ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2015 року Справа № 925/2136/14

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді - Васяновича А.В.,

секретар судового засідання - Гень С.Г.,

за участю представників сторін:

від позивача - Федорчук М.В. - представник за довіреністю,

від відповідача - представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю фірма "ІВК Техніка",

м. Харків

до публічного акціонерного товариства "Ватутінський

хлібокомбінат", м. Ватутіне, Черкаська область

про стягнення 8 271 грн. 60 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

17 листопада 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю фірма "ІВК Техніка" звернулося до публічного акціонерного товариства "Ватутінський хлібокомбінат" про стягнення заборгованості в розмірі 12 271 грн. 60 коп., у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору постачання №3 П від 03 січня 2014 року.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 20 листопада 2014 року порушено провадження у справі та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 15 січня 2015 року.

До початку судового засідання від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій останній просив суд стягнути з відповідача 8 271 грн. 60 коп. боргу.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Вказана заява відповідає вимогам ст. 22 ГПК України, а тому судом розглядається позов товариства з обмеженою відповідальністю фірма "ІВК Техніка" з урахуванням зменшеного розміру позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що сума боргу складає 8 271 грн. 60 коп., оскільки 03 грудня 2014 року відповідачем було сплачено 4 000 грн. 00 коп.

Оскільки явка представників сторін в судове засідання обов'язковою не визнавалась, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

В судовому засіданні, яке відбулося 15 січня 2015 року згідно ст. 85 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №925/2136/14.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено господарським судом під час її розгляду, 03 січня 2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю фірмою "ІВК Техніка" (постачальник) та публічним акціонерним товариством "Ватутінський хлібокомбінат" (покупець) було укладено договір постачання за №3 П.

Відповідно до п. 1.1. та п. 1.2. вищезазначеного договору постачальник протягом усього терміну дії договору зобов'язався постачати покупцеві продукцію, що є об'єктом торгівлі постачальника, а саме витратні матеріали, а покупець зобов'язався прийняти у постачальника товар і оплачувати його на умовах, передбачених цим договором.

Асортимент та кількість кожної партії товару визначається на підставі заявок покупця і вказується в рахунку - фактурі постачальника. Оплата рахунку - фактури або надання постачальникові довіреності для одержання товару, зазначеного в рахунку - фактурі, є підтвердженням узгодження з боку покупця асортименту, кількості, ціни товару, що постачається та умов його постачання (п. 2.1. договору).

Згідно п. 4.1. договору ціна кожної партії товару встановлюється в рахунку - фактурі постачальника та узгоджується в поряду, визначеному п. 2.1. цього договору.

Розрахунок за кожну поставлену партію товару покупець здійснює протягом 14 календарних днів від дати здійснення поставки (п. 3.1. договору).

Позивач, свої зобов'язання за договором постачання виконав повністю та поставив відповідачу товар на суму 15 757 грн. 20 коп., що підтверджується копією накладної №6220 від 03 жовтня 2014 року (а.с. 17).

Водночас відповідач зобов'язання щодо оплати поставленого товару виконав частково, сплативши 7 485 грн. 60 коп., що підтверджується копією банківської виписки від 04 листопада 2014 року та копією платіжного доручення від 03 грудня 2014 року №5830.

Таким чином позивач просив суд стягнути з відповідача 8 271 грн. 60 коп. боргу.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як зазначалося вище, оплата товару здійснюється протягом 14 календарних днів від дати здійснення поставки, таким чином відповідач повинен був оплатити поставлений товар не пізніше 17 жовтня 2014 року.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем всупереч ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України не було доведено факту своєчасного здійснення розрахунку з позивачем за поставлений товар в повному обсязі.

Крім того, борг в розмірі 8 271 грн. 60 коп. відповідач визнав.

Згідно ч. 5 ст. 78 ГПК України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, сума боргу в розмірі 8 271 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Згідно ч. 2 ст. 7 вищевказаного Закону у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

В пункті 4.7. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 21 лютого2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" зазначено, що якщо зменшення позивачем розміру позовних вимог пов'язане з частковим визнанням та задоволенням позову відповідачем після подання позову, то судовий збір у відповідній частині покладається на відповідача.

Отже, оскільки відповідачем було сплачено суму боргу в розмірі 4 000 грн. 00 коп. після звернення позивача до суду з відповідним позовом, то судовий збір у цій частині стягується з відповідача.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 49, ст. ст. 82 - 85 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства "Ватутінський хлібокомбінат", вул. Транспортна, 33, м. Ватутіне, Черкаської області, ідентифікаційний код 00380669, р/р 0001 в ПАТ "Укрінбанк" м. Черкаси, МФО 300142 на користь товариства з обмеженою відповідальністю фірма "ІВК Техніка", вул. Дарвіна, 20, м. Харків, ідентифікаційний код 14062944, р/р 2200 в АТ "УкрСиббанк" м. Харків, МФО 351005 - 8 271 грн. 60 коп. - боргу та 1 827 грн. 00 коп. витрат на сплату судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ХІІ ГПК України.

Повне рішення складено 15 січня 2015 року.

Суддя А.В.Васянович