ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

13.01.2015 Справа № 917/1001/14

За скаргою публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області по справі № 917/1001/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промодяг", пров. Заводський, 9, кв. 15, м. Харків, 61009 до Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод", вул. Івана Приходька, 141, м. Кременчук, Полтавська область, 39621 про стягнення грошових коштів

Суддя Сірош Д.М.

Представники:

від стягувача: не з'явились

від боржника: Кравченко К.М., довіреність № 40-21 від 08.01.2015 р.

від відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Полтавській області: Кушова І.Б., довіреність № 06-03/55 від 10.01.2014 р.

Розглядається клопотання про поновлення строку на оскарження дій органів Державної виконавчої служби та скарга публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" на дії органів Державної виконавчої служби по справі № 917/1001/14.

Господарським суд Полтавської області ухвалою від 13.10.2014 р. прийнято до розгляду клопотання заявника про відновлення строку для подання скарги на дії відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Полтавській області по справі № 917/1001/14 та призначено проведення судового засідання.

Відповідно до статті 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Згідно з вимогами Господарського процесуального кодексу України до початку розгляду справи по суті пред'явлених вимог господарський суд повинен перевірити чи не пропущено особою, яка звернулась до суду, встановленого чинним процесуальним законодавством строку на таке звернення та чи підлягає цей строк відновленню в разі його пропуску, і в залежності від цього вирішити питання про призначення справи до розгляду, повернення заяви/скарги без розгляду чи відмови у відновленні пропущеного строку.

Згідно з статтею 53 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк. Про відновлення пропущеного строку зазначається в рішенні, ухвалі чи постанові господарського суду. Про відмову у відновленні строку виноситься ухвала.

Як роз'яснив Пленум у п. 9.7 постанови Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» встановлений у частині першій статті 121-2 ГПК десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 ГПК може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку скаржник посилається на те, що ухвалою господарського суду Полтавської області від 13.10.2014 р. його скарга на дії відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Полтавській області була повернута з підстав недотримання скаржником вимог п.п. 2, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України ст. 63 ГПК України.

Скаржник усунув вказані недоліки.

Суд вважає причину пропуску 10 денного строку для звернення боржника зі скаргою на дії органу ДВС, визначеного ч. 1 ст. 121-2 ГПК України поважною, відповідно даний процесуальний строк підлягає відновленню.

У зв'язку з поновленням процесуального строку скарга підлягає розгляду по суті.

Боржник на задоволенні скарги наполягає.

Представник відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області проти задоволення скарги заперечує посилаючись на те, що дії державного виконавця щодо винесення спірних постанов є правомірними та відповідають вимогам ст.ст. 25 та 35 Закону України "Про виконавче провадження", тому підстави для їх скасування відсутні.

Крім того, зазначає, що оскарження дій щодо винесення постанов про стягнення з боржника виконавчого збору від 25.09.2014 р. та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 25.09.2014 р. підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства з огляду на положення п. 6. Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 3 від 13.12.2010 р. "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби", у зв'язку з викладеним представник відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області подав клопотання про припинення провадження по розгляду скарги в частині оскарження дій щодо винесення постанов про стягнення з боржника виконавчого збору від 25.09.2014 р. та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 25.09.2014 р.

Суд відмовляє в задоволенні вказаного клопотання у зв'язку з безпідставністю.

Також, Відділ повідомив, що у зв'язку з добровільною сплатою боржником боргу виконавче провадження закінчено; виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій стягненню не підлягають.

Розглянувши матеріали скарги, заслухавши пояснення представників боржника та стягувача, суд встановив:

Господарським судом Полтавської області по справі № 917/1001/14 прийнято рішення від 07.08.2014 р. про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промодяг", 222 943,44 грн основного боргу, 2 924,50 грн пені, 662,91 грн - 3% річних, 2 329,21 грн інфляційних, та 4 574,67 грн судового збору.

Рішення по справі № 917/1001/14 не оскаржувалося та набрало законної сили

На виконання зазначеного рішення судом виданий наказ від 19.08.2014 р. № 917/1001/14, який пред'явлено до виконання.

11.09.2014 р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області Приймак О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 44695730 з виконання наказу господарського суду Полтавської області від 19.08.2014р. № 917/1001/14 та запропоновано боржнику добровільно виконати рішення суду в строк до 17.09.2014 р. (а.с. 100)

Як зазначає боржник, 17.09.2014 р. він на адресу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області факсом направив заяву про продовження строку на самостійне виконання рішення суду у зв'язку з тим, що постанову про відкриття виконавчого провадження ним отримано лише 16.09.2014 р.

