ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2015 року Справа № 5016/4285/2011(12/244)

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е. М. розглянувши матеріали справи

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Вознесенський спецагропромтранс", вул. Жовтневої революції, 254, м. Вознесенськ, Миколаївська область, 56500

до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, АДРЕСА_2

АДРЕСА_1

про стягнення 162 283, 84 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Косогов Олександр Михайлович, керівник, виписка з ЄДР серія ААА №419038;

від відповідача: представник не з'явився.

До господарського суду Миколаївської області надійшла позовна заява Відкритого акціонерного товариства "Вознесенський спецагропромтранс" до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в сумі 162 283, 84 грн., в тому числі: 130 033, 84 грн. - основного боргу; 32 250, 00 грн. - пені.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 29.02.2012 року позов задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь Відкритого акціонерного товариства "Вознесенський спецагропромтранс" 130 033, 84 грн. - боргу, а також 2 600, 68 грн. - судового збору (том І, арк. справи 76-78).

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 10.12.2013 року апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 задоволено, рішення господарського суду Миколаївської області від 29.02.2012 року у справі № 5016/4285/2011(12/244) скасовано. В позові Відкритого акціонерного товариства "Вознесенський спецагропромтранс" відмовлено. Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства "Вознесенський спецагропромтранс" на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 1 300, 34 грн. судового збору, сплаченого за подачу апеляційної скарги. Повернуто Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 з Державного бюджету України 322, 50 грн. судового збору, надмірно сплаченого за квитанцією 2257.74.1 від 28.09.2013 року за подачу апеляційної скарги (том І, арк. справи 197-206).

Постановою Вищого господарського суду України від 08.10.2014 року касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Вознесенський спецагропромтранс" задоволено частково. Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 10.12.2013 року та рішення господарського суду Миколаївської області від 29.02.2012 року у справі № 5016/4285/2011(12/244) скасовано і справу направлено на новий розгляд до господарського суду Миколаївської області (том ІІ, арк. справи 287-293).

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Миколаївської області від 04.11.2014 року № 259 відповідно до п.п. 3.1.13 п. 3.1 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматичний розподіл справи. Справу передано на розгляд судді Олейняш Е. М.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 07.11.2014 року справу № 5016/4285/2011(12/244) прийнято до провадження судді Олейняш Е. М. Призначено розгляд справи в судовому засіданні на 02.12.2014 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 02.12.2014 року відкладено розгляд справи на 17.12.2014 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 17.12.2014 року продовжено строк розгляду справи на 15 днів та відкладено розгляд справи на 16.01.2015 року.

В судовому засіданні 16.01.2015 року судом відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити. Позивачем також було подано суду письмові пояснення по суті спору (том ІІІ, арк. справи 5-15). В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено наступне.

Між Відкритим акціонерним товариством "Вознесенський спецагропромтранс" та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 було укладено Договір оперативної оренди № 4/01/10 від 04.01.2010 року та Договір оперативної оренди № 31/12/10 від 31.12.2010 року, предметом яких є надання в оперативну оренду виробничих потужностей (контрольно-технічний пункт, асфальтовану площадку для зупинки автомобільного транспорту в позаробочий час, медпункт, автореммайстерні), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Крім того, між Відкритим акціонерним товариством "Вознесенський спецагропромтранс" (виконавець) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 (замовник) були укладені Договори по наданню платних послуг, а саме: Договір по наданню платних послуг № 2/01-07 від 02.01.2007 року, Договір по наданню платних послуг № 10/01 від 10.01.2008 року, Договір по наданню платних послуг № 23/01 від 23.01.2009 року, Договір по наданню платних послуг № 1/07 від 01.07.2009 року.

Із посиланням на приписи ст. 509, 525, 526, 629, 759, 762 ЦК України, ст. 286 ГК України та умови вищевказаних договорів представник позивача зазначив, що відповідачем порушено умови договорів в частині сплати орендних платежів та оплати за надані послуги, що спричинило заборгованість в розмірі 130 033, 84 грн.

Існування заборгованості підтверджується наявними в матеріалах справи листами відповідача та актами звіряння взаєморозрахунків.

Позивач звертався до відповідача із претензіями, однак, вони лишились без відповіді.

