ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року Справа № 925/2154/14

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого - судді Довганя К.І., при секретарі Олексенко Т.В. за участю прокурора - Хабла О.М., представників: позивача - не з'явився, відповідача - Сторчоуса О.В. за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом прокуратури Кам"янського району в інтересах держави в особі Радиванівської сільської ради до державного підприємства "Кам"янське лісове господарство" про стягнення 20822,66 грн.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з позовною заявою в якій просив стягнути з державного підприємства "Кам"янське лісове господарство" 20822,66 грн. заподіяної шкоди незаконною вирубкою дерев невстановленими особами, яку допустили посадові особи відповідача в результаті їх бездіяльності. При цьому, визначаючи розмір завданої шкоди, прокурор посилається на постанову КМУ від 23.07.2008 р. №665 „Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу".

У судовому засіданні прокурор позов підтримав.

Позивач в судове засідання не з'явився, направив суду клопотання в якому позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив суд розглядати справу без його участі.

Відповідач у письмовому відзиві на позов та його представник у судовому засіданні, заперечуючи проти позову вказав на те, що незаконну порубку дере допустили невстановлені особи. Таку порубку виявили працівники відповідача та вчинили всі необхідні дії для встановлення винних осіб та їх затримання. Прокурором у позові не подано доказів протиправності дій посадових осіб відповідача. Визначаючи розмір шкоди, прокурор посилається на постанову КМУ „Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу", яка передбачає майнову відповідальність саме за незаконну порубку, а не за бездіяльність посадових осіб відповідача.

Суд, заслухавши позицію прокурора, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

05.12.2013р. лісовою охороною „Кам"янське лісове господарство" (відповідач у справі) на адміністративній території Радиванівської сільської ради, Капітанівського лісництва було виявлено факт незаконної порубки 19 дерев граба звичайного та акації білої загальною масою деревини 6,276 метрів кубічних. За письмовою заявою відповідача від 06.12.2013р. Кам"янським РВ УМВС України у Черкаській області було відкрито кримінальне провадження та почато досудове розслідування. Однак 23.01.2014р. вказане кримінальне провадження закрито. За скаргою відповідача ухвалою Кам"янського районного суду Черкаської області постанову про закриття кримінального провадження було скасовано з мотивів порушення слідчим приписів КПК України та не повного та всебічного встановлення обставин правопорушення.

Статтею 105 Лісового кодексу України встановлено, що порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, зокрема, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Законом може бути встановлено відповідальність і за інші порушення лісового законодавства.

Відтак, зазначена норма передбачає відповідальність саме за порушення лісового законодавства.

Як встановлено судом за результатами проведеної перевірки виявлено факт незаконної рубки дерев невстановленими особами, за що відповідачу і нарахована до відшкодування зазначена у позові сума, однак матеріали справи не містять доказів того, що до такої незаконної рубки причетний відповідач, як і не встановлено що дії останнього були протиправними.

Разом з тим судом встановлено і прокурором не заперечується що за даним фактом порушено кримінальне провадження, однак на момент розгляду даного господарського спору особи, які вчинили злочин, у вказаній кримінальній справі слідством не встановлені.

При цьому, за приписами статей 86, 89, 90 Лісового кодексу України організація і забезпечення охорони і захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів, зокрема, від незаконних рубок, покладається на постійних лісокористувачів відповідно до цього Кодексу.

Однак прокурором та позивачем не подано суду доказів того, що відповідач не дотримався, або порушив комплекс заходів, спрямованих на збереження лісів від незаконних рубок.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені статтею 1166 Цивільного кодексу України, за приписами якої, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відтак, для відшкодування заподіяної шкоди необхідна наявність всіх сукупних елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, вини.

Разом з тим, судом не встановлено, а прокурором та позивачем не доведено, що дії чи бездіяльність відповідача є неправомірними, а сам факт незаконної рубки дерев невстановленими особами, який покладено в основу позову, за відсутності встановлених у передбаченому законом порядку недотримання, або порушення відповідачем комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від незаконних рубок, за вказаних обставин не дає правових підстав для покладення цивільно-правової відповідальності, про яку зазначено у позові, на відповідача.

При цьому, у разі встановлення за результатами розгляду вказаної вище кримінальної справи осіб, винних у незаконній рубці, останні мають нести відповідальність відповідно до закону, як це передбачено приписами статті 105 Лісового кодексу України.

Відповідно до приписів статті 33 Господарського процесуального кодексу України на позивача покладено обов'язок довести протиправність поведінки відповідача, однак ні позивачем, ні прокурором не надано жодних доказів, які підтверджували б неправомірність дій відповідача, пов'язаних з незаконною рубкою дерев.

Також, розмір шкоди, яку прокурор просить стягнути з відповідача, розраховано на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008р. №665 "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу", однак серед наведених у ній правопорушень не визначено такого, що підпадало б під ознаки неналежного здійснення охорони лісових ресурсів.

За таких обставин суд приходить до висновку, що прокурор та позивач не довели належними та допустимими доказами заподіяння заявленої до стягнення шкоди саме відповідачем, а тому у задоволені позову слід відмовити.

Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат у даній справі, то суд виходить із наступного.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 49 ГПК України. Згідно п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір встановлений в розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір встановлений в розмірі 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Постанова пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року № 7 „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" містить наступні приписи відповідно п. 4.6. Приймаючи рішення зі справи, провадження в якій порушено за заявою прокурора, господарський суд у разі повного або часткового задоволення позову (скарги) стягує судовий збір з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам), якщо він не звільнений від сплати судового збору; у разі ж повної або часткової відмови в позові судовий збір стягується з визначеного прокурором позивача (так само повністю або пропорційно задоволеним вимогам), за винятком випадків, коли останнього звільнено від сплати судового збору, та коли позивачем у справі є сам прокурор. Стягнення відповідних сум судового збору здійснюється в доход державного бюджету України.

З даним позовом до суду звернувся прокурор. Заявлено позовну вимогу майнового характеру. Позивачем за даним позовом прокурор визначив Радиванівську сільську раду.

Оскільки суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог та відмовляє у позові прокурору, то вважає за необхідне стягнути з Радиванівської сільської ради судовий збір до бюджету за розгляд майнової вимоги 1827,00 грн.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Стягнути з Радиванівської сільської ради, вул. Леніна, б. 1, с. Радиванівка, Кам"янський район, Черкаської області, 20832, код 34223459 - 1827,00 грн. судового збору в доход Державного бюджету України через Кам"янську ОДПІ за розгляд справи в господарському суді Черкаської області.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня підписання.

Повний текст рішення складено і підписано 26.01.2015 року.

Суддя К.І.Довгань