ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 рокуСправа № 912/3191/14
Господарський суд Кіровоградської області у складі колегії суддів Н.В. Болгар - головуючого, Н.М. Коваленко, О.Б. Шевчук розглянув у засіданні справу № 912/3191/14

за позовом: колективного підприємства "Ринок" Бобринецького районного споживчого товариства;

до відповідача: фізичної особи - підприємця ОСОБА_3;

про розірвання договору, зобов'язання звільнити торгівельну площу та передати (повернути) її.

Представники:

позивача - у засіданні 24.12.14, 12.01.15 - Пономарьов М.В., довіреність б/н від 01.02.14;

відповідача - у засіданні 24.12.14, 12.01.15 - підприємець ОСОБА_3 особисто.

Колективне підприємство "Ринок" Бобринецького районного споживчого товариства (далі по тексту - КП "Ринок") звернулося до господарського суду 23.09.14 з позовною заявою, в якій просить

розірвати договір оренди торгової площі № 42 від 17.01.14, укладений між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 та колективним підприємством "Ринок",

зобов'язати фізичну особу - підприємця ОСОБА_3 звільнити торгівельну площу розміром 21 кв. м, розташовану на території колективного підприємства "Ринок" на АДРЕСА_1, передану в оренду за договором від 17.01.14 № 42 і передати (повернути) її колективному підприємству "Ринок",

стягнути з відповідача судові витрати.

Позов обґрунтований посиланням на невиконання орендарем зобов'язань по сплаті орендодавцеві за договором оренди торгової площі № 42 від 17.01.14 (далі по тексту - Договір) сум орендної плати - всього 1 600 грн. за квітень - липень 2014 р., що підтверджується рішенням господарського суду Кіровоградської області від 28.08.14 у справі № 912/2609/14, та 800 грн. за серпень - вересень 2014 р., а також на передачу орендованого майна у суборенду та на п. 1 ч. 1 ст. 611, ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України

У відзиві на позов фізична особа - підприємець ОСОБА_3 (далі по тексту - ФОП ОСОБА_3) просить заявнику у задоволенні вимог відмовити у повному обсязі, визнати договір оренди торгової площі № 42 від 17.01.14 недійсним з моменту його укладення, так як такий договір суперечить чинному законодавству України, стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати заплачені за довідку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в сумі 120 грн., 913 грн. 50 коп. судового збору за позовом до Дніпропетровського апеляційного господарського суду, 1 064 грн., незаконно отриманих КП "Ринок" від ФОП ОСОБА_3 за період - січень - березень 2014 р.

Відповідачем 29.10.14 заявлене клопотання про витребування від позивача доказів, яке було задоволено господарським судом частково, зважаючи на необхідність доведення адреси, за якою знаходиться об'єкт оренди, наявність права КП "Ринок" на такий об'єкт та земельну ділянку, на який об'єкт розташований.

Також 29.10.14 ФОП "ОСОБА_3 подав господарському суду клопотання про відкладення розгляду справи та, у разі необхідності, продовжити строк розгляду спору на 15 днів. Клопотання було задоволено частково щодо відкладення розгляду справи. З 12.11.14 новий розгляд справи здійснювався господарським судом у складі трьох суддів.

У засіданні 24.12.14 господарським судом на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошувалася перерва до 10:00 12.01.15.

12.01.15 позивачем в особі його представника подано клопотання про оголошення перерви у засіданні строком не менше 7 днів для отримання від Дніпропетровського апеляційного господарського суду примірника ухвали від 05.01.15 за результатами розгляду заяви про роз'яснення судового рішення та подання копії такої ухвали до матеріалів даної справи.

У задоволенні такого клопотання відмовлено з причин закінчення строку передбаченого частиною першою ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, в який склад колегії господарського суду має вирішити спір, та з урахуванням того, що ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.01.15 відмовлено КП "Ринок" в роз'ясненні постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.12.14 у справі № 912/29609/14.

При розгляді матеріалів справи, заслуховуванні пояснень представників сторін у засіданні господарський суд встановив наступне.

Відповідно до Договору КП "Ринок" - орендодавець, зобов'язалося передати, а ФОП ОСОБА_3 зобов'язався прийняти у тимчасове платне користування торгівельну площу 21 м. кв., розташовану на території КП "Ринок" у АДРЕСА_1 під розміщення стаціонарної споруди для торгівлі продовольчої групою товарів та сплачувати кожного місяця орендну плату у сумі 400 грн. до 10 числа кожного місяця.