Із посиланням на приписи ст. 549, 611 ЦК України, ст. 193, 216, 230 ГК України та умови п. 3.4 Договору № 4/01/10 від 04.01.2010 року та п. 3.5 Договору № 31/12/10 від 31.12.2010 року позивач вказав, що з відповідача підлягає також стягненню пеня в розмірі 32 250 грн.

Відповідач Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 в судові засідання не з'являвся, повноважного представника не направляв.

Ухвали господарського суду Миколаївської області направлялись на дві адреси відповідача, а саме: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1.

Ухвали господарського суду Миколаївської області, направлені на адресу відповідача (АДРЕСА_2), повернуті до суду поштовою установою із відміткою «за зазначеною адресою не проживає» (том ІІІ, арк. справи 3-4, 168-174).

Ухвали господарського суду Миколаївської області, направлені на адресу відповідача (АДРЕСА_1), повернуті до суду поштовою установою із відміткою «за закінченням терміну зберігання» (том ІІІ, арк. справи 166-167, 175-178).

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 року з останніми змінами від 10.07.14 року особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Отже, ухвали господарського суду надсилались за належними адресами відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про виконання вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК щодо належного повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи.

При цьому, судом також враховано, що відповідно до п. 3.9.2 вищевказаної Постанови № 18 у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності відповідача та/або його повноважного представника.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Судом також враховано, що відповідачем Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 було подано суду заяву вх. № 3882/2012 від 23.02.12 року, в якій відповідач вказав, що позовні вимоги ВАТ «Вознесенський спецагропромтранс» визнає за винятком нарахованої пені (том І, арк. справи 38).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Між Відкритим акціонерним товариством "Вознесенський спецагропромтранс" та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 був укладений Договір оперативної оренди № 4/01/10 від 04.01.2010 року (том І, арк. справи 11).

Договір підписано та скріплено печатками сторін.

Відповідно до п. 5.2 Договору № 4/01/10 цей договір діє з 04.01.2010 року по 31.12.2010 року.

В подальшому між Відкритим акціонерним товариством "Вознесенський спецагропромтранс" та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 був укладений Договір оперативної оренди № 31/12/10 від 31.12.2010 року (том І, арк. справи 12).

Договір підписано та скріплено печатками сторін.

Відповідно до п. 5.2 Договору № 4/01/10 цей договір діє з 31.12.2010 року по 30.12.2011 року.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі Договору виникли зобов'язальні відносини.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічного змісту норма закріплена в ст. 283 ГК України.

Відповідно до ч. 1-2, ч. 5 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму.

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Умовами вищевказаних Договорів оперативної оренди сторони передбачили наступне.

Відповідно до п. 1.1 Договорів орендодавець надає орендарю в оперативну оренду виробничі потужності (контрольно-технічний пункт, асфальтовану площадку для зупинки автомобільного транспорту в позаробочий час, медпункт, автореммайстерні), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Відповідно до п. 1.2 Договорів площа орендованого об'єкта складає 1 125 кв. м., в тому числі: обладнаний у відповідності з наказом № 5 від 13.01.1997 року ДКУ по нагляду за охороною праці КТП - 140 кв. м., обладнаний згідно вимог інструкції Центру інформаційних технологій «Медичного центру по БД» (медпункт) - 25 кв. м., авто майстерні - 360 кв. м., огороджені асфальтовані та освітлені в нічний час площадки - 600 кв. м.

Відповідно до п. 1.3 Договорів об'єкт оренди використовується орендарем як комплекс для проведення медичного огляду водіїв, виконання робіт по ТО і ТР автотехніки, перевірки технічного стану транспортних засобів з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, а також для стоянки автомобілів в позаробочий час.

Відповідно до п. 1.4 Договорів об'єкт передається згідно акту прийому-передачі, який являється невід'ємною частиною договору (додаток № 1).

Відповідно до п. 3.1 Договору № 4/01/10 розмір орендної плати складає 3 000 грн. 00 коп. в місяць.

Відповідно до п. 3.2, 3.3 Договору № 4/01/10 оплата проводиться тільки в грошовій формі не пізніше 10 числа кожного місяця. Форма оплати - готівковий та безготівковий розрахунки.

Відповідно до п. 3.1 Договору № 31/12/10 розмір орендної плати складає 4 000 грн. 00 коп. в місяць.

Відповідно до п. 3.2 Договору № 31/12/10 розмір орендної плати може коригуватись один раз в квартал по причинам, які не залежать від орендодавця (підвищення цін на енергоносії, інфляція, зміна податкового законодавства тощо).

