КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2015 р. Справа№ 910/17824/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Коротун О.М.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання Шалівського В.О.

за участю представників

від позивача: Бесараб О.Д. - дов. від 04.12.2014 року № 821

від відповідача: не з'явилися

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Європейський газовий банк" на рішення господарського суду міста Києва від 31.10.2014 року

у справі № 910/17824/14 (суддя Мельник В.І.)

за позовом Новогуйвинського виробничо-житлового ремонтно-експлуатаційного комунального підприємства (смт. Новогуйвинське Житомирського району Житомирської області)

до Публічного акціонерного товариства „Європейський газовий банк" (м. Київ)

про стягнення 235 422 грн. 09 коп.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернулося Новогуйвинське виробничо-житлове ремонтно-експлуатаційне комунальне підприємство з позовом до Публічного акціонерного товариства „Європейський газовий банк" про стягнення з відповідача на користь позивача суми - 235 422 грн. 02 коп., яка знаходиться на поточному рахунку Новогуйвинського ВЖРЕКП.

Рішенням від 31.10.2014 року господарський суд міста Києва позов задовольнив. Стягнув з ПАТ „Європейський газовий банк" на користь Новогуйвинського ВЖРЕКП 235 422 грн. 02 коп. - коштів, 4 708 грн. 44 коп. судового збору.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням місцевого господарського суду ПАТ „Європейський газовий банк" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 02.10.2014 року по справі № 910/17824/14 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.11.2014 року апеляційна скарга ПАТ „Європейський газовий банк" була прийнята до провадження та призначено розгляд справи № 910/17824/14 у судовому засіданні за участю представників сторін.

В судове засідання 13.01.2015 року повноважні представники відповідача не з'явилися та про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Після обговорення судова колегія дійшла висновку, що неявка повноважних представників відповідача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті. Представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечував з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Дослідивши докази, що є у справі, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга має бути задоволена, рішення місцевого господарського суду має бути скасовано повністю та прийнято нове рішення про відмову в задоволенні позову повністю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

15.11.2013 року Новогуйвинське виробничо-житлове ремонтно-експлуатаційне комунальне підприємство (клієнт) та Публічне акціонерне товариство „Європейський газовий банк" (банк) уклали договір банківського рахунку № 525, відповідно до умов якого банк зобов`язався приймати від клієнта грошові кошти і зараховувати їх на рахунок клієнта, виконувати розпорядження клієнта про перерахунок і видавання відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Позивач на виконання умов договору, виставив банку для виконання наступні платіжні доручення:

- платіжне доручення від 03.06.2014 року № 410 на суму 25 000 грн. (за спожитий газ);

- платіжне доручення від 05.06.2014 року № 421 на суму 100 000 грн. (за спожитий газ);

- платіжне доручення від 06.06.2014 року № 424 на суму 81 581 грн. 01 коп. (за спожитий газ);

- платіжне доручення від 18.06.2014 року № 431 на суму 25 967 грн. 02 коп. (оплата єдиного соціального внеску);

- платіжне доручення від 25.06.2014 року № 432 на суму 2 051 грн. (за спожитий газ);

- платіжне доручення від 04.07.2014 року № 433 на суму 808 грн. 64 коп. (за спожитий газ), а всього на загальну суму 235 407 грн. 67 коп.

Відповідно до ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1089 ЦК України за платіжним дорученням банк зобов'язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту.

Відповідно до п. 8.2 ст. 8 Закону України „Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 05.04.2001 року № 2346-III банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, яке міститься в документі на переказ готівки, протягом операційного часу в день надходження цього документа до банку. Відповідно до п. 8.4 ст. 8 Закону України „Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" міжбанківський переказ виконується в строк до трьох операційних днів.

В п. 2.3.3 договору банківського рахунку від 15.11.2013 року № 525 сторони узгодили, що банк зобов'язаний за дорученням клієнта перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку розрахункового документа, відповідно до операційного часу банку, якщо інший строк не передбачений договором або чинним законодавством України.

Вказані платіжні доручення виконані не були.

Вважаючи свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, що на думку позивача полягає у невиконанні банком платіжних доручень клієнта, 22.08.2014 року Новогуйвинське ВЖРЕКП звернулося з позовом до господарського суду про стягнення грошових коштів зі свого рахунка, відкритого у банку.

