ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2015 року Справа № 925/1894/14

Господарський суд Черкаської області у складі: головуючого судді Грачова В.М., при секретарі Лавріненку С.І., за участю представників сторін: позивача - ОСОБА_1 особисто, ОСОБА_2 адвоката за договором, відповідача - ОСОБА_3 за довіреністю, третьої особи - ОСОБА_4 за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси справу за позовом суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 до виконавчого комітету Черкаської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову, на стороні відповідача - обласного об'єднання колгоспних ринків Черкаської обласної спілки споживчих товариств про визнання незаконним і скасування в частині рішення органу місцевого самоврядування та державного акта на право постійного користування землею,

ВСТАНОВИВ:

20.10.2014 року позивач - суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1 звернулась в господарський суд Черкаської області з позовом до виконавчого комітету Черкаської міської ради (далі - відповідач), в якому просила суд:

визнати незаконним і недійсним та скасувати рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 25.02.1997 року № 85 в частині надання обласному об'єднанню колгоспних ринків Черкаської обласної спілки споживчих товариств в постійне користування земельної ділянки площею 55,4 кв. м. по АДРЕСА_1, якою користується суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1;

визнати незаконним і недійсним та скасувати, в частині надання обласному об'єднанню колгоспних ринків Черкаської обласної спілки споживчих товариств в постійне користування земельної ділянки площею 55,4 кв. м. по АДРЕСА_1, Державний акт на право постійного користування землею серії ЧР № 24-143 від 30.05.1997 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 89.

Позовні вимоги позивачем мотивовано порушенням відповідачем вимог ч. 6 ст. 19 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на той час) при прийнятті оспорених рішення і акта.

Ухвалою суду від 23.10.2014 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено обласного об'єднання колгоспних ринків Черкаської обласної спілки споживчих товариств (а.с. 1-2).

Позивач та її представник у судових засіданнях позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, підтримали та просили їх задовольнити повністю.

Відповідач та третя особа подали письмові відзиви на позов (а.с. 119-121, 47-52), у яких проти позову заперечували з мотивів необґрунтованості позовних вимог, зокрема, відсутності порушення права позивача на користування земельною ділянкою, оскільки таке право на час прийняття оспорених рішення і акта у позивача було відсутнє. Крім того, третя особа у відзиві заявила про пропуск позивачем строку позовної давності, що є самостійною підставою відмови в задоволенні позовних вимог.

В засіданнях суду представники відповідача і третьої особи позов не визнали і в його задоволенні просили суд позивачу відмовити з підстав, викладених в письмових відзивах.

Заслухавши пояснення представників сторін і третьої особи, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд у задоволенні позову відмовляє повністю з наступних підстав.

31.08.1995 року виконавчий комітет Черкаської міської ради народних депутатів прийняв рішення №464, яким вирішив відвести земельну ділянку в тимчасове користування на умовах оренди, у тому числі ОСОБА_1, площею - 6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 під торговий кіоск на 1 рік (а.с.13).

26.09.1995 року між виконавчим комітетом Черкаської міської ради та приватним підприємцем ОСОБА_1 укладено Договір на право тимчасового користування землею (у тому числі на умовах оренди), відповідно до якого виконком Черкаської міської ради на підставі рішення від 31.08.1995 р. № 464 надав ОСОБА_1 в тимчасове користування земельну ділянку площею 6 кв.м. згідно з планом землекористування, на умовах оренди до 31.08.1996 року під розміщення кіоску непродовольчих товарів. Договір зареєстрований в книзі записів Договорів на право тимчасового користування землею 26.09.1995 року під № 443 (а.с.135).

За замовленням третьої особи - Черкаського обласного об'єднання колгоспних ринків (Центральний колгоспний ринок) госпрозрахунковим проектно-виробничим архітектурно-планувальним бюро Управління архітектури та містобудування виконкому Черкаської міської ради виготовлено Справу про встановлення зовнішніх меж землекористування для підготовки документів на право користування землею, із якої вбачається, що 17.06.1995 року було встановлено межі землекористування обласного об'єднання колгоспних ринків, 10.12.1996 року встановлені в натурі зовнішні межі земельної ділянки по АДРЕСА_2, фактична загальна площа якої склала 2,9868 га, позивач, як суміжний чи спільний землекористувач цієї земельної ділянки не значиться (а.с.79-109).