Пунктом 3.4 3.4. Порядку розрахунку цін на послуги та оренду торгових приміщень (площ) та їх обслуговування на ринках з продажу продовольчих та непродовольчих товарів , затвердженого наказом Міністерства економіки України, Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва 30.06.2009 N 638/109, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 3 липня 2009 р. за N 600/16616, дане визначене торговельного місця на ринку як торговельної площі встановлених розмірів для здійснення продажу товарів та/або надання послуг згідно з планом території ринку окремим суб'єктом господарювання чи фізичною особою.

Докази розміщення належних КП "Ринок" торгівельних площ за адресою, зазначеною у Договорі, відсутні.

Бобринецька міська рада листом за вих. № 916 від 28.10.14 повідомила ОСОБА_3, що на засіданнях виконкому не розглядалося та не затверджувалося рішення про присвоєння адреси: АДРЕСА_1.

За доводами позивача, у Договорі помилково зазначено розташування торгівельної площі по АДРЕСА_1, тоді як фактично вона розташована за адресою: АДРЕСА_1. Така адреса присвоєна комплексу будівель належних Бобринецькому районному споживчому товариству згідно з рішенням виконавчого комітету Бобринецької міської ради № 69 від 28.02.06 "Про присвоєння адреси".

Як встановлено ч. 1, ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності; до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом

Право передання майна у найом має власник речі або особа, якій належать майнові права; наймодавцем може бути особа, уповноважена на укладення договору найму, що передбачено ст. 761 Цивільного кодексу України.

КП "Ринок" 29.10.14 надало господарському суду договір оренди основних засобів від 14.11.12, укладений ним як орендарем із Бобринецьким районним споживчим товариством - орендодавцем та 24.12.14 - акт прийому-передачі основних засобів від 14.11.12 на підтвердження права користування з 14.11.12 по 31.12.14 основними засобами, належними Бобринецькому районному споживчому товариству: м'ясо-молочним павільйоном, критими столами та асфальтною площею.

Із наданих господарському суду доказів не вбачається ні наявності у КП "Ринок" торгівельних місць (площ), розташованих у м. Бобринець на Базарній площі, 11, в тому числі на праві оренді, ні передачі 21 м. кв. з таких площ ФОП ОСОБА_3 Відсутні й докази передачі позивачем майна (його частини), зокрема орендованого у Бобринецького районного споживчого товариства, відповідачеві. Крім того, з договору оренди основних засобів від 14.11.12 не випливає право орендаря передавати в оренду іншим особам майно, отримане у тимчасове користування від орендодавця.

Таким чином, позивач не довів, щодо якого саме майна визначеного індивідуальними або родовими ознаками ним укладався Договір, права на таке майно та його передачі ФОП ОСОБА_3, тому відповідно не довів наявності в останнього зобов'язання здійснювати сплату сум.

У Правилах торгівлі на ринках, затверджених наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України 26.02.02 N 57/188/84/105, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 березня 2002 р. за N 288/6576) міститься визначення торговельного місця як площі, відведеної для розміщення необхідного для торгівлі інвентарю (вагів, лотків тощо) та здійснення продажу продукції з прилавків (столів), транспортних засобів, причепів, візків (у тому числі ручних), у контейнерах, кіосках, палатках тощо.

Відповідно до п. 2, п. 6 Положення про основні вимоги до організації діяльності продовольчих, непродовольчих та змішаних ринків, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 2009 N 868, під терміном "ринок" розуміється об'єкт торгівлі, на території якого суб'єкт господарювання, що має право на користування чи розпорядження земельною ділянкою, на якій даний об'єкт розташований, організовує та/або забезпечує створення належних умов для провадження торговельної діяльності підприємцями (далі - суб'єкт господарювання); суб'єкт господарювання повинен мати затверджений відповідним органом місцевого самоврядування план території ринку, в якому зазначається розмір земельної ділянки, інформація про наявність правовстановлюючих документів на неї, кількість торговельних місць та займана ними площа, площа стоянок для транспортних засобів (із зазначенням кількості таких засобів, що можуть розміститися на стоянці), найменування, призначення і площа будівель та інших споруд, розташованих на території ринку.

Обґрунтування та докази того, що КП "Ринок" є суб'єктом господарювання у розумінні Положення про основні вимоги до організації діяльності продовольчих, непродовольчих та змішаних ринків, а предметом Договору є торгівельне місце у розумінні Правил торгівлі на ринках, відсутні.

