РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/25262/13 20.01.15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерфарм»

до Приватного підприємства «Укртехно»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

Бабенко Артем Володимирович

про стягнення 474 102, 28 грн.

Головуючий суддя Ломака В.С.

Судді Котков О.В.

Стасюк С.В.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Цімох В.М. за довіреністю № 136 від 01.12.2014 р.;

Селіфонов В.В. за довіреністю б/н 23.09.2014 р.;

від відповідача: Варишко П.В. за довіреністю № 1 від 05.02.2014 р.;

від третьої особи: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерфарм» (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства «Укртехно» (далі - відповідач) про стягнення 474 102, 28 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував на те, що між ним та відповідачем 01.10.2009 р. було укладено Договір № 27 ПС/ВП/ДВ, за яким відповідач зобов'язався виконати ряд проектних, будівельно-монтажних та пусконалагоджувальних робіт автоматичних установок пожежної сигналізації, оповіщення про пожежу, пожежного радіомоніторингу, водяного спринклерного пожежогасіння, внутрішнього протипожежного водопроводу, протидимного захисту при пожежі, автоматизації протидимного при пожежі та вогнезахисту, обробку металевих конструкцій на об'єкті: «Будівництво складу фармацевтичного призначення на вул. Леніна, 141 «В» у смт. Гостоміль Київської області», а позивач зобов'язався їх прийняти та оплатити. Пунктом 4.1. Договору сторони погодили вартість робіт в сумі 2 114 999,60 грн. Додатковою угодою № 1 від 14.04.2010 р. сторони погодили необхідність виконання з власних матеріалів додаткових робіт системи протидимного захисту при пожежі вартістю 31 406, 40 грн. В період з 05.01.2009 р. по 09.02.2011 р. позивач перерахував відповідачу грошові кошти в сумі 2 444 499, 88 грн. У свою чергу, відповідачем в період з листопада 2009 року по лютий 2011 року було виконано робіт на суму 1 970 397, 60 грн., при цьому в останньому акті відображено використані власні будівельні матеріали на суму 210 710, 71 грн., що не було погоджено умовами Договору або додатковими угодами до нього. Враховуючи те, що відповідач подальші роботи припинив виконання будь-яких робіт, на переконання позивача, за відповідачем утворився борг в сумі 474 102, 28 грн. У відповідь на претензію позивача відповідач вказав на те, що роботи на вказану суму ним були виконані, що підтверджується довідкою про вартість виконаних робіт на суму 24 446, 28 грн. та видатковою накладною від 24.09.2013 р. на суму 449 656, 00 грн. Однак, такі доводи позивач вважає безпідставними, оскільки вони не відповідають на його думку дійсності. З урахуванням зазначеного, оскільки на вимоги позивача повернути спірні грошові кошти відповідач не реагує, позивач вирішив звернутись з даним позовом до суду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.01.2013 р. (суддя Удалова О.Г.) порушено провадження у справі № 910/25262/13, розгляд справи призначено на 28.01.2014 р.

27.01.2014 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва від відповідача надійшли додаткові документи у справі та клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.01.2014 р. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 11.02.2014 р.

10.02.2014 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва від відповідача надійшли додаткові документи у справі та відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує, вказуючи на те, що п. 4.4. Договору передбачав можливість зміни ціни у разі зміни обсягів робіт; роботи на спірну суму були виконані відповідачем та прийняті позивачем. Додаткову угоду відносно спірних робіт сторони підписати не встигли в силу порушення кримінальної справи відносно посадових осіб позивача.

У судовому засіданні 11.02.2014 р. від представників сторін надійшло клопотання про продовження строку вирішення спору на 15 днів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.02.2014 р. за клопотанням сторін в порядку ст. 69 Господарського процесуального кодексу України продовжено строк вирішення спору, на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 06.03.2014 р.

04.03.2014 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва від відповідача надійшли додаткові документи у справі.

