ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року Справа № 915/2209/14

м. Миколаїв

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Миколаївський комбінат хлібопродуктів» (54034, м. Миколаїв, 1 Слобідська, 122), код 00952114

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Бонус Плюс» (54036, м. Миколаїв, пров. Очаківський, 42-а/2 ), код 36536507

про: стягнення 393500 грн. 00 коп.

суддя В.Д. Фролов

за участю представників сторін

від позивача: Новосьолова І.А., довіреність від 26.09.2014 р.

від відповідача: представник не з'явився

Публічним акціонерним товариством «Миколаївський комбінат хлібопродуктів» (далі-Позивач) пред'явлено позов до господарського суду про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бонус Плюс» (далі-Відповідач) суми попередньої оплати за поставку зерна-пшениці 2 класу в розмірі 393500 грн. 00 коп.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвала господарського суду від 25.12.2014 року про порушення провадження у справі, направлена на адресу відповідача: провулок Очаківський, 42-а/2, м. Миколаїв, повернута поштовою установою до суду з відміткою «истичение скора хранения». Як вбачається з Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, станом на 21.01.2015 року місцезнаходженням відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бонус Плюс» є провулок Очаківський, 42-а/2, м. Миколаїв. Тобто, ухвала суду направлялась на правильну адресу Відповідача.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій щодо повідомлення Відповідача про розгляд справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності повноважного представника відповідача.

Вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши всі подані у справу докази, суд встановив:

Відповідно до виставленого рахунку ТОВ «Бонус Плюс» від 23.06.2014 р. № 00005 Позивачем у період з 23.06.2014 р. по 24.06.2014 р. здійснено попередню оплату в сумі 393500 грн. 00 коп. за поставку пшениці на розрахунковий рахунок Відповідача, що підтверджується платіжними дорученнями № 3292 від 23.06.2014 на суму 273000 грн., № 3319 від 24.06.2014 на суму 26000 грн., №3320 від 24.06.2014 на суму 14500 грн., №2 від 24.06.2014 на суму 80000 грн., а також виписками банку (а.с.9- 17). Даний факт Відповідачем не заперечується.

Позивач 10.07.2014 р. звернувся до Відповідача з вимогою №619, в якій просив виконати зобов'язання щодо поставки товару або повернути перераховані Позивачем кошти на його рахунок. Вимогу отримано Відповідачем 17.07.2014 р., що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням.

У відповіді №6 від 24.07.2014 на вимогу Відповідач зазначив, що 23.06.2014 року між ТОВ «Бонус-Плюс» та ПАТ «Миколаївський комбінат хлібопродуктів» було досягнуто домовленості щодо постачання зерна-пшениці 2 класу в загальній кількості 150 тонн. Термін постачання було визначений до 1 листопада 2014 року. На виконання домовленості ПАТ «Миколаївський комбінат хлібопродуктів» було перераховано передплату у розмірі 393 500 грн. Крім того, зазначив, що ТОВ «Бонус Плюс» зобов'язується до 1 листопада 2014 року виконати домовленість щодо поставки зерна та, що у випадку не виконання умов домовленості передплата буду повернута на розрахунковий рахунок ПАТ «Миколаївський комбінат хлібопродуктів».

Проте станом на час подання позову 24.12.2014 та на день розгляду справи Відповідачем товар не поставлено, сплачених Позивачем коштів не повернуто.

Таким чином, сума заборгованості Відповідача перед Позивачем становить 393500 грн. 00 коп.

Частиною 1 ст. 181 ГК України, передбачено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно ч.1,2 ст.193 ГК України суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 665 ЦК України передбачено, що у разі відмови продавця передати товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Згідно ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідач відзив не надав, позов не оспорив, доказів про поставку товару чи повернення коштів суду не надав.

Враховуючи вищезазначене, вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача грошових коштів у сумі 393500 грн. 00 коп. є обґрунтованими, матеріалами справи підтвердженими, а тому підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню повністю.

Статтею 49 ГПК України передбачено покладання судових витрат, зокрема витрат на оплату судового збору, у разі задоволення позову на відповідача.

Керуючись ст. 43, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України,

суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бонус Плюс» (54036, м. Миколаїв, пров. Очаківський, 42-а/2 , код 36536507) на користь Публічного акціонерного товариства «Миколаївський комбінат хлібопродуктів» (54034, м. Миколаїв, 1 Слобідська, 122, код 00952114) грошові кошти в сумі 393500 (триста дев'яносто три тисячі п'ятсот) грн. 00 коп., а також судові витрати по справі в сумі 7870 (сім тисяч вісімсот сімдесят) грн. 00 коп.

Суддя В.Д. Фролов