номер провадження справи 9/121/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2015 Справа № 908/4372/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства матеріально-технічного забезпечення "Інженерний Центр "Реагент" (49041, м. Дніпропетровськ, вул. Трудові Резерви, 6)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгрозакупівля" (83086, м. Донецьк, вул. Кобозева, буд. 12; тел.: )

про стягнення суми 68470,92 грн.

Суддя Боєва О.С.

За участю представників сторін:

Від позивача: Годованець В.В. (дов. № 220 від 26.02.14)

Від відповідача: не з'явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача суми 68470,92 грн., з яких сума: 50504 грн. - основний борг, сума 4494,86 грн. - пеня, сума 5050,40 грн. - штраф, сума 7682,78 грн. - інфляційні втрати, сума 738,88 грн. - 3% річних.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 28.10.2014р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/4372/14, судове засідання призначено на 02.12.2014р. Ухвалою суду від 02.12.2014р. на підставі ст. 69 ГПК України строк розгляду спору у справі продовжено на п'ятнадцять днів - до 13.01.2015р., цією ж ухвалою на підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 13.01.2015р.

13.01.2015р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Справа розглянута без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Позивач підтримав позовні вимоги, викладені у позовній заяві, зазначивши, зокрема, про наступне. На викання умов договору купівлі-продажу № 244/13твід 04.03.2013р., укладеного між сторонами, позивач поставив відповідачу продукцію на загальну суму 486908,80 грн. Однак, в порушення умов договору, відповідач оплату за отриману продукцію здійснив частково на суму 436404,80 грн. У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 3, 6, 526, 530, 599, 610, 611, 625, 627, 628, 629 ЦК України, ст.ст. 193, 216, 217, 218, 230, 231 ГК України просить стягнути з відповідача суму 50504 грн. основного боргу, суму 4494,86 грн. пені, суму 5050,40 грн. штрафу, сума 7682,78 грн. інфляційних втрат та суму 738,88 грн. - 3% річних.

Відповідач у судові засідання не з'являвся, про причини неявки суд не повідомив, витребувані документи та письмовий відзив не надав. Про час та місце слухання справи відповідач повідомлений належним чином, ухвала суду про порушення провадження у справі № 908/4372/14 від 28.10.2014р. була направлена засобами поштового зв'язку на адресу вказану у позовній заяві та у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: 83086, м. Донецьк, вул. Кобозева, буд. 12, та на адресу суду не поверталась. Ухвала суду від 02.12.2014р., у зв'язку з неможливістю здійснення поштових відправлень у м. Донецьк, направлена не була. Повідомити відповідача про час та місце судового шляхом направлення телефонограм, факсограм не було можливо. У зв'язку з чим, інформацію про час і місце судового засідання було розміщено на сторінці господарського суду Запорізької області (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет.

Відповідно до п. 6 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014р. № 01-06/1290/14 «Про Закон України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» учасник судового процесу, який знаходиться на території проведення АТО, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду за таких умов, зокрема: 1) Якщо відповідну ухвалу господарським судом надіслано поштою за місцезнаходженням учасника судового процесу, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. При цьому слід мати на увазі, що згідно із статтею 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, вони вважаються достовірними, доки до них не внесено відповідних змін. 3) Якщо у господарського суду наявні достовірні (тобто документально підтверджені підприємством зв'язку) відомості про неможливість здійснення поштових відправлень до певних населених пунктів чи місцевостей, то суд не вчиняє дій, зазначених у підпунктах 1 і 2 цього пункту. У такому разі, а також у випадках, коли поштові відправлення учасникам судового процесу все ж було надіслано, але їх повернуто підприємством зв'язку через неможливість вручення, суд здійснює відповідне повідомлення шляхом надсилання телеграми, телефонограми, з використанням факсимільного зв'язку чи електронною поштою або з використанням інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення; 4) За неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу і в такий спосіб - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис.

Згідно зі ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

04.03.2013р. між ТОВ ПМТЗ "Інженерний Центр "Реагент" (продавець, позивач у справі) та ТОВ "Украгрозакупівля" (покупець, відповідач у справі) був укладений договір купівлі-продажу 244/13, відповідно до умов якого, продавець передає у власність, а покупець приймає та оплачує в строк хімічну продукцію у кількості відповідно до видаткових накладних та на умовах даного договору, далі - товар (п. 1.1. договору).

Згідно п. 9.2. договору останній вступає в силу після підписання повноважними представниками продавця та покупця та діє до 31.12.2016р.

Відповідно до п. 2.1. договору вартість товару зазначена у видаткових накладних, які є невід'ємною частиною даного договору.