06.03.2014 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва від позивача надійшли додаткові документи у справі та письмові пояснення, в яких звертає увагу на те, що відповідачем із загального обсягу робіт, про які останній заявляє, в дійсності не виконані роботи будівельно-монтажні роботи по «Будівництву складу фармацевтичного призначення» (Додаток № 2 до Договору) та пусконалагоджувальні роботи (Додаток № 3 до Договору). При цьому, позивач звертає увагу на те, що у жовтні 2013 року відповідач склав Договірну ціну на монтаж систем протипожежного захисту та Договірну ціну на пусконалагоджувальні роботи систем протипожежного захисту, які відображають об'єми робіт, які залишилось здійснити для введення в експлуатацію систем пожежогасіння. Також, відносно документів, на які відповідач посилається, як на доказ виконання робіт на всю суму перерахованих позивачем коштів, останній звертає увагу на те, що вони є неналежними доказами, оскільки скріплені печаткою, якої не передбачено на підприємстві позивача, а особа, яка від імені позивача такі документи підписала - Бабенко А.В., - не був уповноважений на це. При цьому, позивач зазначає, що особа, яка підписала «Перелік обладнання і матеріалів, переданих на зберігання «Замовнику» від 24.06.11» - Щербацький О.С., - у 2011 році на підприємстві позивача не працював.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.03.2014 р. призначено колегіальний розгляд справи № 910/25262/13.

Розпорядженням в.о. Голови господарського суду міста Києва Р.В. Бойко, справу № 910/25262/13 передано на розгляд колегії суддів у складі: Головуючий суддя Удалова О.Г., судді Котков О.В., Стасюк С.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва означеною колегією суддів справу № 910/25262/13 прийнято до свого провадження, її розгляд призначено на 03.04.2014 р.

24.03.2014 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва від відповідача надійшли додаткові документи у справі.

31.03.2014 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва від Бабенка А.В. надійшли додаткові документи у справі та письмові пояснення, в яких він зазначає, що працював на посаді заступника директора з питань будівництва та експлуатації ТОВ «Інтерфарм» з 01.07.2009 р. У лютому 2011 року проти посадових осіб позивача було порушено кримінальну справу й в подальшому директор підприємства та комерційний директор були оголошені в розшук. Новий директор на підприємстві позивача був призначений лише 23.03.2011 р., у зв'язку з чим, враховуючи вказану складну ситуацію, Бабенко А.В. підписав спірні документи з відповідачем, а також направив підрядникам листи про призупинення будівництва.

У судовому засіданні 03.04.2014 р. від представника позивача надійшли додаткові документи у справі та письмові пояснення, в яких він вкотре наголошує на тому, що документи про виконання робіт у березні 2011 року були від його імені підписані не уповноваженими особами.

У судовому засіданні 03.04.2014 р. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 15.04.2014 р.

09.04.2014 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису.

11.04.2014 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва від позивача надійшли додаткові письмові пояснення, в яких стверджує про доведеність заявлених позовних вимог.

15.04.2014 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва від Бабенка А.В. надійшла заява, відповідно до якої він просить залучити його до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог.

Від відповідача 15.04.2014 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшло клопотання про витребування від Печерського районного суду міста Києва належно завірені копії постанови від 23.03.2011 р. у справі № 4-1284/11 про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту; ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду міста Києва від 24.05.2011 р., а також клопотання про виклик Сорокового Я.В. для надання суду пояснень стосовно виконання договору № 27 від 01.10.2009 р.

Від позивача 15.04.2014 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшли додаткові документи у справі.

В судовому засіданні 15.04.2014 р. судом було розглянуто означені вище клопотання відповідача та відмовлено у їх задоволені. При цьому, ухвалою господарського суду міста Києва від 15.04.2014 р. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Бабенко Артема Володимировича.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.04.2014 р. на підставі ст. 41 Господарського процесуального кодексу України призначено у справі № 910/25262/13 судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

На вирішення судової експертизи поставлено питання: Чи були виконані роботи, які зазначені в довідці про вартість виконаних будівельних робіт за березень 2011 року за підписом Бабенка А.В., скріплений печаткою ТОВ «Інтерфарм» «для документів № 7» та акті приймання виконаних робіт за березень 2011 року за підписом Бабенка А.В., скріпленого печаткою ТОВ «Інтерфарм» «для документів № 7»? Якщо так, то якою є їх вартість?