Відповідно до п. 3.3, 3.4 Договору № 31/12/10 оплата проводиться тільки в грошовій формі не пізніше 10 числа кожного місяця. Форма оплати - готівковий та безготівковий розрахунки.

Відповідно до п. 3.4 Договору № 4/01/10 та п. 3.5 Договору № 31/12/10 у випадку прострочки орендарем платежу у встановлені п. 3.2 даних договорів строки передбачено штраф в розмірі 50 грн. 00 коп. за кожен день прострочки.

На виконання умов Договору № 4/01/10 від 04.01.10 року орендодавець ВАТ «Вознесенський спецагропромтранс» передав орендарю Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 майно, а саме: КТП - 140 кв. м., обладнаний у відповідності з технічними вимогами; медпункт - 25 кв. м., обладнаний згідно інструкції Центру інформаційних технологій «Медичного центру по БД»; автомайстерні - 360 кв. м., огороджені асфальтовані та освітлені в нічний час площадки - 600 кв. м. для стоянки автотранспорту, що підтверджується наявним в матеріалах справи Актом приймання-передачі до Договору № 4/01/10 від 04.01.10 року, який підписано та скріплено печатками сторін (том І, арк. справи 69).

На виконання умов Договору № 31/12/10 від 31.12.10 року орендодавець ВАТ «Вознесенський спецагропромтранс» передав орендарю Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 майно, а саме: КТП - 140 кв. м., обладнаний у відповідності з технічними вимогами; медпункт - 25 кв. м., обладнаний згідно інструкції Центру інформаційних технологій «Медичного центру по БД»; автомайстерні - 360 кв. м., огороджені асфальтовані та освітлені в нічний час площадки - 600 кв. м. для стоянки автотранспорту, що підтверджується наявним в матеріалах справи Актом приймання-передачі до Договору № 31/12/10 від 31.12.10 року, який підписано та скріплено печатками сторін (том ІІ, арк. справи 184).

Як вбачається з розрахунку суми заборгованості по Договору № 4/01/10 від 04.01.10 року за період користування орендованим майном з січня 2010 року по грудень 2010 року орендарю нараховано 36 000 грн. орендної плати.

Відповідачем частково проведено оплату за орендоване майно згідно Договору № 4/01/10 від 04.01.10 року в сумі 10 785 грн.

Отже, заборгованість по Договору № 4/01/10 від 04.01.10 року становить 25 215 грн. Детальний розрахунок розміру заборгованості з орендної плати по Договору № 4/01/10 від 04.01.10 року наявний в матеріалах справи (том І, арк. справи 71).

Як вбачається з розрахунку суми заборгованості по Договору № 31/12/10 від 31.12.10 року за період користування орендованим майном з січня 2011 року по грудень 2011 року орендарю нараховано 47 354, 84 грн. орендної плати.

Відповідачем частково проведено оплату за орендоване майно згідно Договору № 31/12/10 від 31.12.10 року в сумі 7 600 грн.

Отже, заборгованість по Договору № 31/12/10 від 31.12.10 року становить 39 754, 84 грн. Детальний розрахунок розміру заборгованості з орендної плати по Договору № 31/12/10 від 31.12.10 року наявний в матеріалах справи (том І, арк. справи 70).

Факт передачі майна за актом прийому-передачі та часткової оплати відповідачем за оренду майна згідно Договорів оперативної оренди свідчить про використання ним об'єкта оренди.

Однак, в порушення умов Договорів оперативної оренди відповідачем не проведено оплату за оренду майна в повному обсязі.

Відтак, станом на день розгляду справи у відповідача перед позивачем існує заборгованість з орендної плати по Договору № 4/01/10 від 04.01.10 року в розмірі 25 215 грн. та по Договору № 31/12/10 від 31.12.10 року в розмірі 39 754, 84 грн.

Судом також враховано, що 28.11.2012 року відповідач направляв позивачу заяву, в якій просив обновити договірні відносини, зобов'язався сплачувати орендні платежі в передбачені договором строки, а існуючу заборгованість повернути до 30.01.2013 року (том І, арк. справи 117).