20.11.1996 року фізична особа ОСОБА_1 подала до виконавчого комітету Черкаської міської ради заяву на надання у тимчасове користування на умовах оренди земельної ділянки площею 55.4 кв.м. (а.с.17).

25.02.1997 року виконавчий комітет Черкаської міської ради народних депутатів прийняв рішення № 85, яким вирішив затвердити матеріали обміру земельних ділянок, які знаходяться в користуванні підприємств, організацій і установ та надати їм земельні ділянки в постійне користування, у тому числі Черкаському обласному об'єднанню колгоспних ринків, загальною площею 6,9901 га, в тому числі: по АДРЕСА_2 (центральний колгоспний ринок) загальною площею 2,9868 га, в тому числі 0,0453 га спільного користування, із них: 0,0094 га з закритим акціонерним товариством «Ринковий»; 0,0359 га з закритим акціонерним товариством «Добробут» (а.с.24-26).

21.04.1997 року виконавчий комітет Черкаської міської ради народних депутатів прийняв рішення № 219, яким вирішив відвести земельні ділянки на умовах оренди фізичним особам в короткострокове користування строком на 1 рік, у тому числі ОСОБА_1, площею 55,4 кв.м. по АДРЕСА_1 під павільйон громадського харчування (а.с. 14).

30.05.1997 року Черкаською міською радою, відповідно до рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради № 85 від 25.02.1997 року, Черкаському обласному об'єднанню колгоспних ринків видано державний акт на право постійного користування землею під існуючу виробничу базу серії ЧР24-143, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землю за № 89 (а.с.27-30).

20.10.1997 року комісією в складі голови комісії: ОСОБА_7 (заступника голови міської ради по виконавчій роботі), членів комісії: ОСОБА_8 (начальника управління архітектури та містобудування), ОСОБА_9 (в.о. начальника міського управління земельних ресурсів), ОСОБА_10 (начальника госпрозрахункового відділу сприяння розвитку малому бізнесу), ОСОБА_11 (завідуючої відділом з питань торгівлі, побуту та послуг), складено акт прийомки в експлуатацію т/павільйону площею 55,4 кв.м., що розташований по АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1, інв.№ 186 (а.с.15).

26.12.1997 року між виконавчим комітетом Черкаської міської ради та приватним підприємцем ОСОБА_1 укладено Договір на право тимчасового користування землею (у тому числі на умовах оренди), відповідно до якого виконком Черкаської міської ради на підставі рішення від 24.12.1997 р. № 861 надав ОСОБА_1 в тимчасове користування земельну ділянку площею 55.4 кв.м. згідно з планом землекористування, на умовах оренди до 24.12.1998 року під розміщення павільйону продовольчих товарів. Із договору (розділ «план тимчасового землекористування, опис меж») вбачається, що надана в оренду ОСОБА_1 земельна ділянка знаходиться на землях Обласного об'єднання колгоспних ринків. Договір зареєстрований в книзі записів Договорів на право тимчасового користування землею 26.12.1997 року під № 842 (а.с.16).

15.08.1999 року клопотання ОСОБА_1 від 16.07.1999 року про надання земельної ділянки в оренду, тимчасове корисутвання строком на 1 рік площею, 55.4 кв.м. по АДРЕСА_1 погоджено першим заступником міського голови з виконавчої роботи (а.с.20).

12.03.2001 року начальником управління містобудування та архітектури складено висновок щодо попереднього погодження відведення земельної ділянки площею 55,4 кв.м. по АДРЕСА_1 під існуючий торговий павільйон по продажу продовольчих товарів у тимчасове короткострокове користування строком на 1 рік на умовах оренди за рахунок забудованих земель, які використовуються в комерційних цілях обласним об'єднанням колгоспних ринків облспоживспілки (а.с.21).

30.12.2002 року між Черкаським обласним об'єднанням ринків та ПП ОСОБА_1 було укладено Договір № 105 про надання місця для тимчасового розташування палатки, кіоску. Павільйону та відкшодування витрат на утримання та експлуатацію ринку м. Черкаси, відповідно до якого позивачу було надано місце для тимчасового розташування палатки, кіоску, павільйону розміром 55,4 кв.м., із терміном дії з 01.01.2003 року по 31.12.2003 року та продовженням його дії на той самий термін у разі відсутності заяви однієї із сторін про його припинення (а.с.110).