При цьому, ухвалою господарського суду міста Києва від 15.04.2014 р. на підставі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупинено до проведення експертизи та отримання висновку судового експерта у справі № 910/25262/13.

14.11.2014 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшов висновок експерта № 5729/14-42 від 12.11.2014 р.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду міста Києва № 04-23/1072 від 14.11.2014 р. справу № 910/25262/13 призначено на повторний автоматичний розподіл, в зв'язку з припиненням повноважень судді Удалової О.Г., зазначену справу передано для розгляду судді Ломаці В.С.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.11.2014 р. колегією суддів у складі: Головуючий суддя Ломака В.С., судді Котков О.В., Стасюк С.В. було прийнято справу № 910/25262/13 до свого провадження, поновлено провадження у справі та призначено її до розгляду на 10.12.2014 р.

10.12.2014 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва від третьої особи надійшла нотаріально посвідчена заява, відповідно до якої він просить позовні вимоги задовольнити та, при цьому, справу розглянути у його відсутність. Також, третя особа зазначає про повну згоду в висновками судової експертизи та про те, що довідка про вартість виконаних робіт за березень 2011 року, Акт приймання виконаних будівельних робіт за березень 2011 року були дійсно нею підписані через тиск обставин, що склалися (порушення кримінальних справ, припинення господарської діяльності) на ТОВ «Інтерфарм». Накладна № 2 від 21.03.2011 р. та Лист № 108 від 21.03.2011 р., згідно пояснень третьої особи, також були нею підписані зі сподіваннями, що ПП «Укртехно» в майбутньому виконає всі взяті на себе зобов'язання, а також з огляду на тиск інших підрядників по об'єкту будівництва. При цьому, третя особа відзначає, що на час підписання спірних документів директор ТОВ «Інтерфарм» був відсутній в офісі через порушені кримінальні справи і підписувати документи, крім третьої особи було нікому, а тому нею й було прийнято рішення взяти на себе ризик та підписати їх з надією, що це піде на користь процесу будівництва та що такі дії будуть погоджені керівництвом. Також, третя особа заявляє про те, що не знає звідки на спірних документах відбиток печатки № 7 ТОВ «Інтерфарм», оскільки особисто її не ставив.

Від позивача через відділ діловодства господарського суду міста Києва 10.12.2014 р. надішли додаткові документи у справі та письмові пояснення, в яких він зазначає про те, що сторонами при укладенні Договору було погоджено вартість робіт на загальну суму 2 146 406, 00 грн. Позивачем було перераховано відповідачу в період з 05.10.2009 р. по 09.02.2011 р. 2 444 499, 88 грн., а отже фактично позивачем було здійснено переплату на суму 298 093, 88 грн. в порівнянні з домовленостями сторін. У свою чергу, відповідачем в період з листопада 2009 року по лютий 2011 року було здійснено виконання робіт на суму 1 970 397, 60 грн., про що сторони підписали Акти прийому-здачі виконаних робіт. При цьому, як зазначає позивач, в останньому Акті було відображено використання власних будівельних матеріалів на суму 210 710, 71 грн., що не погоджувалось Договором та додатковими угодами. З урахуванням сплачених коштів та об'ємом виконаних робіт за відповідачем почав рахуватись борг в сумі 474 102, 28 грн. Посилання відповідача як на доказ відсутності боргу на довідку про вартість виконаних робіт за березень 2013 року, акт приймання виконаних будівельних робіт за березень 2011 року, накладну № 2 від 21.03.2011 р., лист № 108 від 21.03.2011 р. та перелік обладнання і матеріалів, переданих на зберігання замовнику від 24.06.2011 р., - позивач відхиляє, оскільки особа, яка від його імені підписала такі документи, - не мала відповідних повноважень. При цьому, позивач звертає такою увагу на те, що на підприємстві відсутня печатка № 7. Крім того, позивач зазначає, що роботи, які засвідчені нібито вказаними документами, в дійсності не виконувались, що підтверджено висновками судової експертизи. Більше того, як зазначає позивач, судовою експертизою було виявлено ряд порушень та невідповідностей під час виконання будівельних робіт на спірному об'єкті.

