ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2015 р.Справа № 916/3803/14
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: В.В.Лашина

Суддів: О.Л. Воронюка

М.А. Мирошниченка

при секретарі Р.О. Кияшко

За участю представників сторін

Від Приватного малого підприємства „А М Т" -Курілко І.В.; довіреність б/н від 02.12.14р.

Від Департаменту комунальної власності Одеської міської ради- Смітюх В.В.; довіреність №01-36/8 від 14.01.15р.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного малого підприємства „А М Т"

на рішення господарського суду Одеської області від 20 жовтня 2014р.

у справі № 916/3803 /14

За позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради

до відповідача Приватного малого підприємства „А М Т"

про виселення

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року Департамент комунальної власності Одеської міської ради (далі за текстом - Департамент комунальної власності ОМР) звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до приватного малого підприємства "АМТ" (в подальшому - ПМП "АМТ") про виселення відповідача з нежитлових приміщень підвалу та першого поверху загальною площею 950,3 кв.м, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Малиновського, 49, у зв'язку із закінченням строку дії договору оренди № 5024 від 24.09.1999 р.

Рішенням господарського суду Одеської області від 20.10.2014 р. (суддя Погребна К.Ф.) позовні вимоги задоволені. ПМП "АМТ" виселено з нежитлових приміщень підвалу та першого поверху загальною площею 950,3 кв.м, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Малиновського, 49 із зобов'язанням передати вказане майно позивачу. Також з відповідача на користь Департаменту комунальної власності ОМР стягнуто 1218 грн. судового збору.

Не погоджуючись з цим рішенням, ПМП "АМТ" в апеляційній скарзі просить його скасувати та постановити нове, яким у задоволені позову відмовити, посилаючись на неповне з'ясування місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, оскільки умовами договору оренди та рішенням Одеської міської ради № 4122-V від 26.08.2009 р. відповідачу була надана можливість викупу орендованих приміщень. ПМП "АМТ" зробило капітальний ремонт орендованих приміщень зі згоди позивача, а 06 жовтня 2014 року направило лист щодо роз'яснення подальшого викупу орендованих приміщень. Також скаржник зазначає про те, що Одеська міська рада, не складаючи договір викупу орендованих приміщень, не повертає грошові кошти, потрачені відповідачем на здійснення капітального ремонту.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування господарським судом норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно приписів частини першої статті 101 ГПК України апеляційний суд переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами. Додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно із ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 6 ст. 283 ГК України).

Частиною першою статті 763 Цивільного кодексу України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Правові наслідки продовження користування майном після закінчення строку договору найму визначені статтею 764 ЦК України, а саме: якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець. При цьому такі заперечення мають бути висловлені ним як до закінчення терміну дії договору оренди, так і протягом одного місяця після закінчення цього строку.

Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 03.06.2008 р. № 2-11/9948-2007, від 18.08.2009 р. № 2/385; у постанові Вищого господарського суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 907/669/13.

Організаційні відносини, пов'язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, їх структурних підрозділів та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності врегульовані Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Частиною другою статті 26 зазначеного Закону встановлено, що договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

У відповідності до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Системний аналіз вказаних норм з урахуванням положень ст. 11 ЦК України, ст. 174 ГК України свідчить про те, що у разі припинення договору у розумінні ст. 291 ГК України - внаслідок закінчення строку, на який його було укладено, у орендаря виникає обов'язок повернути орендодавцеві майно з оренди.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 вересня 1999 року між Представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради (правонаступником якого є позивач згідно із Положенням про Департамент комунальної власності ОМР, затвердженим рішенням Одеської міської ради від 28.02.2011 р. № 384-VІ) та ПМП "АМТ" був укладений договір № 5024 оренди нежитлових приміщень підвалу та першого поверху загальною площею 950,3 кв.м, які розташовані по вул. Малиновського, 49 у м. Одесі зі строком дії договору до 26 серпня 2014 року.

Листом за № 01-13/5028 /а.с. 10/ Департамент комунальної власності ОМР повідомив ПМП "АМТ" про те, що строк дії договору оренди № 5024 від 24.09.1999 р. закінчується 26.08.2014 р. та на новий строк продовжуватися не буде. Даний лист був отриманий відповідачем 08.09.2014 р.

Пунктом 4.6 договору оренди передбачено, що в разі його припинення ПМП "АМТ" зобов'язується повернути об'єкт оренди в належному стані, не гіршому ніж на час передачі його в оренду.

Приймаючи рішення про виселення відповідача з орендованих приміщень, місцевий господарський суд виходив з того, що в період з 27.08.2014 р. ПМП "АМТ" самовільно, без правових підстав, займає орендовані приміщення, чим порушує ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та перешкоджає ефективному використанню та розпорядженню об'єктом комунальної власності в інтересах територіальної громади м. Одеси.

Аналізуючи матеріали справи, судова колегія доходить до висновку про те, що судом першої інстанції цілком вірно встановлені обставини справи та ним дана правильна юридична оцінка із застосуванням до спірних правовідносин належних норм матеріального права.

Посилання ПМП "АМТ" на наявність підстав щодо викупу орендованих приміщень і здійснення відповідачем погодженого капітального ремонту, а також продовження сплати орендних платежів не спростовують факту закінчення строку дії договору оренди № 5024 від 24.09.1999 р. та необхідності повернення орендованих приміщень у відповідності до ч. 1 ст. 785 ЦК України, ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та положень пункту 4.6 зазначеного договору оренди.

За приписами частини 2 статті 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" якщо орендар за рахунок власних коштів здійснив за згодою орендодавця поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від майна без заподіяння йому шкоди, орендодавець зобов'язаний компенсувати йому зазначені кошти в межах збільшення в результаті цих поліпшень вартості орендованого майна, визначеної в установленому законодавством порядку, яке відбулося в результаті таких поліпшень, якщо інше не визначено договором оренди.

Отже, здійснення капітального ремонту не дає ПМП "АМТ" правових підстав для залишення орендованого приміщення за собою, а надає відповідачеві законне право вимагати відшкодування вартості зроблених поліпшень в іншому судовому провадженні.

За таких обставин, судова колегія вважає, що оскаржуване рішення господарського суду Одеської області відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись статтями 101-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу приватного малого підприємства "АМТ" залишити без задоволення, а рішення господарського суду Одеської області від 20.10.2014 р. по справі № 916/3803/14 - без змін.

Повний текст складено 22.01.15р.

Головуючий суддя В.В. Лашин

Суддя О.Л. Воронюк

Суддя М.А. Мирошниченко