Відповідно до ст. ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідачем не спростовано та не подано жодних документальних доказів, які б спростовували доводи позивача щодо неналежного виконання зобов'язань по Договорам оперативної оренди, як і не подано суду доказів оплати суми заборгованості.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення основної заборгованості з орендної плати по Договору № 4/01/10 від 04.01.10 року в розмірі 25 215 грн. та по Договору № 31/12/10 від 31.12.10 року в розмірі 39 754, 84 грн. є обґрунтованими та підставними.

Щодо вимоги про стягнення 32 250 грн. - пені, то слід зазначити наступне.

Як вбачається з поданого суду розрахунку позивача пеня в сумі 32 250 грн. нарахована відповідачу згідно вищевказаних Договорів оперативної оренди № 4/01/10 від 04.01.10 року та № 31/12/10 від 31.12.10 року, а саме: 50 грн. х 645 днів = 32 250 грн. (том І, арк. справи 18-19).

Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом та якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

За приписами ч. 1 ст. 231 ГК України законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Системний аналіз положень вищевказаних норм чинного законодавства дозволяє дійти висновку, що пенею є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Натомість, штрафом є неустойка, яка обчислюється у відсотках або твердій сумі за невиконання зобов'язання.

Відповідно до п. 3.4 Договору № 4/01/10 та п. 3.5 Договору № 31/12/10 у випадку прострочки орендарем платежу у встановлені п. 3.2 даних договорів строки передбачено штраф в розмірі 50 грн. 00 коп. за кожен день прострочки.

Отже, умовами договорів оперативної оренди передбачено відповідальність орендаря за несвоєчасну оплату платежів у формі штрафу в розмірі 50 грн. (тверда сума), який сплачується за кожен день прострочки. Натомість, умовами договорів оперативної оренди не передбачено відповідальності орендаря за несвоєчасну оплату платежів у формі пені.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч. 1 ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Враховуючи, що позивачем заявлено до стягнення пеню, яка не передбачена умовами договорів оперативної оренди, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення заявленої пені в розмірі 32 250 грн.

Судом також встановлено наступне.

Між Відкритим акціонерним товариством "Вознесенський спецагропромтранс" (виконавець) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 (замовник) були укладені Договори по наданню платних послуг.

Договір по наданню платних послуг № 2/01-07 від 02.01.2007 року з урахуванням Додаткової угоди від 27.03.07 року підписано та скріплено печатками сторін (том І, арк. справи 40).

Відповідно до п. 5.1 Договору № 2/01-07 від 02.01.2007 року договір вступає в законну силу з моменту підписання та діє до 31.12.2007 року.

Договір по наданню платних послуг № 10/01 від 10.01.2008 року підписано та скріплено печатками сторін (том І, арк. справи 49).

Відповідно до п. 5.1 Договору № 10/01 від 10.01.2008 року договір вступає в законну силу з моменту підписання та діє до 31.12.2008 року.

Договір по наданню платних послуг № 23/01 від 23.01.2009 року з урахуванням Додаткової угоди від 23.01.09 року підписано та скріплено печатками сторін (том І, арк. справи 57-58).

Відповідно до п. 5.1 Договору № 10/01 від 10.01.2008 року договір вступає в законну силу з 01.01.2009 року та діє до 01.07.2009 року.

Договір по наданню платних послуг № 1/07 від 01.07.2009 року з урахуванням Додаткової угоди від 01.07.09 року підписано та скріплено печатками сторін (том І, арк. справи 62-63).

Відповідно до п. 5.1 Договору № 1/07 від 01.07.2009 року договір вступає в законну силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2009 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Частиною 1 ст. 903 цього Кодексу встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Судом також враховано, що згідно Інформації Управління Укртрансінспекції у Миколаївській області Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті № 15/4-5118 від 20.11.2013 року відповідач Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звертався з метою отримання ліцензій для провадження окремого виду господарської діяльності, надаючи Управлінню вищевказані договори по наданню платних послуг та договори оперативної оренди, що є підставою позову у даній справі (том І, арк. справи 185).

Умовами Договорів по наданню платних послуг сторони передбачили наступне.

Відповідно до п. 1.1 Договорів по наданню платних послуг предметом є сумісне використання матеріально технічної і ремонтної бази ВАТ "Вознесенський спецагропромтранс" з метою забезпечення безаварійної безпеки рухомого складу, ТО-1, ТО-2, ремонту вузлів, механізмів, агрегатів автомобілів, проведення передрейсових та післярейсових технічних та медичних оглядів транспорту та водіїв.

