського процесуального кодексу України про перегляд рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами.

Зокрема, вказаною постановою наведено правові позиції про те, що до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

З наведених правових позицій слідує висновок про те, що виходячи із розкриття юридичної суті нововиявлених обставин, такими слід вважати саме ті фактичні дані, які згідно із законом спроможні спростувати покладені в основу прийнятого судом рішення факти.

У п.п. 8.6, 8.7 вищевказаної постанови Пленуму Вищого господарського суду України зазначається, що прийняття та розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов'язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Законом не передбачено здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у повному обсязі. Отже, господарський суд переглядає судове рішення за нововиявленими обставинами лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть рішення.

Як зазначено вище, при прийнятті рішення від 11.03.2013р., яким задоволено первісний позов та визнано за ТДВ "Патент" право власності на будівлю гуртожитку по вул. Джамбула,50 в м.Ужгород, відмовлено в задоволенні зустрічного позову РВ ФДМУ по Закарпатській області про визнання права державної власності на вказаний гуртожиток та скасування Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, господарський суд виходив з тих обставин, що:

відповідно до наказу РВ ФДМУ по Закарпатській області від 26.09.1994р. №3/357 здійснено приватизацію цілісного майнового комплексу УВВК "Патент" методом акціонування;

відповідно до наказу від 04.04.1995р. №3/71 про створення ВАТ "Патент" РВ ФДМУ по Закарпатській області передало ВАТ "Патент" разом з іншими об"єктами нерухомості будівлю гуртожитку по вул. Джамбула,50;

відповідно до наказу РВ ФДМУ по Закарпатській області №02-09/281 від 12.09.2000р. зазначено, що вартість державної частки в статутному фонді ВАТ "Патент" вважати сплаченою, а процес приватизації завершеним;

на підставі постанови господарського суду Закарпатської області по справі №17/11 від 19.04.2006р. видано свідоцтво про право власності на будівлю гуртожитку по вул. Джамбула,50 в м.Ужгород, право власності зареєстровано КП "БТІ м.Ужгорода", про що видано витяг про реєстрацію права власності №10941886 від 15.06.2006р.

Суд посилався на законодавство України з питань приватизації, чинне на час приватизації цілісного майнового комплексу (ЦМК) УВВК "Патент", а також відповідні правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду України, з яких випливає, що на момент приватизації УВВК "Патент" гуртожитки не відносились до об"єктів державного житлового фонду, який підлягав приватизації громадянами України чи підлягав передачі у комунальну власність відповідних рад, а отже не існувало законодавчої заборони щодо включення їх вартості до вартості майна підприємств, що підлягали приватизації.

При цьому суд у рішенні від 11.03.2013р. констатував, що постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.10.2010р. по справі №2а-3423/08/0770, на яку посилався відповідач (РВ ФДМУ по Закарпатській області) як на підставу виникнення у нього право власності, жодним чином не вирішувалось питання про право власності на спірний об"єкт нерухомості.

Разом з тим, судом при винесенні рішення від 11.03.2013р. враховано, що правомірність набуття права власності Товариства на спірний гуртожиток встановлено на підставі постанови господарського суду Закарпатської області від 19.04.2006р. у справі №17/11, яка набрала законної сили.

Із змісту констатованих у судовому рішенні від 11.03.2013р. по справі №907/25/13 висновків слідує, що в основу прийнятого рішення про задоволення первісного позову та відмову в задоволенні зустрічного позову судом покладено оцінку вищенаведених обставин в їх сукупності, з урахуванням при цьому підтвердження правомірності набуття ТДВ "Патент" права власності на спірний гуртожиток згідно з постановою господарського суду Закарпатської області від 19.04.2006р. у справі №17/11.

Постановою господарського суду Закарпатської області від 19.04.2006р. по справі №17/11 було задоволено позов ВАТ "Патент" до виконавчого комітету Ужгородської міської ради, зобов"язано виконавчий комітет Ужгородської міської ради видати ВАТ "Патент" свідоцтво про право власності на будівлю , що розташована в м.Ужгороді по вул. Джамбула,50, та внести доповнення до раніше виданого свідоцтва про право власності на об"єкти нерухомого майна, що розташовані в м.Ужгороді по вул. Гагаріна,101. При цьому суд виходив із обставин набуття ВАТ "Патент" права власності, зокрема, на будівлю гуртожитку по вул. Джамбула, 50 в м.Ужгород, в процесі приватизації та перетворення УВВК "Патент" у ВАТ "Патент" шляхом передачі зазначеної будівлі зо статутного фонду ВАТ "Патент". Суд виходив з необхідності захисту права власності ВАТ "Патент", яке вважав порушеним у зв"язку з відмовою виконавчого комітету видати свідоцтво про право власності на будівлю вказаного гуртожитку.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.11.2014р. по справі №876/6088/14, прийнятою за апеляційною скаргою ДП "Закарпатський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" та органу самоорганізації населення будинкового комітету "Мрія-Уж", скасовано вищезгадану постанову господарського суду Закарпатської області від 19.04.2006р. по справі №17/11, прийнято нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ВАТ "Патент" (правонаступником якого є ТДВ "Патент") відмовлено повністю.