26.07.2004 року ОСОБА_1 подала до Черкаського міськвиконкому заяву, у якій просила надати їй в оренду строком на 49 років земельну ділянку площею 55 кв.м. під існуючу малу архітектурну форму /павільйон-магазин/, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (Центральний ринок) для здійснення торгівлі непродовольчими товарами (а.с.18).

Згідно поверхового плану магазин-павільйон «ІНФОРМАЦІЯ_1», за адресою АДРЕСА_1, має цегляні стіни та бетонний фундамент (а.с.19).

11.06.2008 року заступник міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради направив позивачці лист, у якому вказав, що згідно з ст.124 Земельного кодексу України, набуття права оренди земельних ділянок здійснюється виключно на аукціонах, крім ділянок, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна, тому пропонував надати до міської роади витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.22).

Згідно Довідки про кількісні характеристики земельної ділянки, розподілення земель між власниками і користувачами (за даними форми 6-зем) від 25.03.2013 року власником земельної ділянки по АДРЕСА_2 є Черкаськам міська рада, землекористувач - Обласне об'єднання колгоспних ринків, площа земельної ділянки 2,5323 га, в т.ч. спільне користування: 0,0359 га з ТОВ «Добробут», 0,0094 га з ЗАТ «Ринковий», 0,0213 га з ПП ОСОБА_13 та ПП ОСОБА_14, документи, що посвідчують право на земельну ділянку - державний акт на право постійного користування землею, зареєстрований 30.05.1997 року за № 89 (а.с.23).

Відповідно до Довідки з Державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) від 24.09.2014 року право на земельну ділянку площею 2,5323 га по АДРЕСА_2 зареєстровано за Обласним об'єднанянм колгоспних ринків, в т.ч. у спільному користуванні з ТОВ «Добробут», ЗАТ «Ринковий», ПП ОСОБА_13, ПП ОСОБА_14 (а.с.75).

Із повідомлення директора Департаменту архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради від 25.09.2013 року № 12339-01-21 вбачається, що за наявною у Департаменті інформацією, між Черкаською міською радою і СПД ОСОБА_1 відсутні відносини по користуванню земельною ділянкою по АДРЕСА_1 (а.с. 76).

Згідно листа виконкому Черкаської міської ради від 13.12.2013 року № 17062-01-14 відповідно до ортофотозйомки та даних містобудівного кадастру торговий павільйон ФОП ОСОБА_1, зазначений на викопійовці з плану міста інв. № 519, розташований на земельній ділянці Черкаської облспоживспілки «Обласне об'єднання колгоспних ринків» (а.с.77-78).

24.09.2014 року на замовлення ОСОБА_1 ТОВ «Інжинірингова компанія «АЛТАНА» виготовила Технічний паспорт на павільйон-магазин № 1059 по АДРЕСА_1 у м. Черкаси (а.с.36-37).

Рішенням господарського суду Черкаської області від 26.09.2013 року у справі № 925/1221/13, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.12.2013 року, задоволено повністю позовні вимоги Обласного об'єднання колгоспних ринків Черкаської обласної спілки споживчих товариств, зобов'язано фізичну особу - суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, що перебуває у постійному користуванні Обласного об'єднання колгоспних ринків Черкаської обласної спілки споживчих товариств, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (Центральний ринок) шляхом знесення за власний рахунок розташованого торговельного павільйону площею 55,4 кв. м. в центральній частині цієї земельної ділянки та приведення її у придатний для використання стан. Рішення суду набрало законної сили і звернене до виконання (а.с.41-43, 44, 45, 63-65, 66-70, 71, 72-74).

Вищеназвані документи долучені до матеріалів справи в якості письмових доказів.

