ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2015 року Справа № 925/1963/14

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі Лавріненку С.І., за участю представників сторін: позивача - ОСОБА_1 за довіреністю, відповідача - Драченка В.С. за довіреністю, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3 до дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про повернення одержаного за недійсним право чином,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_3 звернувся в господарський суд з позовом до дочірнього підприємства "Черкаський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (далі - відповідач), у якому просив суд зобов'язати відповідача повернути позивачу у натурі 1 666 куб. м. піску, отриманих по недійсному договору від 20.05.2010 року про автомобільні послуги та доставку вантажу, а в разі неможливості такого повернення - стягнути вартість одержаного піску в сумі 98 990,81 грн. та відшкодувати судові витрати.

У заявах від 20.11.2014 року та від 30.12.2014 року позивач уточнив предмет позову та остаточно просив суд зобов'язати відповідача повернути позивачу в м. Золотоноша у натурі 1 666 куб. м. піску та стягнути судові витрати.

Заява позивача відповідає його праву, встановленому ст. 22 ГПК України, прийнята судом до розгляду.

Представник позивача в засіданнях суду позовні вимоги з підстав і в розмірі, викладених у позовній заяві, заявах про уточнення предмету позову (а.с. 37, 59) і письмових поясненнях (а.с. 49) підтримав і просив суд задовольнити повністю.

Відповідачем подано письмовий відзив на позовну заяву (а.с.41-42) і додаткові письмові пояснення до відзиву (а.с.53-55), за змістом яких відповідач заперечував проти позову з мотивів відсутні підстав для застосування наслідків недійсного правочину. В засіданнях суду представник відповідача позов не визнав і просив суд в його задоволенні позивачу відмовити з підстав, викладених у письмових відзиві і додаткових поясненнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з наступних підстав.

20.05.2010 року між позивачем - приватним підприємцем ОСОБА_3, як перевізником, та філією «Золотоніська ДЕД» в особі начальника Молодик С.О., як замовником, було укладено Договір № б/н про автомобільні послуги та доставку вантажу (а.с.12), відповідно до умов якого перевізник зобов'язався надавати автомобільні послуги та виконувати доставку вантажу (пісок, щебінь і т.п.) на належних йому автомобілях, згідно заявок замовника, а замовник зобов'язався прийняти та здійснити своєчасну оплату за замовлений вантаж (пісок, щебінь і т.п.) та автомобільні послуги.

У пункті 2.2. Договору сторонами договору встановлена вартість 1 м. куб. піску в розмірі 76,36 грн., та визначені складові вартості: відпускна ціна 30 грн., навантаження 9 грн., перевезення до 25 км 30,42 грн., прибуток 10% - 6,94 грн.

Згідно з п. 2.5. Договору, оплата за отриманий вантаж (пісок, щебінь і т.п.) та послуги по його доставці здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок перевізника, протягом 15 банківських днів з дати отримання замовником вантажу та послуг перевезення. Замовлення та отримання послуг, а також доставку вантажу, підтверджуються відповідними накладними.

По накладній № 45 від 28.09.2010 року та акту прийому-передачі від 28.09.2010 року до договору б/н від 20.05.2010 року (а.с.13) позивач передав, а філія "Золотоніська ДЕД" ДП "Черкаський облавтодор" в особі начальника Молодик С.О. прийняла пісок в кількості 1050 м.куб. на суму 80178 грн. Пісок отримав Клімов Л.Г., який діяв на підставі довіреності № 257 від 28.09.2010 року, виданої філією "Золотоніська ДЕД" ДП "Черкаський облавтодор" (а.с.13 зворот).

По накладній № 73 від 10.12.2010 року та акту прийому-передачі від 10.12.2010 року до договору б/н від 20.05.2010 року (а.с.14) позивач передав, а філія "Золотоніська ДЕД" ДП "Черкаський облавтодор" в особі начальника Молодик С.О. прийняла пісок в кількості 616 м.куб. на суму 47037,76 грн. Пісок отримав Клімов Л.Г., який діяв на підставі довіреності № 323 від 10.12.2010 року, виданої філією "Золотоніська ДЕД" ДП "Черкаський облавтодор" (а.с.14 зворот).