У судовому засіданні 10.12.2014 р. представником відповідача заявлено клопотання про виклик особисто в судове засідання для дачі пояснень Бабенка А.В., розгляд якого було відкладено до встановлення фактичних обставин справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.12.2014 р. розгляд справи було відкладено на 13.01.2015 р.

05.01.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва від відповідача надійшли додаткові документи у справі.

12.01.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва від позивача надійшли письмові пояснення, в яких повторно звертає увагу на відсутність повноважень у осіб, які від його імені підписували спірні документи про виконання робіт в березні 2011 року.

Від відповідача 12.01.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення, в яких не погоджується з висновком судового експерта, вважаючи його недостовірним.

У судовому засіданні 13.01.2015 р. від представника відповідача надійшло клопотання про продовження строку вирішення спору на 15 днів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.01.2015 р. на підставі клопотання представника відповідача було продовжено строк вирішення спору на 15 днів та відкладено розгляд справи на 20.01.2015 р.

20.01.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання, відповідно до якого він просить розглянути справу в межах строків, передбачених ст. 69 ГПК України.

Представник третьої особи в судове засідання 20.01.2015 р. не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Судом враховано, що відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника третьої особи не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

При цьому, оскільки суд відкладав розгляд справи, надаючи можливість учасникам судового процесу реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд, враховуючи процесуальні строки розгляду спору, встановлені ст. 69 ГПК України, не знаходить підстав для повторного відкладення розгляду справи.

Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України від 25 січня 2006 р. № 1-5/45, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання «розумності» строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

У судовому засіданні 20.01.2015 р. судом було розглянуто та відхилено, як необґрунтоване, клопотання належним чином відповідача про виклик в судове засідання для дачі пояснень третьої особи - Бабенка А.В. Так, вказана особа є учасником судового процесу у даній справі, яка, користуючись правами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, надавала письмові пояснення у справі, визначивши свою позицію у спорі.

У судовому засіданні 20.01.2015 р. судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2009 р. між позивачем, як замовником, та відповідачем, як підрядником, було укладено Договір № 27 ПС/ВП/ДВ (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого підрядник прийняв на себе зобов'язання:

- виконати проектні роботи нижчезазначених систем, стадія (Р), отримати позитивний висновок органів Держпожнагляду та передати замовнику погоджену проектну документацію в 4 екземплярах на паперових носіях;

- власними і залученими силами, з використанням устаткування та матеріалів поставки замовника будівництва, виконати будівельно-монтажні та пусконалагоджувальних роботи автоматичних установок пожежної сигналізації, оповіщення про пожежу, пожежного радіомоніторингу, водяного спринклерного пожежогасіння, внутрішнього протипожежного водопроводу, протидимного захисту при пожежі, автоматизації протидимного при пожежі та вогнезахисту обробку металевих конструкцій на об'єкті: «Будівництво складу фармацевтичного призначення на вул. Леніна, 141 «В» у смт. Гостоміль Київської області».

Відповідно до п. 1.2. Договору замовник зобов'язався прийняти та оплатити вартість виконаних робіт у відповідності до погоджених сторонами кошторисом на проектні роботи (Додаток № 1) та Договірних цін (Додатки № 2, 3) до цього Договору, які є його невід'ємною частиною.

Пунктом 1.3. Договору сторони визначили, що додаткові роботи, необхідність яких може виявлятися в процесі виконання робіт за цим Договором, які не передбачені предметом Договору, оформляються та оплачуються за додатковою угодою до цього Договору. Усі усні угоди та домовленості є недійсними.