При прийнятті постанови від 12.11.2014р. Львівський апеляційний адміністративний суд виходив із тих встановлених судовим розглядом обставин, що відповідно до рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради народних депутатів №230 від 15.06.1984р. "Про план дольової участі в житловому будівництві та розподіл квартир між дольовиками на 1984рік" та додатків до нього у гуртожитку по вул. Джамбула,50 в м.Ужгород виділялось 16 місць загальною площею 238 кв.м. філіалу Інституту "Укрземпроект" (правонаступником якого є державне підприємство "Закарпатський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою"), який приймав участь у будівництві гуртожитку. Відтак, судом констатовано, що державному підприємству "Закарпатський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" належать вказані житлові приміщення, тобто він є власником частини будівлі по вул. Джамбула,50 в м.Ужгород.

Таким чином, скасування судового рішення, яке в частині встановлення правомірності набуття товариством "Патент" права власності на спірний гуртожиток по вул. Джамбула,50 покладено в основу прийняття судового рішення по даній справі в сукупності з іншими обставинами, є нововиявленою обставиною в розумінні п.4 ч.2 ст.112 Господарського кодексу України.

Покладені в основу винесеного поданій справі судового рішення від 11.03.2013р. висновки про встановлення правомірності набуття права власності ТДВ "Патент" на спірний гуртожиток на підставі постанови господарського суду Закарпатської області від 19.04.2006р. по справі №17/11 спростовані фактом скасування вказаної постанови за результатами перегляду її в апеляційному порядку.

Відтак, обставини скасування постанови господарського суду Закарпатської області від 19.04.2006р. по справі №17/11 суд вважає істотими для вирішення спору по даній справі, такими, що суттєво впливають на оцінку сукупності інших фактичних обставин, пов"язаних з правомірністю набуття ВАТ "Патент" (правонаступник ТДВ "Патент") права власності на спірний гуртожиток при приватизації державного підприємства УВВК "Патент". У зв"язку з наведеним рішення господарського суду Закарпатської області від 11.03.2013р. по справі 3907/25/13 підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 8 ст. 114 Господарського процесуального кодексу України ( 1798-12 ) у разі скасування судового рішення за результатами його перегляду за нововиявленими обставинами справа розглядається господарським судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Виходячи з підстав первісного позову, що грунтуються на обставинах набуття ТДВ "Патент" права власності на гуртожиток по вул. Джамбула,50 в м.Ужгород в процесі приватизації УВВК "Патент" шляхом перетворення у ВАТ "Патент", а також підстав зустрічного позову, що обгрунтовані з посиланням на неправомірність включення вартості спірного гуртожитку до складу цілісного майнового комплексу ВАТ "Патент", яка підтверджена постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.10.2010р. (набрала законної сили 13.09.2012р.), суд надає правову оцінку фактичних обставин справи в їх сукупності та констатує висновки наступні.

Позивач за первісним позовом ТДВ "Патент" обгрунтовує правомірність набуття ним права власності на спірний гуртожиток в процесі приватизації цілісного майнового комплексу УВВК "Патент" методом акціонування, за результатами якої було створено ВАТ "Патент" з передачею останньому разом з іншими об"єктами нерухомості будівлі гуртожитку по вул. Джамбула,50 в м.Ужгород.

Відповідно до положень ст. 21 Закону України „Про власність", що був чинним на час приватизації ЦМК УВВК „Патент", перетворення державних підприємств в акціонерні та інші товариства передбачалось як підстава виникнення права колективної власності.

Таким чином, право власності на відповідне майно за вказаною підставою вважається набутим правомірно у випадках дотримання законодавчо встановленого порядку перетворення державного підприємства у акціонерне або інше товариство.

