ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2015 р. Справа № 909/1326/14

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Соботник В. В., при секретарі судового засідання Кошилович М. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Текро",

поштова адреса: вул. Хорива, 33, оф.33, м. Київ-70, 04070

юридична адреса: вул. Фрунзе, 126/2, м. Київ, 04073

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Рогатин-Корм",

вул. Галицька, 18А, м. Рогатин, Івано-Франківська область, 77000

про стягнення 464 985,20 грн,

за участю представників сторін:

від позивача: Крутько М.Д. - представник, (довіреність б/н від 09.09.2014)

від відповідача: представник не з"явився.

Згідно вимог ч. 3 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України рішення прийнято господарським судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки поданих доказів.

Згідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Текро" звернулося в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Рогатин-Корм" про стягнення 1 108 985,20 грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов"язань по Договору поставки №310714Р від 31.07.2014.

Як на докази в підтвердження позовних вимог посилається на Договір поставки №310714Р від 31.07.2014 та додатки до нього, а саме Специфікації №1 від 31.07.2014, №2 від 05.08.2014, №3 від 09.09.2014, №4 від 16.09.2014, № 5 від 22.09.2014, №6 від 30.09.2014, №7 від 08.10.2014, видаткові накладні №ТК-0001352 від 01.08.2014, №ТК-0001385 від 05.08.2014, №ТК-0001416 від 08.08.2014, №ТК-0001608 від 10.09.2014, №ТК-0001662 від 17.09.2014, №ТК-0001686 від 23.09.2014, №ТК-0001736 від 30.09.2014, №ТК-0001737 від 30.09.2014, №ТК-0001774 від 08.10.2014, №ТК-0001775 від 08.10.2014, довіреності №129 від 01.08.2014, №132 від 05.08.2014, №135 від 08.08.2014, №150 від 10.09.2014, №152 від 16.09.2014, №155 від 23.09.2014, №163 від 30.09.2014, №170 від 08.10.2014, товарно-транспортні накладні №922 від 01.08.2014, №949 від 05.08.2014, №966 від 08.08.2014, №1061 від 10.09.2014, №1078 від 17.09.2014, від 23.09.2014, №1146/1 від 30.09.2014, №1146 від 30.09.2014, №1170 від 08.10.2014, №1171 від 08.10.2014, акти приймання - передачі простих векселів від 05.08.2014, 16.09.2014, 19.09.2014, 26.09.2014, виписки по особовому рахунку.

Ухвалою від 27.11.2014 порушено провадження у справі, розгляд справи призначено у судовому засіданні на 15.12.2014.

Ухвалою від 15.12.2014, за клопотанням відповідача, розгляд справи відкладено на 16.01.2015, в порядку ст.22 ГПК України зменшено розмір позовних вимог. Відповідно, предметом розгляду є стягнення 464 985,20 грн.

В судовому засіданні 16.01.2015 представник позивача позовні вимоги підтримав. На виконання вимог по ухвалі від 15.12.2014 подав клопотання про долучення до матеріалів справи доказів надіслання відповідачу заяви про зменшення розміру позовних вимог, надав для огляду оригінали доданих до позовної заяви документів (за наслідками огляду встановлено, що наявні в матеріалах справи копії документів відповідають представленим оригіналам) та подав заяву-пояснення щодо нарахованої суми боргу.

Відповідач в судове засідання повторно не з"явився. Причин неприбуття суду не повідомив. Своїм правом на участь у судовому розгляді не скористався, відзиву на позов не надіслав, хоча належним чином повідомлявся про місце і час розгляду справи ухвалами суду від 27.11.2014 та від15.12.2014, що направлялись за належною адресою.

Частиною 3 ст. 22 ГПК України встановлено, що сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходи до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

За таких обставин, згідно ст. 75 ГПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути справу без участі повноважного представника відповідача за наявними в ній матеріалами, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази у відповідності до ст. 43 ГПК України, суд встановив наступне.

31.07.2014, між ТОВ "Текро" (постачальник) та ТОВ "Рогатин Корм" (покупець) укладено договір поставки № 310714Р.

Згідно з п. 1.1. Договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, постачальник зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар - премікси для промислової та племінної курки і молодняка.

Відповідно до пунктів 4.1., 4.2., 4.3., 4.4. Договору, ціна за одиницю товару, загальна вартість товару, що поставляється, строки поставки, кількість поставки визначається сторонами у специфікаціях до Договору; розрахунки за поставлений згідно Договору товар здійснюються шляхом перерахунку коштів на поточний рахунок постачальника протягом 14 (чотирнадцяти) банківських днів після розвантаження товару, якщо інше не вказане в Специфікаціях до Договору; розрахунки за отриманий товар проводяться як у безготівковій, так і вексельній формі; оплата вважається здійсненою в момент надходження грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Згідно з п. 12.2 Договору цей Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2014 р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов"язань за цим Договором.

Так, за період з 01.08.2014 до 08.10.2014, на виконання своїх договірних зобов'язань, позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 3 689 766,60 грн, що підтверджується даними видаткових та товарно-транспортних накладних, підписаних сторонами та скріплених печатками.

Однак, в порушення узятих на себе договірних зобов'язань, відповідач за поставлений позивачем товар розрахувався частково, грошовими коштами та шляхом видачі простих векселів, загалом на суму 3 224 781,40 грн (копії банківських виписок по особовому рахунку та акти приймання - передачі простих векселів містяться в матеріалах справи).

Згідно поданої позивачем заяви - пояснення встановлено, що частково оплаченою відповідачем, на суму 1391,36 грн, є видаткова накладна №ТК-0001416 від 08.08.2014.

Отже, предметом даного спору є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 464 985,20 грн, за поставлений товар згідно зазначеної вище видаткової накладної.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 671 ЦК України, якщо за договором купівлі-продажу переданню підлягає товар у певному співвідношенні за видами, моделями, розмірами, кольорами або іншими ознаками (асортимент), продавець зобов'язаний передати покупцеві товар в асортименті, погодженому сторонами.

Статтею 174 ГК України передбачено, що господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Таким чином, на час прийняття рішення, борг за поставлений товар в сумі 464 985,20 грн належним чином доведений, документально підтверджений, а відтак вимога позивача щодо його стягнення є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Судовий збір за правилами ст. 49 ГПК України слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст.124, 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.4-5, 32-34, 43, 49,75 ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Текро" до товариства з обмеженою відповідальністю "Рогатин-Корм" про стягнення 464 985,20 грн - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рогатин-Корм" (вул. Галицька, 18А, м. Рогатин, Івано-Франківська область, 77000, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Текро" (вул. Хорива, 33, оф. 33, м. Київ-70, 04070, ) - 464 985 (чотириста шістсот чотири тисячі дев"ятсот вісімдесят п"ять) грн 20 коп. основного боргу та 9299 (дев"ять тисяч двісті дев"яносто дев"ять) грн 70 коп. - судового збору.

Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 19.01.15

Суддя В.В. Соботник

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ Кошилович М. П. 19.01.15