На підтвердження здійснення перевезень позивачем надані товарно-транспортні накладні від 28.09.2010 року та від 10.12.2010 року (а.с. 67-68).

Згідно з актами звірки взаєморозрахунків, складених сторонами договору, за період з 01.01.10 по 31.01.11 кінцеве сальдо на користь позивача становить 119990,81 грн., за період з 01.01.11 по 22.07.11 кінцеве сальдо на користь позивача становить 103990,81 грн., за період з 01.01.09 по 14.03.12 кінцеве сальдо на користь позивача становить 103990,81 грн. (а.с. 15, 16, 17).

Відповідно до розрахунку боргу по договору б/н від 20.05.2010 року, складеного сторонами цього договору, станом на вересень 2012 року заборгованість філії "Золотоніська ДЕД" ДП "Черкаський облавтодор" перед позивачем становила 98990,81 грн. (а.с.18)

Рішенням господарського суду Черкаської області від 17.12.2012 року у справі № 02/5026/1563/2012, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.02.2013 року (а.с.19-21, 22-24), в задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення 112358 грн. 74 коп., в тому числі 98990 грн. 81 коп. основного боргу за наданні послуги з перевезення та доставки вантажу відповідно до укладеного між сторонами договору про автомобільні послуги та доставку вантажу № б/н від 20.05.2010 року, 7879 грн. 85 коп. інфляційних втрат та 5488 грн. 08 коп. 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання, відмовлено повністю. З застосуванням п. 1 ч. 1 ст. 83 ГПК України, судом також визнано недійсним договір № б/н про автомобільні послуги та доставку вантажу" від 20.05.2010 року, підписаний фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 та Філією «Золотоніська ДЕД» в особі начальника Молодик С.О.

При постановленні зазначеного рішення суд прийшов до висновку, що договір б/н від 20.05.2010 року укладений між позивачем та філією «Золотоніська ДЕД», є недійсним з мотивів суперечності вимогам статей 203, 207, 215 ЦК України, не схвалений юридичною особою відповідно до припису статті 241 Цивільного кодексу України, підписаний начальником філії Молодиком С.О. з перевищенням своїх службових повноважень, визначених Положенням про філію, довіреністю № 670/10 від 12.05.2010 року.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 05.02.2014 року у справі № 695/2346/13-ц (а.с.25-26), стягнуто з ДП «Черкаський облавтодор» на користь ОСОБА_3 93296 грн., як відшкодування вартості одержаного на виконання недійсного правочину піску.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 01.04.2014 року (а.с.27-28) скасовано зазначене рішення районного суду та закрито провадження у справі з посиланням на те, що даний спір підсудний господарському суду.

22.07.2014 року позивач направив відповідачу претензію № 1 (а.с.29-30), у якій вимагав повернути йому в натурі 1666 куб.м. піску, а у разі неможливості такого повернення - відшкодувати вартість одержаного піску в сумі 98990,81 грн. Відповідач претензію отримав 30.07.2014 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.31), залишив без реагування.

09.09.2014 року позивач направив відповідачу лист з проханням повідомити про результати розгляду претензії (а.с.32). Відповідач отримав лист 15.09.2014 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, однак відповіді на нього не дав, претензію не виконав.

На підтвердження вартості піску позивачем наданий рахунок-фактуру № РП-0000023 від 18.03.2013 року, виданий ПАТ «Черкаський річковий порт», згідно з яким ціна піску становила 30 грн. за тону (без ПДВ), та 36 грн. за тону з ПДВ (а.с.33).