Пунктом 2.3. сторони визначили, що покупець оплачує товар шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця по факту поставки на протязі 14 календарних днів.

Згідно з п. 3.5. договору право власності на товар по даному договору переходить від продавця до покупця в момент отримання товару та супровідних документів.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору, позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 486908,80 грн. Факт отримання товару підтверджується видатковими накладними № 2886 від 22.04.2013р. на суму 67668 грн., № 3164 від 26.04.2013р. на суму 7371,76 грн., № 3639 від 16.05.2013р. на суму 17376 грн., № 4108 від 24.05.2013р. на суму 16125 грн., № 4216 від 28.05.2013р. на суму 27192 грн., № 5121 від 21.06.2013р. на суму 102900 грн., № 5377 від 27.06.2013р. на суму 2400 грн., № 5700 від 05.07.2013р. на суму 35684,04 грн., № 7259 від 14.08.2013р. на суму 13380 грн., № 9738 від 25.10.2013р. на суму 35328 грн., № 10746 від 28.11.2013р. на суму 76440 грн., № 11651 від 12.12.2013р. на суму 61140 грн., № 12124 від 27.12.2013р. на суму 15204 грн., № 3709 від 04.04.2014р. на суму 8700 грн., які підписані та скріплені печатками обома сторонами, та довіреностями на отримання матеріальних цінностей, копії яких містяться в матеріалах справи.

Відповідач, в свою чергу, договірних зобов'язань належним чином не виконав, оплату за отриманий товар здійснив частково на суму 436404,80 грн. У зв'язку з чим, у нього перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 50504 грн.

Згідно зі ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить п.п. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач доказів належного виконання зобов'язання і перерахування позивачу заявленої до стягнення суми не надав.

Факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем за поставлений товар в розмірі 50504 грн. підтверджується матеріалами справи.

Таким чином вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 50504 грн. боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача суму 738,88 грн. - 3% річних за загальний період з 11.01.2014р. по 07.07.2014р. та суму 7682,78 грн. інфляційних втрат за період з січня 2014р. по червень 2014р.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний оплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений інший розмір відсотків.

Перевіривши розрахунок 3% річних суд встановив, що розрахунок здійснений вірно.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, суд вважає за необхідне скоригувати його в частині визначення розміру інфляційних нарахувань, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання зобов'язання (згідно п. 1.12. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013р.). Так, за заявлений позивачем період з січня 2014р. по червень 2014р. сума інфляційних втрат складає 5841,78 грн.

Таким чином до стягнення підлягає сума 738,88 грн. - 3% річних та сума 5841,78 грн. втрат від інфляції.

Позивачем також заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 4494,86 грн. за загальний період з 23.04.2013р. по 30.10.2014р. (згідно розрахунку поданого 13.11.2014р.) та штрафу в розмірі 5050,40 грн.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 4 ст. 231 ГК України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом же 6 ст. 231 КГ України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Пунктом 6.2 договору, в редакції протоколу розбіжностей від 04.03.2013р., сторони визначили, що за прострочку платежу покупець сплачує продавцю пеню в розмірі 0,05% від суми платежу за кожен день прострочки. За прострочку платежу більше ніж 20 днів додатково стягується штраф в розмірі 10% від вартості відвантаженої продукції.

Факт порушення грошових зобов'язань відповідачем є доведеним, розмір заявленої до стягнення пені визначний позивачем вірно, а тому вимога про стягнення з відповідача суми 4494,86 грн. пені підлягає задоволенню. Розрахунок штрафу здійснений позивачем вірно. Позовна вимога про стягнення з відповідача суми 5050,40 грн. штрафу підлягає задоволенню.

Отже, в цілому, позовні вимоги задовольняються частково.

Згідно зі ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгрозакупівля" (83086, м. Донецьк, вул. Кобозева, буд. 12; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства матеріально-технічного забезпечення "Інженерний Центр "Реагент" (49041, м. Дніпропетровськ, вул. Трудові Резерви, 6; ) суму 50504 (п'ятдесят тисяч п'ятсот чотири) грн. основного боргу, суму 738 (сімсот тридцять вісім) грн. 88 коп. - 3% річних, суму 5841 (п'ять тисяч вісімсот сорок одна) грн. 78 коп. втрат від інфляції, суму 4494 (чотири тисячі чотириста дев'яносто чотири) грн. 86 коп. пені, суму 5050 (п'ять тисяч п'ятдесят) грн. 40 коп. штрафу, суму 1777 (одна тисяча сімсот сімдесят сім) грн. 88 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після надрання рішенням законної сили.

У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Суддя О.С. Боєва

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Повне рішення підписано 21.01.2015р.