Відповідно до п. 2.1 Договору по наданню платних послуг № 2/01-07 від 02.01.2007 року замовник зобов'язується оплачувати послуги по проведенню технічного та медичного оглядів одного автомобіля та одного водія в розмірі 2, 00 грн. в день, однак не менше 360 грн. в місяць.

Додатковою угодою до Договору № 2/01-07 від 02.01.2007 року, яка за згодою сторін вступила в силу 02.01.07 року, сторони погодили, що замовник здійснює щомісячно додаткову оплату: 1) за забезпечення проведення робіт по ТО - 1 автомобіля - 40 грн.; 2) за забезпечення проведення робіт по ТО - 2 одного автомобіля - 20 грн.; 3) за забезпечення охорони одного автомобіля - 3 грн. в день.

Відповідно до п. 2.1 Договору по наданню платних послуг № 10/01 від 10.01.2008 року замовник зобов'язується оплачувати послуги по проведенню технічного та медичного оглядів одного автомобіля та одного водія в розмірі 6, 00 грн. в день, однак не менше 810 грн. в місяць.

Відповідно до п. 2.1 Договору по наданню платних послуг № 23/01 від 23.01.2009 року замовник зобов'язується оплачувати послуги по проведенню технічного та медичного оглядів одного автомобіля та одного водія в розмірі 8, 00 грн. в день, однак не менше 120 грн. в місяць за один автомобіль.

Додатковою угодою до Договору № 23/01 від 23.01.2009 року, яке за згодою сторін вступило в силу 01.01.09 року, сторони погодили, що замовник здійснює щомісячно додаткову оплату: 1) за забезпечення проведення робіт по ТО - 1 автомобіля - 80 грн.; 2) за забезпечення проведення робіт по ТО - 2 одного автомобіля - 160 грн.; 3) за забезпечення охорони одного автомобіля - 4 грн. в день; 4) за послуги авто майстерні (за 1 день 1 автомобіль) - 30 грн.

Відповідно до п. 2.1 Договору по наданню платних послуг № 1/07 від 01.07.2009 року замовник зобов'язується оплачувати послуги по проведенню технічного та медичного оглядів одного автомобіля та одного водія в розмірі 8, 00 грн. за один огляд, однак не менше 120 грн. в місяць за один автомобіль.

Додатковою угодою до Договору № 1/07 від 01.07.2009 року, яке за згодою сторін вступило в силу 01.07.09 року, сторони погодили, що замовник здійснює щомісячно додаткову оплату: 1) за забезпечення проведення робіт по ТО - 1 автомобіля - 80 грн.; 2) за забезпечення проведення робіт по ТО - 2 одного автомобіля - 160 грн.; 3) за гаражування одного автомобіля - 4 грн. в день; 4) за послуги авто майстерні (за 1 день за 1 автомобіль) - 30 грн.

Відповідно до п. 2.2 Договорів по наданню платних послуг оплата за надані послуги по ремонту, технічному обслуговуванню, гаражуванню автомобілів тощо здійснюється замовником додатково до вартості, узгодженої сторонами готівковим чи безготівковим розрахунком.

Відповідно до п. 2.3 Договорів по наданню платних послуг підставою для оплати замовником отриманих послуг є рахунок наданий виконавцем.

Відповідно до п. 2.4 Договорів по наданню платних послуг замовник зобов'язаний здійснити оплату протягом 3 банківських днів з моменту отримання рахунку.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору № 2/01-07 від 02.01.2007 року виконавець ВАТ "Вознесенський спецагропромтранс" виконав, а замовник Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 отримав платні послуги за період з січня 2007 року по грудень 2007 року на загальну суму 19 000 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи підписаними сторонами Актами виконаних робіт від 01.02.2007 року на суму 1 602 грн., від 05.03.07 року на суму 1 506 грн., від 03.04.07 року на суму 1 602 грн., від 07.05.2007 року на суму 1570 грн., від 04.06.2007 року на суму 1 602 грн., від 02.07.2007 року на суму 1 570 грн., від 03.08.2007 року на суму 1 602 грн., від 04.09.2007 року на суму 1 602 грн., від 01.10.2007 року на суму 1 570 грн., від 05.11.2007 року на суму 1 602 грн., від 03.12.2007 року на суму 1 570 грн., від 04.01.2008 року на суму 1 602 грн. (том І, арк. справи 42-47).