Постановою про відкладення провадження виконавчих дій від 24.09.2014 р., відкладено провадження дій з примусового виконання наказу господарського суду Полтавської області № 917/1001/14 від 19.08.2014 р. (а.с. 110 - 111) з 18.09.2014 р. по 24.09.2014 р. включно.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.09.2014 р. ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» перерахував на розрахунковий рахунок відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області грошові кошти в сумі 169 311,12 грн, для перерахування стягувану - ТОВ «Промодяг».

Проте, як стверджує боржник, незважаючи на добровільне виконання рішення суду старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області Приймак О.В. 25.09.2014 р. винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 6 412,36 грн (а.с. 122).

Як вбачається з вказаної постанови, боржником, у наданий строк для самостійного виконання (до 24.09.2014 р.), наказ виконано частково - на суму 169 311,12 грн; залишок заборгованості становив 64 123,61 грн.

Крім того, 25.09.2014 р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області Приймак О.В. винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 54,82 грн (а.с. 123).

Постановою від 25.09.2014 р. виконавче провадження ВП 44695730 приєднано до зведеного виконавчого провадження ЗВП 44045717 (а.с. 153) відповідно до ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження».

Як вбачається з матеріалів скарги, кошти в сумі 169 311,12 грн 13.10.2014 р. перераховано стягувачу - ТОВ «Промодяг», відповідно до платіжного доручення № 1718 від 26.09.2014 р. (а.с. 57).

Як свідчить заява стягувача від 14.10.2014 р. (а.с. 158), яка надійшла на адресу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області 21.10.2014 р. заборгованість в сумі 64 123,62 грн сплачена боржником ще 27.08.2014 р., згідно платіжного доручення № 346 (а.с. 159).

Тобто, рішення суду виконано ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» у повному обсязі в самостійному порядку.

Вказаний факт підтверджує відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у відзиві на скаргу (а.с. 42 - 43).

Також, відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у відзиві зазначив, що виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій стягненню не підлягають.

Постановою від 24.10.2014 р. (а.с. 163) виконавче провадження закінчено на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону «Про виконавче провадження» у зв'язку з фактичним виконанням рішення суду у самостійному порядку.

ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» у поданій скарзі просить суд:

- визнати неправомірним рішення старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Полтавській області Приймак О.В., викладене у постанові про відкриття виконавчого провадження № 44695730 від 11.09.2014 р. та скасувати дану постанову;

- визнати неправомірним рішення старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Полтавській області Приймак О.В., викладене у постанові про відкладення провадження виконавчих дій № 44695730 від 24.09.2014 р. та скасувати дану постанову;

- визнати неправомірним рішення старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Полтавській області Приймак О.В. про стягнення з боржника виконавчого збору від 25.09.2014 р. та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 25.09.2014 р.

Крім того, боржник просить суд направити матеріали виконавчого провадження за підвідомчістю до Крюківського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції, посилаючись на те, що Публічне акціонерне товариство "Кременчуцький сталеливарний завод" територіально знаходиться в межах підвідомчості Крюківського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції, тому виконавчі дії повинні проводитися державною виконавчою службою Крюківського району м. Кременчука; відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області не мав процесуальних підстав для прийняття до виконання наказу № 917/1001/14.

Суд вважає дану скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно з ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчі дії проводяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Приписами ч.1 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження.

Згідно з частиною 2 статті 33 Закону України від "Про виконавче провадження", у разі якщо виконавчі провадження про стягнення коштів з одного боржника відкриті у кількох органах державної виконавчої служби, об'єднання виконавчих проваджень у зведене здійснюється в порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

Пунктом 3.8.6. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. №512/5 (далі - Інструкція) встановлено, що у разі якщо виконавче провадження щодо одного й того ж самого боржника виявлено в іншому органі державної виконавчої служби в межах регіону, начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, звертається до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня щодо прийняття рішення стосовно об'єднання виконавчих проваджень у зведене чи приєднання виконавчого документа до зведеного та визначення органу державної виконавчої служби, який буде здійснювати виконання зведеного виконавчого провадження.

У зв'язку з наявністю станом на 01.09.2014 р. у відділі примусового виконання рішень зведеного виконавчого провадження ЗВП 44045717 про стягнення з боржника - ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» заборгованості ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області є належним органом ДВС щодо прийняття та подальшого виконання наказу господарського суду Полтавської області № 917/1001/14 від 19.08.2014 р.

Отже, наказ господарського суду Полтавської області правомірно направлено для виконання до відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Полтавській області.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» спори про місце здійснення виконавчих дій між органами державної виконавчої служби не допускаються.

Таким чином, суд вважає, що державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області правомірно винесено постанову від 11.09.2014 р. про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу № 917/1001/14, виданого 19.08.2014 р.

Твердження боржника стосовно того, що ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області позбавив ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» можливості добровільно сплатити суму боргу судом відхиляється, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладання провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Як досліджено судом, до відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Полтавській області 17.09.2014 р. надійшла заява боржника № 40-21/322 від 17.09.2014 р. (а.с. 112) щодо несвоєчасного отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, а саме: 16.09.2014 р.