Як вбачається із фактичних обставин і матеріалів справи, приватизація цілісного майнового комплексу державного підприємства УВВК „Патент", в результаті якої створено ВАТ "Патент", здійснювалась відповідно до Закону України „Про приватизацію державного майна", у чинній на час приватизації цілісного майнового комплексу УВВК "Патент" редакції (на той час та до затвердження згідно із Законом України N 89/97-ВР від 19.02.97 нової редакції вказаний Закон мав назву „Про приватизацію майна державних підприємств") методом акціонування, тобто шляхом перетворення державного підприємства у акціонерне товариство як це передбачалось ст.18 вказаного Закону.

У розділі І цього Закону закріплено загальні положення, серед яких, зокрема, у ст.3 передбачалось, що дія цього Закону не поширюється на приватизацію об'єктів державного земельного та житлового фондів, а також об'єктів соціально-культурного призначення, за винятком тих, які належать підприємствам, що приватизуються.

Окрім того, згідно з нормами ч.2 ст.24 чинного на той час Закону України „Про приватизацію майна державних підприємств", передбачались пільги на викуп державного майна, що полягали у тому, що товариству покупців, створеному працівниками підприємства згідно з статтею 8 цього Закону, яке стало власником свого підприємства в результаті викупу підприємства, купівлі його на аукціоні, за конкурсом, придбання 51 і більше відсотків акцій, за його згодою відповідний державний орган приватизації безоплатно передає об'єкти соціально-побутового призначення, створені за рахунок коштів фонду соціального розвитку (аналогічних фондів) зазначеного підприємства із зменшенням ціни, за яку було придбано майно підприємства, на суму початкової ціни зазначеного майна.

Відповідно до регламентації норм Закону України від 19 червня 1992 року N 2482-XII "Про приватизацію державного житлового фонду" та Положення про порядок передачі в комунальну власність загальнодержавного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або оперативному управлінні підприємств, установ, організацій (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 06.11.1995р. №891) у редакції, чинній на час приватизації УВВК "Патент", гуртожитки не відносились до об"єктів державного житлового фонду, який підлягав приватизації громадянами України чи підлягав передачі у комунальну власність відповідних Рад. Отже, гуртожитки в силу відсутності відповідної законодавчої заборони могли бути включені до вартості майна підприємств, які підлягали приватизації. Відповідно, до вартості майна підприємств, які підлягали приватизації, могла включатись вартість гуртожитків, як об"єктів соціально-побутового призначення, з урахуванням при цьому приписів ст. ст. 3, 24 чинного на той час Закону України „Про приватизацію майна державних підприємств".

Матеріалами справи підтверджено, що гуртожиток по вул.Джамбула,50 в м.Ужгород, який як об"єкт соціально-побутового призначення знаходився на час приватизації УВВК „Патент" на балансі цього підприємства, не відноситься до об'єктів, створених виключно за рахунок коштів вказаного підприємства.

Так, в матеріалах справи наявна копія рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради народних депутатів від 15.06.1984р. №230 „Про план дольової участі в житловому будівництві та розподіл квартир між дольовиками на 1984 рік", відповідно до якого (додаток№18) у гуртожитку на 452 місця по вул. Джамбула-Сурікова (спірний по даній справі) затверджено план розподілу місць між дольовиками: міськвиконкомом, ВПП „Патент", філіалом інституту „Укрземпроект", ВКП інститут „Львівдіпроводгосп".

Таким чином, на час приватизації на балансі УВВК „Патент" знаходився спірний гуртожиток, як об"єкт соціально-побутового призначення, який використовувався для проживання як працівників підприємства „Патент", так і інших установ, які на дольових засадах брали участь у його будівництві. Будівля спірного гуртожитку, збудованого за рахунок дольової участі вищевказаних установ, згідно з вимогами ст. ст. 3, 24 чинного на час приватизації УВВК "Патент" Закону України "Про приватизацію майна державних підприємств" не відносилась до об"єктів приватизації, на які поширювалась дія цього Закону.

Доводи про те, що за чинним на час приватизації ЦМК УВВК "Патент" законодавством України не існувало законодавчої заборони щодо включення вартості гуртожитків до майна підприємств, що підлягали приватизації (у підтвердження такої позиції позивач за первісним позовом посилався на відповідні правові позиції Верховного Суду України), суд не бере до уваги, оскільки відсутність відповідних законодавчих заборон стосувалась гуртожитків, які перебували на балансі підприємств, що приватизуються, та були створені за рахунок коштів цих підприємств. Однак, спірний по даній справі гуртожиток є об"єктом соціально-побутового призначення, який створений за рахунок дольової участі різних установ, а отже перебував під законодавчою забороною приватизації згідно з приписами вищенаведених ст. ст. 3, 24 Закону України "Про приватизацію майна державних підприємств".