Відповідачем проведено оплату згідно Договору № 2/01-07 від 02.01.2007 року в сумі 1 560 грн., що підтверджується детальним розрахунком (том І, арк. справи 48).

Таким чином, заборгованість за Договором № 2/01-07 від 02.01.2007 року становить 17 440 грн.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору № 10/01 від 10.01.2008 року виконавець ВАТ "Вознесенський спецагропромтранс" виконав, а замовник Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 отримав платні послуги за період з січня 2008 року по грудень 2008 року на загальну суму 26 796 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи підписаними сторонами Актами виконаних робіт від 05.02.2008 року на суму 2 221 грн., від 03.03.08 року на суму 2 229 грн., від 01.04.08 року на суму 2 301 грн., від 05.05.2008 року на суму 2 140 грн., від 02.06.2008 року на суму 2 221 грн., від 01.07.2008 року на суму 2 220 грн., від 04.08.2008 року на суму 2 256 грн., від 01.09.2008 року на суму 2 176 грн., від 02.10.2008 року на суму 2 185 грн., від 03.11.2008 року на суму 2 221 грн., від 01.12.2008 року на суму 2 220 грн., від 05.01.2009 року на суму 2 406 грн. (том І, арк. справи 50-55).

Відповідачем проведено оплату згідно Договору № 10/01 від 10.01.2008 року в сумі 4 895 грн., що підтверджується детальним розрахунком (том І, арк. справи 56).

Отже, заборгованість за Договором № 10/01 від 10.01.2008 року становить 21 901 грн.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору № 23/01 від 23.01.2009 року виконавець ВАТ "Вознесенський спецагропромтранс" виконав, а замовник Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 отримав платні послуги за період з січня 2009 року по червень 2009 року на загальну суму 16 628 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи підписаними сторонами Актами виконаних робіт від 02.02.2009 року на суму 2 672 грн., від 03.03.09 року на суму 2 496 грн., від 06.04.09 року на суму 2 032 грн., від 04.05.2009 року на суму 3 236 грн., від 01.06.2009 року на суму 2 592 грн., від 03.07.2009 року на суму 3 600 грн. (том І, арк. справи 59-61).

Судом встановлено, що на виконання умов Договору № 1/07 від 01.07.2009 року виконавець ВАТ "Вознесенський спецагропромтранс" виконав, а замовник Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 отримав платні послуги за період з липня 2009 року по грудень 2009 року на загальну суму 21 120 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи підписаними сторонами Актами виконаних робіт від 04.08.2009 року на суму 3 720 грн., від 01.09.2009 року на суму 3 240 грн., від 02.10.2009 року на суму 3 440 грн., від 02.11.2009 року на суму 3 720 грн., від 01.12.2009 року на суму 3 360 грн., від 04.01.2010 року на суму 3 640 грн. (том І, арк. справи 64-67).

Відповідачем проведено оплату згідно Договорів № 23/01 від 23.01.2009 року та № 1/07 від 01.07.2009 року в сумі 12 025 грн., що підтверджується детальним розрахунком (том І, арк. справи 68).

Отже, заборгованість за Договорами № 23/01 від 23.01.2009 року та № 1/07 від 01.07.2009 року становить 25 723 грн.

Факт оплати послуг за вищевказаними договорами по наданню платних послуг підтверджується також наявними в матеріалах справи Виписками з касової книги ВАТ «Вознесенський спецагропромтранс» та копією банківської виписки (том ІІІ, арк. справи 71-110).

Позивач звертався до відповідача із претензіями вих. № 74 від 11.10.2011 року та вих. № 93 від 18.11.2011 року, в яких вимагав погасити борг згідно договорів по наданню платних послуг щодо забезпечення пасажирських перевезень. Факт направлення претензій підтверджується поштовими квитанціями (том І, арк. справи 7-10).