Згідно з п. 4.1. Договору було визначено, що загальна вартість цього Договору визначається на підставі погоджених сторонами кошторису на проектні роботи (Додаток № 1) та Договірних цін (Додатки № 2, 3), які є невід'ємною частиною цього Договору та складає: 1 762 499,67 грн., ПДВ 20% - 352 499, 93 грн., разом: 2 114 999, 60 грн., у тому числі:

- вартість проектних робіт складає 4 166, 67 грн., ПДВ - 20 % 833, 33 грн., разом 5 000,00 грн.;

- вартість будівельно-монтажних робіт складає 1 515 380, 00 грн., ПДВ - 20 % 303 076, 00 грн., разом 1 818 456,00 грн.;

- вартість пусконалагоджувальних робіт складає 242 963, 00 грн., ПДВ - 20 % 48 590,60 грн., разом 291 543, 60 грн.

Відповідно до п. 4.2. Договору було передбачено, що замовник протягом 5 банківських днів з дати підписання цього Договору перераховує підряднику передоплату у розмірі 30 % вартості Договору, що складає 634 499,88 грн., в т.ч. ПДВ 20 % - 105 749, 98 грн. для організації та початку робіт.

Подальша оплата робіт здійснюється замовником за фактично виконані об'єми робіт на підставі підписаних сторонами актів прийому-здачі виконаних робіт (форма КБ-2В та довідки КБ-3), протягом 5 банківських днів з дати підписання їх обома сторонами (п. 4.3. Договору).

Згідно з п. 4.4. Договору було передбачено, що його ціна є динамічною і може змінюватись в таких випадках: зміна обсягів та складу робіт; зупинення робіт за рішенням замовника та/або через обставини непереборної сили; прийняття нових законодавчих і нормативних актів, що впливають на вартість робіт; зміна проектних рішень; внаслідок зміни об'ємів робіт по результатам контрольного обміру.

Відповідно до п. 5.1. Договору виконання робіт фіксується підписанням сторонами Акта прийому-здачі виконаних робіт.

Прийом-здача виконаних робіт відбувається наступним чином. Після виконання робіт підрядник готує акт прийому-здачі виконаних робіт, підписує його зі свого боку та передає замовнику для підписання, що є одночасно офіційним повідомленням про завершення робіт в повному обсязі. Замовник протягом 5 робочих днів з моменту отримання акта прийому-здачі виконаних робіт, зобов'язаний підписати його, або надати мотивовану відмову від підписання акту. Мотивована відмова оформлюється в письмовій формі з обов'язковим зазначенням причин такої відмови. Порушення замовником умов даного пункту вважається необґрунтованою відмовою. У випадку, якщо акт прийму-здачі виконаних робіт не підписаний замовником у зв'язку з наявністю у нього претензій до повноти та якості проведених робіт (мотивована відмова), сторони протягом 3 робочих днів проводять узгодження усіх спірних питань та при необхідності підрядник здійснює заходи, спрямовані на усунення можливих недоліків у виконаних роботах. У випадку, якщо у замовника нема претензій до повноти та якості виконаних підрядником робіт та не надана мотивована відмова, але акти приймання виконаних підрядних робіт по формі КБ-2В не підписані впродовж 15 робочих днів (необґрунтована відмова), підрядник має право припинити роботи до надання замовником письмової гарантії на оплату якісно виконаних робіт (п. п. 5.2. - 5.6. Договору).

Відповідно до п. 10.1. Договору було передбачено, що він набуває чинності з моменту підписання його сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим Договором, а в частині взаєморозрахунків - до повного їх виконання.

При цьому, приписами пункту 8.3. Договору сторони визначили, що замовник має право розірвати в односторонньому порядку Договір і вимагати компенсації заподіяних збитків, письмово попередивши про свої наміри підрядника за 5 робочих днів, за таких обставин: значне (більш ніж 30 календарних днів) відставання від термінів виконання робіт з вини підрядника; неодноразове порушення підрядником умов Договору, діючих в Україні будівельних норм та правил; одностороння необґрунтована письмовим повідомленням відмова підрядника від виконання своїх зобов'язань за Договором.

14.04.2010 р. сторони підписали Додаткову угоду № 1 до Договору, якою визначили, що у ході виконання робіт по Договору виникла необхідність з власних матеріалів виконати додаткові роботи системи протидимного захисту при пожежі на об'єкті «Будівництво складу фармацевтичного призначення на вул. Леніна, 141 «В» у смт. Гостоміль Київської області».