Окрім того, постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.10.2010р. по справі №2а-3423/08/0770, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2012р., визнано протиправним та скасовано наказ РВ ФДМУ по Закарпатській області в частині включення вартості гуртожитку по вул. Джамбула,50 у м.Ужгород до складу цілісного майнового комплексу ПК ВАТ "Патент". Відтак, вказаною постановою адміністративного суду, яка в силу ст. 35 Господарського процесуального кодексу України має преюдиційне значення при розгляді даної справи, підтверджено незаконність здійснення приватизації спірного гуртожитку у складі цілісного майнового комплексу УВВК "Патент".

Виходячи з вищевикладених обгрунтувань, суд констатує висновок про відсутність правових підстав вважати правомірним набуття позивачем за первісним позовом ТДВ "Патент" права власності на спірний гуртожиток в процесі приватизації цілісного майнового комплексу УВВК "Патент".

З наведених підстав первісний позов ТДВ "Патент" до регіонального відділенні ФДМУ по Закарпатській області про визнання права приватної власності на будівлю гуртожитку по вул. Джамбула,50 в м.Ужгород задоволенню не підлягає.

Відтак, правовий режим гуртожитку по вул. Джамбула,50 в м.Ужгород, який як об"єкт права державної власності перебував на балансі УВВК "Патент", однак в процесі приватизації цілісного майнового комплексу УВВК "Патент" не перейшов у власність створеного під час приватизації ВАТ "Патент", залишився незмінним.

Відповідно, виходячи аналізу та оцінки фактичних обставин, які існували на час звернення із зустрічним позовом по даній справі, правомірними слід визнати вимоги РВ ФДМУ по Закарпатській області за зустрічним позовом до ТДВ "Патент" про визнання права державної власності на спірний гуртожиток. Вимоги за зустрічним позовом в цій частині слід задоволити.

Скасування згідно з постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.11.2014р. постанови господарського суду Закарпатської області від 19.04.2006р. по справі №17/11, на підставі якої ВАТ "Патент" (правонаступник ТДВ "Патент") було видано Свідоцтво про право власності на будівлю гуртожитку по вул. Джамбула, 50 в м.Ужгороді, спростовує правомірність видачі цього свідоцтва. Вимоги за зустрічним позовом про скасування Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Ужгородської міської ради за №17/11 від 19.04.2006 р. ВАТ „Патент" підлягають задоволенню.

Таким чином, зустрічний позов слід задоволити в повному обсязі.

Вищенаведеними висновками суду спростовуються заперечення ТДВ "Патент" на заяву виконавчого комітету Ужгородської міської ради про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення по даній справі. Одночасно суд зазначає про безпідставність доводів щодо набуття ТДВ "Патент" права приватної власності на спірний гуртожиток.

Так, спірний по даній справі гуртожиток, як об"єкт права державної власності, підпадає під дію норм Закону України від 4 вересня 2008 року N 500-VI (із наступними змінами) "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків", яким врегульовано правові, майнові, економічні, соціальні, організаційні питання забезпечення реалізації конституційного права на житло громадян, які тривалий час на законних підставах проживають у гуртожитку. Вказаний Закон у спірних правовідносин підлягає застосуванню як закон спеціальної дії.

Відповідно до ст. 1 цього Закону врегламентовано сферу його дії та встановлено, зокрема, що дія цього Закону не поширюється на гуртожитки, що знаходяться у приватній власності, крім гуртожитків, що було включено до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації). Таким чином, вказаний Закон розмежовує загальний правовий режим гуртожитків, що перебувають у приватній власності (на такі гуртожитки сфера дії цього Закону не поширюється), та гуртожитків, що на правомірних підставах включено до статутних фондів підприємств, створених в процесі приватизації (на які дія цього Закону поширюється). В силу відповідних положень вказаного Закону (ст.3) гуртожитки, на які поширюється дія цього Закону, підлягають передачі у власність територіальних громад з дотриманням встановленого порядку.

За результатами розгляду справи суд вирішує питання розподілу судових витрат та констатує наступне.

Згідно з положеннями пп.6 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" передбачено сплату судового збору за подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в розмірі 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, а у разі подання позовної заяви майнового характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Згідно з пп. 1, 2 п. 2 ч.2ст.і 4 цього Закону встановлено ставку судового збору за подання позовної заяви майнового характеру в розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат, а за подання позовної заяви немайнового характеру - в 1 розмірі мінімальної заробітної плати.