На підтвердження факту наявності заборгованості позивачем також подано суду:

- Акт звіряння розрахунків по договорам по наданню платних послуг, а саме: № 2/01-07 від 02.01.2007 року, № 10/01 від 10.01.2008 року, № 23/01 від 23.01.2009 року, згідно якого заборгованість відповідача перед позивачем станом на 07.06.10 року становить 79 079 грн. (том І, арк. справи 14);

- Акт звіряння розрахунків по договорам по наданню платних послуг, а саме: № 2/01-07 від 02.01.2007 року, № 10/01 від 10.01.2008 року, № 23/01 від 23.01.2009 року, № 4/01/10 від 04.01.10 року, № 31/12/10 від 31.12.10 року, згідно якого заборгованість відповідача перед позивачем станом на 10.01.11 року становить 90 279 грн. (том І, арк. справи 15);

- Акт звіряння розрахунків по договорам по наданню платних послуг, а саме: № 2/01-07 від 02.01.2007 року, № 10/01 від 10.01.2008 року, № 23/01 від 23.01.2009 року, № 4/01/10 від 04.01.10 року, № 31/12/10 від 31.12.10 року, згідно якого заборгованість відповідача перед позивачем станом на 05.10.11 року становить 119 579 грн. (том І, арк. справи 16).

Акти звіряння розрахунків підписані та скріплені печатками сторін.

Як вказано вище, умовами п. 2.3, 2.4 Договорів по наданню платних послуг передбачено, що підставою для оплати замовником отриманих послуг є наданий виконавцем рахунок, який має бути оплачений протягом 3 банківських днів з моменту отримання.

Як вказує позивач, рахунки на оплату за вищевказаними договорами по наданню платних послуг направлялись відповідачу своєчасно та отримані ним. Однак, доказів направлення рахунків у позивача не має, оскільки вказані документи були знищені, що підтверджується Актами ВАТ «Вознесенський спецагропромтранс» від 22.11.2012 року та від 11.11.2013 року про знищення документів і справ, що не підлягають зберіганню (том ІІІ, арк. справи 43-44).

Враховуючи вищевикладене, позивачем повторно було направлено із супровідними листами вих. № 56 від 05.12.2014 року та вих. № 57 від 05.12.2014 року рахунки на оплату за вищевказаними договорами по наданню послуг (том ІІІ, арк. справи 65, 68, 122-157).

Рахунки були направлені позивачем відповідачу на дві адреси Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, а саме: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1.

Факт направлення рахунків підтверджується поштовими квитанціями та описами вкладення у цінні листи (том ІІІ, арк. справи 66, 67, 69, 70).

Судом також встановлено, що супровідні листи з доданими рахунками повернуті 14.12.2014 року та 10.01.2015 року на адресу ВАТ «Вознесенський спецагропромтранс» поштовою установою із відміткою «за закінченням строку зберігання» та «адресат не проживає», що підтверджується поданими суду копіями поштових конвертів, копій повідомлень про вручення поштових відправлень та поштовим повідомленням (том ІІІ, арк. справи 182-187).

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 7.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» № 14 від 17.12.2013 року з наступними змінами днем пред'явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв'язку і підприємством зв'язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред'явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

Відповідно до п. 1.7-1 вищевказаної Постанови господарському суду необхідно мати на увазі, що питання про те, чи мало місце пред'явлення кредитором боржникові вимоги про оплату, вирішується не під час прийняття судом позовної заяви, а виключно в процесі вирішення ним спору по суті. Отже, коли господарським судом буде з'ясовано, що таку вимогу пред'явлено після початку розгляду ним справи зі спору, пов'язаного зі стягненням заборгованості, то відповідний позов може бути задоволений, якщо строк виконання грошового зобов'язання настав до прийняття рішення по суті справи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що строк виконання зобов'язання в частині оплати послуг за договорами по наданню послуг настав, а у відповідача виник обов'язок по проведенню оплати за надані послуги відповідно до п. 2.3, 2.4 Договорів, тобто 12.01.2015 року-14.01.2015 року.

Судом також враховано, що ще 25.02.2010 року за вх. № 6 відповідач направляв позивачу заяву, в якій просив надати розстрочку в сумі 65 064 грн. платежів за надання послуг по договорам № 2/01-07 від 02.01.2007 року, № 10/01 від 10.01.2008 року, № 23/01 від 23.01.2009 року, № 1/07 від 01.07.2009 року (том І, арк. справи 13).

Станом на день розгляду справи суду не подано доказів оплати заборгованості, як і не спростовано факту наявності заборгованості. Отже, заборгованість в розмірі 65 064 грн. (17 440 грн. + 21 901 грн. + 25 723 грн.) за договорами по наданню платних послуг є обґрунтованою та підтвердженою належними та допустимими доказами.