У зазначеній заяві боржник просив відділ примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Полтавській області встановити новий строк для самостійного виконання наказу № 917/1001/14.

На виконання вимог Закону державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області винесено постанову відкладення провадження виконавчих дій від 24.09.2014 р. строком до 24.09.2014 р. включно.

Постанову про відкладення провадження виконавчих дій винесено державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області з дотриманням вимог чинного законодавства про виконавче провадження. Зокрема, державним виконавцем дотримано вимоги ст. 35 Закону, оскільки дана норма встановлює відкладення провадження до десяти робочих днів, тобто максимальний строк, на який може бути відкладено провадження, а не конкретний встановлений термін.

Суд вважає необґрунтованими доводи скаржника щодо неправомірності постанови державного виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору, з огляду на наступне.

За приписами статті частини 2 статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Як свідчать матеріали справи, 11.09.2014 р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області Приймак О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Полтавської області від 19.08.2014 р. № 917/1001/14 та запропоновано боржнику добровільно виконати рішення суду в строк до 17.09.2014 р.

17.09.2014 р. боржник звернувся до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області з заявою, в якій просив поновити строк на самостійне виконання рішення суду, оскільки постанову про відкриття виконавчого провадження отримав лише 16.09.2014 р.

Відповідно ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» відділ примусового виконання рішень управлінням державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області своєю постановою від 24.09.2014 р. відклав провадження дій з примусового виконання наказу господарського суду Полтавської області від 19.08.2014 р. до 24.09.2014 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Боржник самостійно не виконав рішення суду у зазначений семиденний строк, тобто по 17.09.2014 р. включно у повному обсязі.

Як вбачається з наданих доказів, 17.09.2014 р. боржник перерахував на рахунок відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області частину боргу в розмірі 169 311,12 грн.

За заявою боржника, відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області відкладено провадження виконавчих дій з 18.09.2014 р. по 24.09.2014 р.

Як стверджує боржник, заборгованість в сумі 64 123,62 грн сплачена ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» стягувачу - ТОВ «Промодяг» ще 27.08.2014 р., що підтверджуєтеся платіжним дорученням № 346 (а.с. 159).

Проте, в матеріалах скарги відсутні докази повідомлення відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про вказану сплату заборгованості боржником до 24.09.2014 р.

Як встановлено судом, заява стягувача про сплату боржником заборгованості в сумі 64 123,62 грн надійшла на адресу Відділу лише 21.10.2014 р.

Таким чином, державному виконавцю не надано документального підтвердження виконання рішення суду боржником у самостійному порядку у повному обсязі саме, у встановлений строк (до 24.09.2014 р.).

У зв'язку з ненадання документального підтвердження виконання рішення у повному обсязі, у наданий державним виконавцем строк, державний виконавець 25.09.2014 р. розпочав примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених Законом.

Згідно з ч. 3 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження"у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною 2 статті 25 Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому Законом.

25.09.2014 р. державним виконавцем прийнято постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 6 412,36 грн, що становить 10% від суми, що підлягає стягненню з боржника.

Враховуючи, що боржником доказів добровільного виконання рішення суду у встановлений постановою державного виконавця строк (до 24.09.2014 р.) не надано суд вважає, що постанова старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Полтавській області Приймак О.В. від 25.09.2014 р. про стягнення з боржника ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод" виконавчого збору в сумі 6 412,36 грн винесена правомірно та у відповідності до приписів законодавства,

Суд також вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню вимоги скаржника про скасування постанови про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій по виконавчому провадженню від 25.09.2014 р.

Так, ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що витрати органів державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання є витратами виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження" про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Зазначена постанова надсилається сторонам не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ними до суду у десятиденний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження" витрати органів державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. У зв'язку з чим, постановою державного виконавця від 25.09.2014 р. дані витрати стягнуто з боржника у сумі 54,82 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вказана постанова державного виконавця від 25.09.2014р. про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій по виконавчому провадженню, винесена правомірно та у відповідності до приписів законодавства.

Проте, Постановою про закінчення виконавчого провадження від 24.10.2014 р. встановлено, що борг сплачено боржником, в строк, наданий для самостійного виконання, згідно платіжних доручень № 346 від 27.08.2014 р. та № 1718 від 26.09.2014 р.

Виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій стягненню не підлягають. У постанові Пленуму ВГСУ від 17.10.12 №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", роз'яснено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

За результатами розгляду скарги суд дійшов висновку, що скарга підлягає відхиленню у повному обсязі.

Керуючись статтями 86, 121-2 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" на дії органів ДВС відхилити.

Суддя Сірош Д.М.