Проте, до цього, а саме, 16.07.2014 року Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення Про виведення з ринку та запровадження тимчасової адміністрації в АТ „Єврогазбанк" № 57, яким розпочала з 17.07.2014 року процедуру виведення Публічного акціонерного товариства „Європейський газовий банк" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 17.07.2014 року по 17.10.2014 року включно.

Таким чином на момент звернення Новогуйвинське ВЖРЕКП з позовом до місцевого господарського суду в АТ „Єврогазбанк" була введена тимчасова адміністрація.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 року № 4452-VI під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників (п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Проте п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Таке ж визначення міститься у п. 2.1 ст. 2 Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 року № 2 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 14.09.2012 року за № 1581/21893.

Відтак, на Новогуйвинське ВЖРЕКП розповсюджується обмеження, встановлені п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" як на особу яка підпадає під визначення іншого кредитора банку за Законом України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Також колегія суддів апеляційного господарського суду враховує те, що Новогуйвинське ВЖРЕКП направило платіжні доручення на виконання до АТ „Єврогазбанк" до введення до нього тимчасової адміністрації (загальна сума 235 407 грн. 67 коп.), проте позовні вимоги Новогуйвинського ВЖРЕКП стосувалися не виконання платіжних доручень та перерахування грошових коштів на користь третіх осіб, а стягнення грошових коштів з банківського рахунку на свою користь без закриття такого рахунку (загальна сума 235 422 грн. 09 коп.).

Ч. 2 ст. 49 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до ч. 2 ст. 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; складає реєстр вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Відповідно до ч. 6 ст. 49 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури.

Таким чином, Законом України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що у процесі ліквідаційної процедури визначається заборгованість кожному кредитору банку та встановлюється черговість задоволення вимог кредиторів: 1) зобов'язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян; 2) грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов'язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 3) вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі щодо повернення цільової позики банку, наданої протягом здійснення тимчасової адміністрації з метою забезпечення виплат відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 36 цього Закону та щодо покриття витрат Фонду, передбачених у п. 17 ч. 5 ст. 12 цього Закону; 4) вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом; 5) вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування; 6) вимоги фізичних осіб, платежі яких або платежі на ім'я яких заблоковано (крім фізичних суб'єктів підприємницької діяльності); 7) інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом; 8) вимоги за судординованим боргом.

Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від реалізації майна банку після повного задоволення вимог попередньої черги.

Таким чином, задоволення вимог кредиторів здійснюється у порядку, строки та черговості, передбачених Законом України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Порядок задоволення вимог кредиторів, визнаних ліквідатором, під час ліквідації банку не передбачає можливості індивідуального задоволення вимог конкретного кредитора.

Такого ж висновку дійшов Вищий господарський суд України при розгляді справи господарського суду Харківської області в постанові від 20.11.2014 року по справі № 922/1405/14.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Враховуючи те, що місцевий господарський суд не повно з'ясував обставини, що мають значення для справи (вимоги по предмету позову відрізняється від тих, що заявлялися Новогуйвинським ВЖРЕКП до введення тимчасової адміністрації в банку), колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення, прийняте господарським судом міста Києва 31.10.2014 року по справі № 910/17824/14 підлягає скасуванню повністю.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду переглянула спір відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України і вважає, що позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню. Апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України колегією суддів апеляційного господарського суду судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 104, 105 ГПК України Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Європейський газовий банк" на рішення господарського суду міста Києва від 31.10.2014 року у справі № 910/17824/14 задовольнити.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 31.10.2014 року у справі № 910/17824/14 скасувати повністю.

3. Прийняти нове рішення по справі, яким відмовити в позові повністю.

4. Стягнути з Новогуйвинського виробничо-житлового ремонтно-експлуатаційного комунального підприємства (12441, Житомирська область, Житомирський район, смт. Новогуйвинське, вул. 9 П'ятирічки, 15, ідентифікаційний код 30273396) в доход спеціального фонду Державного бюджету України 2 354 (дві тисячі триста п'ятдесят чотири) грн. 22 коп. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

5. Видачу виконавчих документів доручити господарському суду міста Києва.

6. Матеріали справи № 910/17824/14 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови підписано__16.01.2015 р.__

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді О.М. Коротун

В.В. Сулім