Судом також враховано, що як вбачається зі змісту постанови Одеського апеляційного господарського суду від 10.12.2013 року відповідачем Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 в судовому засіданні 10.12.2013 року було зроблено усну заяву про сплив позовної давності за заявленими вимогами (том І, арк. справи 197-206).

Враховуючи приписи постанови Вищого господарського суду України від 08.10.2014 року (ст. 111-12 ГПК України) (том ІІ, арк. справи 287-293), суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п. 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" № 10 від 29.05.13 року з останніми змінами від 10.07.2013 року за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Відповідно до ч. 5 с. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Судом встановлено, що позивач ВАТ "Вознесенський спецагропромтранс" звернувся до господарського суду із позовом 29.12.2011 року.

Як вказано вище, за договорами оперативної оренди від 04.01.2010 року та від 31.12.10 року оплата проводилась не пізніше 10 числа кожного місяця (п. 3.2-3.4 Договорів). Як вбачається з розрахунків заборгованості за договорами оперативної оренди відповідачем ФОП ОСОБА_3 періодично здійснювались платежі за оренду (останній платіж було проведено в листопаді 2011 року) (том І, арк. справи 70-71). Крім того, 10.01.2011 року та 05.10.2011 року між сторонами підписувались Акти звіряння розрахунків (том І, арк. справи 15-16), а 28.11.2012 року відповідач направляв позивачу заяву, в якій зобов'язувався існуючу заборгованість повернути до 30.01.2013 року (том І, арк. справи 117).

Як вказано вище, за договорами по наданню послуг оплата проводилась протягом трьох банківських днів з моменту отримання рахунків (п. 2.4 Договорів). Як вбачається з розрахунків заборгованості за договорами по наданню послуг відповідачем ФОП ОСОБА_3 періодично здійснювались платежі за надані послуги (останній платіж було проведено в грудні 2009 року) (том І, арк. справи 48, 56, 68). Крім того, 10.01.2011 року та 05.10.2011 року між сторонами підписувались Акти звіряння розрахунків (том І, арк. справи 15-16), а 25.02.2010 року за вх. № 6 відповідач направляв позивачу заяву, в якій просив надати розстрочку в сумі 65 064 грн. платежів за надання послуг по договорам № 2/01-07 від 02.01.2007 року, № 10/01 від 10.01.2008 року, № 23/01 від 23.01.2009 року, № 1/07 від 01.07.2009 року (том І, арк. справи 13).

Вказані дії свідчать про визнання відповідачем свого боргу та переривання позовної давності. Крім того, як вказано вище, строк виконання зобов'язання за договорами по наданню послуг настав в січні 2015 року. За таких обставин, строк позовної давності за договорами оперативної оренди та по наданню послуг не пропущено.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення основної заборгованості з орендної плати по Договору № 4/01/10 від 04.01.10 року в розмірі 25 215 грн., по Договору № 31/12/10 від 31.12.10 року в розмірі 39 754, 84 грн., а також позовні вимоги про стягнення заборгованості по Договорам по наданню послуг № 2/01-07 від 02.01.2007 року, № 10/01 від 10.01.2008 року, № 23/01 від 23.01.2009 року, № 1/07 від 01.07.2009 року в розмірі 65 064 грн. є обґрунтованими, підставними та підлягають задоволенню.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача 32 250 грн. - пені є безпідставними. В цій частині позову слід відмовити.

Частина 1 ст. 15 ЦК України встановлює, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК України слід відшкодувати позивачу з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 33, 34, 43, 49, 75, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

частково задовольнити позов Відкритого акціонерного товариства "Вознесенський спецагропромтранс" до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення 162 283, 84 грн.

Стягнути з відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, АДРЕСА_2; АДРЕСА_1 (код НОМЕР_1) на користь позивача Відкритого акціонерного товариства "Вознесенський спецагропромтранс", вул. Жовтневої революції, 254, м. Вознесенськ, Миколаївська область, 56500 (код 02126403):

- 130 033, 84 грн. (сто тридцять тисяч тридцять три грн. 84 коп.) - основного боргу;

- 2 600, 68 грн. (дві тисячі шістсот грн. 68 коп.) - витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Відмовити в решті позову в частині стягнення 32 250 грн. - пені.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повне рішення складено 23.01.2015 року.

Суддя Е.М. Олейняш