Відповідно до правової позиції, викладеної у пп. 2.2.1 п.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 (із наступними змінами) "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" судовий збір із позовної заяви про визнання права власності визначається з урахуванням вартості спірного майна.

В матеріалах справи (т.1, а.с.117) наявна бухгалтерська довідка №133 від 14.02.2013р. ТДВ "Патент", відповідно до якої станом на 01.02.2013р. залишкова вартість будівлі гуртожитку по вул. Джамбула,50 в м.Ужгород складає 4 860 516,17 грн.

Заявник виконавчий комітет Ужгородської міської ради згідно з поданою заявою Вх.№02.5.1-17/1295/14 від 11.12.14, вимоги за якою уточнено згідно із заявою Вх.№02.5114/1657/14 від 25.12.14, просив переглянути рішення господарського суду Закарпатської області від 11.03.2013р. по справі 3907/25/13 та прийняти рішення нове рішення про відмову в задоволенні первісного позову, про задоволення зустрічного позову в частині скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Отже, заявником мав бути сплачений судовий збір в розмірі 36540,00 грн. (у зв"язку з оспорюванням первісного позову майнового характеру в повному обсязі) та 609грн. (у зв"язку з оспорюванням зустрічного позову в частині вимоги немайнового характеру), всього - 37149,00 грн.

Натомість при зверненні із заявою заявником сплачено судовий збір в розмірі 913,50 грн. Сума недоплати судового збору складає 36235,50 грн.

У п.2.7 вищевказаної постанови Пленуму Вищого господарського суду України зазначено, що у разі коли визначена (встановлена) позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, господарський суд з урахуванням припису абзацу першого частини другої статті 6 Закону і частин першої - четвертої статті 49 ГПК попередньо визначає розмір судового збору, виходячи з ціни позову, вказаної позивачем, а за результатами вирішення спору або достягує недоплачену суму судового збору з належної сторони, або повертає суму переплати цього збору.

Таким чином, із заявника виконавчого комітету Ужгородської міської ради підлягає стягненню в доход Державного бюджету 36235,50 грн. судового збору.

З урахуванням конкретних обставин справи, виходячи з результатів розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд розподіляє витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 37149,00 грн. між заявником виконавчим комітетом Ужгородської міської ради та позивачем за первісним позовом (відповідачем за зустрічним позовом) ТДВ "Патент" порівну. Відтак з позивача за первісним (відповідача за зустрічним позовом) ТДВ "Патент" підлягає стягненню на користь виконавчого комітету Ужгородської міської ради 18574,50 грн. відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 4-3, 33, 35, 43, 49, 82-85, 112-114 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Вх.№02.5.1-17/1295/14 від 11.12.14 виконавчого комітету Ужгородської міської ради Закарпатської області, м. Ужгород про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Закарпатської області від 11.03.2013 по справі № 907/25/13 задоволити.

2. Рішення господарського суду Закарпатської області від 11.03.2013 по справі №907/25/13 скасувати та прийняти нове рішення.

3. В задоволенні первісного позову відмовити.

4. Зустрічний позов задоволити.

5. Визнати право державної власності, в особі регіонального відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області, на гуртожиток по вул. Джамбула, буд.50 у м.Ужгород Закарпатської області.

6. Скасувати Свідоцтво про право власності на нерухоме майно з №17/11 від 19.04.2006р., видане виконавчим комітетом Ужгородської міської ради ВАТ "Патент".

7. Стягнути з виконавчого комітету Ужгородської міської ради Закарпатської області (Закарпатська область, м.Ужгород, пл. Поштова,3, і.к. 04053699) в доход Державного бюджету України (отримувач коштів - Управління державної казначейської служби України у м. Ужгороді Закарпатської області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38015610, банк отримувача - ГУДКCУ у Закарпатській області, код банку отримувача (МФО) - 812016, рахунок отримувача - №3002, код класифікації доходів бюджету - 22030001, найменування суду - господарський суд Закарпатської області) суму 36235,50 грн. судового збору. Видати наказ.

8. Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю "Патент" (Закарпатська область, м.Ужгород, вул. Гагаріна, 101, код 05810583) на користь виконавчого комітету Ужгородської міської ради Закарпатської області (Закарпатська область, м.Ужгород, пл. Поштова,3, і.к. 04053699) 18574,50 грн. відшкодування витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст рішення складено 12.01.2015р.

Суддя Івашкович І.В.