Із довідки відповідача № 1725/11 від 09.12.2014 року (а.с.47) вбачається, що станом на 09.12.2014 на ДП «Черкаський облавтодо» та його філіях відсутні залишки піску, у господарській діяльності підприємства пісок використовується лише для приготування протиожеледної суміші, до складу якої, окрім піску, входить сіль технічна та фрикційні матеріали (відсів, шлаки тощо).

У письмових поясненнях Клімов Л.Г. підтвердив одержання від позивача у вересні та грудні 2010 року піску в загальній кількості 1666 м. куб., який був використаний для приготування піщано-сольової суміші, якою посипалися автомобільні дорого в Золотоніському районі в осінньо-зимовий період (а.с.58).

Вищеназвані документи долучені до матеріалів справи в якості письмових доказів.

Відповідно до встановлених обставин справи суд вбачає, що між позивачем і філією відповідача - «Золотоніська ДЕД» 20.05.2010 року був укладений договір № б/н про автомобільні послуги та доставку вантажу, який виконувався сторонами. За правовою природою зазначений договір містить ознаки договорів поставки і перевезення, тобто є змішаним. На його виконання позивачем здійснено поставку та доставку відповідачу 1666 куб. м. піску, розрахунок за який відповідачем не здійснено. Судовим рішенням у справі № 02/5026/1563/2012 зазначений договір визнано недійсним з мотивів укладення його не уповноваженою особою, і, з цієї підстави, в задоволенні позову про стягнення вартості поставленого піску, відмовлено.

Частинами 1, 3 статті 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Верховним Судом України у листі від 24.11.2008 року «Практика розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними» у розділі «застосування правових наслідків недійсності правочину» до відома судів доведено, що визнані недійсними правочини не створюють для сторін тих прав і обов'язків, які вони мають встановлювати, а породжують наслідки, передбачені законом. І хоча реституція не передбачена у ст. 16 ЦК як один із способів захисту, проте норма ч. 1 ст. 216 ЦК є імперативною і суд має забезпечити зазначені в ній правові наслідки. Реституцію цілком можна вважати окремим способом захисту цивільних прав, які порушуються у зв'язку з недійсністю правочину, оскільки у ст. 16 ЦК немає вичерпного переліку способів захисту цивільних прав.

Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до статей 215 та 216 ЦК суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі наявності рішення суду про визнання правочину недійсним.

Зазначені рекомендації Верховного Суду України узгоджуються з роз'ясненнями Вищого господарського суду України, викладеними в п.п. 2.13., 2.14. постанови Пленуму від 29.05.2013 року № 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними».

Відтак, з врахуванням обставин справи, умов договору та вищенаведених приписів законодавства, суд вважає, що оскільки позивачем здійснена поставка товару по договору, який в подальшому судом визнаний недійсним, то отримане по договору підлягає поверненню відповідачем у натурі.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи повинні підтверджуватись лише належними і допустимими доказами, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України, було запропоновано сторонам подати докази в обґрунтування позову і заперечень проти нього, брати участь в засіданнях суду, вони своїми правами скористались на свій розсуд, подали всі наявні у них докази і на їх підставі судом прийнято рішення у справі.

З урахуванням викладеного суд обраний позивачем спосіб захисту порушеного права визнає правильним, позов обґрунтованим, доказаним і задовольняє його повністю, а заперечення на позов відповідача відхиляє як необґрунтовані.

На підставі ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати - сплачений судовий збір у розмірі 1979 грн. 22 коп.

Керуючись ст.ст. 49, 82-84 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов'язати дочірнє підприємство «Черкаський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», ідентифікаційний код 31141625, місцезнаходження: 18006, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 389 повернути суб'єкту підприємницької діяльності - фізичній особі ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1 в натурі 1666 куб. м. піску.

Стягнути з дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», ідентифікаційний код 31141625, місцезнаходження: 18006, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 389 на користь суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1 - 1979 грн. 22 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня підписання.

Повний текст рішення підписано 20.01.2015 року.

Суддя В.М. Грачов