Отже, позивач не довів факту наявності у нього майна, яке є предметом Договору, передачі його у тимчасове користування відповідачу та обов'язку останнього щомісячно сплачувати 400 грн., а отже не довів істотного порушення орендарем договору, завдання ним шкоди, внаслідок якої орендодавець позбавлений того, на що він розраховував при укладенні договору, тобто підстави для розірвання Договору та зобов'язання відповідача звільнити торгівельну площу та повернути її.

Крім того, рішення господарського суду Кіровоградської області від 28.08.14 у справі №912/2609/14, зазначене у позовній заяві як доведення факту несплати ФОП ОСОБА_3 орендних платежів більше трьох місяців, не набрало законної сили, оскільки скасоване постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.12.14.

У п. 14 Договору передбачена можливість орендодавця достроково його розірвати, зокрема, у разі виявлення факту здачі об'єкта оренди в суборенду. КП "Ринок", зазначаючи у позовній заяві, що всупереч умовам Договору відповідач здав в суборенду орендовану площу, не обґрунтував і не довів належними доказами таких обставин.

У "доповненні до позовної заяви про розірвання договору", поданого 24.12.14, заявник звертає увагу суду на здачу відповідачем торгової площі в суборенду (користування) фізичній особі - підприємцю ОСОБА_5 та стверджує про встановлення такого факту Бобринецьким відділенням Долинської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області при здійсненні виходу за місцем її торгівлі, однак доказів на підтвердження такого твердження не надав. Лист заступника начальника Бобринецького відділення Долинської ОДПІ директору КП "Ринок" № 3010/10/1700 від 21.11.14, доданий до "доповнення до позовної заяви про розірвання договору", містить лише повідомлення про перебування фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 на обліку у Бобринецькому відділенні Долинської ОДПІ, та те, що вона є платником єдиного податку - 3 групи, вид діяльності - інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах (КВЕД 47.19) за місцем здійснення діяльності м. Бобринець КП "Ринок", а отже не підтверджує факту, на визнанні якого наполягає позивач.

Господарський суд прийшов до висновку, що позов КП "Ринок" про розірвання Договору та зобов'язання відповідача звільнити торгівельну площу, передати (повернути її) поданий безпідставно.

23.09.14 (у день подання позову) та 18.11.14 КП "Ринок" надіслало ФОП ОСОБА_3 повідомлення про розірвання Договору із зазначенням наявності заборгованості по орендній платі та без посилання на умови Договору, норми законодавства як на підставу розірвання правочину. Про причини, за яких повідомлення надіслано двічі, позивач не зазначив.

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 650 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом; у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Договір не передбачає умов, за яких орендодавець має право відмовитись від договору повністю або частково у разі невнесення орендарем орендної плати у строки і в сумах, узгоджених сторонами.

За ст. 782 Цивільного кодексу України наймодавець має право відмовитись від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд; у разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

У повідомленнях КП "Ринок" не йшлося про його відмову від Договору. Докази передачі речі (майна) наймодавцем наймачеві відсутні. Підстави обов'язку наймача вносити плату за користування "торгівельною площею" у періодах, зазначених у повідомленні, не доведені. У господарського суду відсутні підстави вважати, що Договір є розірваним з моменту одержання ФОП ОСОБА_3 названих повідомлень КП "Ринок". Така позиція підтримується самим позивачем, який наполягає на задоволенні його вимог станом на 12.01.14.

Господарський суд відмовляє у задоволенні позову повністю.

Вимагаючи у відзиві на позов визнання Договору недійсним, стягнення сум понесених витрат, ФОП ОСОБА_3 не використав свого права, передбаченого ст. ст. 22, 60 Господарського процесуального кодексу України, та не подав зустрічний позов. Безпосередньо сам відзив на позов не є для господарського суду підставою для задоволення викладених у ньому вимог.

У постанові Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.12.14 по справі № 912/2609/14 зазначено: "Суд вважає, що Договір № 42 від 17.01.14, укладений між Позивачем та Відповідачем, складений з порушенням діючого законодавства і підлягає визнанню недійсним".

Місцевий господарський суд не має правових підстав для визнання Договору недійсним на час вирішення спору у справі № 912/3191/14, зважаючи на названу постанову апеляційної інстанції від 09.12.14 у справі № 912/2609/14, яка набрала законної сили.

На підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

У засіданні 12.01.15 господарським судом проголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Керуючись ст. ст. 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 16.01.15.

Головуючий суддя Н. В. Болгар

Судді Н. М. Коваленко

О. Б. Шевчук