В основу обґрунтування позову позивачем покладено доводи про те, що спірна земельна ділянка площею 55,4 кв. м., на якій знаходиться магазин-павільйон «ІНФОРМАЦІЯ_1», за адресою м. Черкаси, АДРЕСА_1 з серпня 1995 року знаходиться в правомірному користуванні позивача. Оскільки передачу в постійне користування спірної земельної ділянки третій особі відповідач, шляхом прийняття рішення від 25.02.1997 року і видачі акта від 30.05.1997 року, здійснив без вилучення у позивача, то ці дії ним вчинені з перевищенням своїх повноважень, всупереч норм ст.ст. 6, 19 Конституції України, ч. 6 ст. 19, ст. 122 Земельного кодексу України (в редакції, чинній з 13.01.2007 року), тому, відповідно до ст.ст. 152, 155 ЗК України, підлягають визнанню недійсними.

За змістом норм Земельного кодексу України в редакції чинній на період дії спірних правовідносин:

до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу (п. «в» ч. 1 ст. 12);

право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи (ч.ч. 1, 5 ст. 93);

громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч.ч. 1, 2 ст. 116);

передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки (ч. 1 ст. 124);

до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади (п. 12 розділу Х Перехідних положень).

Право власності та право постійного користування на земельну ділянку, згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 125 ЗК України (в редакції, чинній станом на 13.01.2007 року), виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні, до виключної компетенції сільських рад віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Статтею 19 ч. 2 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 13, ч. 1 ст. 15, ч.ч. 1, 2 п.п. 2, 3, 4 ст. 16 Цивільного кодексу України: при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб; кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Частиною 2 статті 152 Земельного кодексу України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно з пунктом «г» частини 3 зазначеної статті Земельного кодексу, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно з ч.1 ст. 155 ЗК України, разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Пунктами 1.2.5., 2.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» до відому господарських судів доведено, що:

спір, що виник внаслідок порушення права суб'єкта господарської діяльності на земельну ділянку, в тому числі органами державної влади та місцевого самоврядування, є спором про право цивільне і підлягає розгляду за правилами ГПК. Зокрема, відповідно до статті 20 ГК України, статей 16, 393 ЦК України визнання судом незаконним і скасування акта органів державної влади, влади Автономної Республіки Крим або місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, належить до способів захисту права власності. Предметом спору є захист права власності особи, а не публічно-правових інтересів держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади;

Державні акти про право власності або право постійного користування на земельну ділянку є документами, що посвідчують відповідне право і видаються на підставі рішень Кабінету Міністрів України, обласних, районних, Київської і Севастопольської міських, селищних, сільських рад, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій. У спорах, пов'язаних з правом власності або постійного користування земельними ділянками, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти про право власності чи постійного користування. Разом з тим господарським судам слід враховувати, що право, посвідчене державними актами, є похідним від відповідного рішення органу державної влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність чи в користування, а тому з огляду на приписи частини першої статті 16 ЦК України та статті 152 ЗК України захист прав осіб на земельні ділянки не може здійснюватися лише шляхом визнання відповідного державного акта недійсним, якщо рішення, на підставі якого видано цей державний акт, не визнано недійсним у встановленому порядку.

За змістом цих нормативних актів та з урахуванням встановлених обставин справи суд вважає, що спірне рішення відповідача і оспорений акт на право постійного користування землею, виданий третій особі, відповідачем вчинені в межах своєї компетенції, з дотриманням норм законодавства, інтересів держави і прав позивача не порушують. Враховуючи неподання позивачем належних доказів підтвердження правомірності користування спірною земельною ділянкою на час вчинення відповідачем оспорених рішення і акта, суд надає перевагу запереченням відповідача і третьої особи, а позов визнає необґрунтованим, недоказаним і в його задоволенні відмовляє повністю.

Пунктом 2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України N 10 від 29.05.2013 року «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» роз'яснено, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

За встановлених обставин справи, приймаючи до уваги попередній висновок про відсутність порушення прав позивача, суд заяву третьої особи про застосування позовної давності відхиляє.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи повинні підтверджуватись лише належними і допустимими доказами, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України, було запропоновано сторонам подати докази в обґрунтування позову і заперечень проти нього, брати участь в засіданнях суду, вони своїми правами скористались на свій розсуд, подали всі наявні у них докази і на їх підставі судом прийнято рішення у справі.

Відповідно до ст.. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на позивача

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня підписання.

Повний текст рішення складено і підписано 15.01.2015 року.

Суддя Грачов В.М.