Відповідно до п. 2 Додаткової угоди № 1 сторони визначили, що вартість Угоди згідно Договірної ціни (Додаток № 1) складає 26 172, 00 грн., ПДВ 20 % 5 234,40 грн., разом 31 406, 40 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме: виписок банку по поточних рахунках позивача, на виконання умов Договору позивач перерахував 05.10.2009 р. на користь відповідача 634 499, 88 грн. В подальшому позивач також перерахував відповідачу: 24.11.2009 р. - 300 000, 00 грн., 15.12.2009 р. - 300 000, 00 грн., 26.01.2010 р. - 250 000, 00 грн., 09.02.2011 р. - 960 000, 00 грн.

Таким чином, всього позивачем було перераховано відповідачу 2 444 499, 88 грн.

У свою чергу, відповідач взяті на себе зобов'язання за Договором виконав на суму 1 970 397, 60 грн., про що сторонами було складено акти прийому-здачі виконаних робіт форми КБ-2В та довідки КБ-3 за листопад 2009 року на суму 639 615, 60 грн., за квітень 2010 року на суму 73 752, 00 грн., за квітень 2010 року на суму 31 406, 40 грн., за лютий 2011 року на суму 1 225 623, 60 грн.

При цьому, як зазначає позивач та не спростовано відповідачем, в акті за лютий 2011 року було відображено використані власні матеріали, вироби та конструкції на загальну суму з урахуванням ПДВ в розмірі 210 710, 71 грн.

В подальшому, за твердженням позивача, відповідач виконання робіт за Договором припинив, у зв'язку з чим відповідно кошти в сумі 474 102, 28 грн. (2 444 499, 88 грн. - 1 970 397, 60 грн.) є такими, що, на думку позивача, мають бути йому повернуті.

Листом від 27.08.2013 р. позивач звернувся до відповідача з вимогою терміново повернути грошові кошти в сумі 474 102, 28 грн.

Листом від 03.09.2013 р. позивач направив відповідачу акт звірки, в якому відобразив сальдо на свою користь в розмірі 474 102, 28 грн.

У відповідь листом від 25.09.2013 р. відповідач повідомив, що роботи на суму 474 102, 28 грн. були виконані, а відповідні акти виконаних робіт підготовлені та оформлені відповідачем й надані позивачу. Оскільки позивач про недоліки виконаних робіт не заявив, відповідач вказав на те, що такі роботи є прийнятими.

До вказаного листа відповідач додав Довідку про вартість виконаних робіт та не підписану зі сторони позивача видаткову накладну № УТ-0000001 від 24.09.2013 р. на суму 449 656, 00 грн., щодо: фільтру осадкового фланцевого Ду 300 - 2 шт., компенсаційної камери RC-1 - 2 шт., клапану водосигнального TYCO AV-1-300 - 1 шт., клапану спринклерного мокрого AV-1 6" - 1 шт., регулятору тиску «до себе» НМ-SP2M HN16 DIN150 - 1 шт., насосного агрегату L100-250 U1NN9002 - 2 шт., засувки паралельної фланцевої з висувним шпинделем, Ду-200мм - 2 шт., обв'язки клапану спринклерного мокрого AV-1 4-6" - 2 шт., засувки паралельної фланцевої з висувним шпинделем, Ду-100мм - 1 шт., засувки паралельної фланцевої з висувним шпинделем, Ду-200мм - 2 шт.

Листом від 03.10.2013 р. позивач повідомив відповідача про те, що викладені останнім обставини є сумнівними та звернув увагу на те, що якщо відповідач до кінця жовтня 2013 року не приступить до виконання робіт по Договору, то позивач буде вимушений розірвати його.

Оскільки відповідач в добровільному порядку так і не повернув позивачу кошти в сумі 474 102, 28 грн., позивач вирішив звернутись з даним позовом до суду.

Під час провадження у даній справі на спростування доводів позивача щодо наявності невиконаного обсягу робіт на спірну суму коштів, відповідач надав суду:

- Довідку про вартість виконаних будівельних робіт за березень 2011 року на суму 24 446, 28 грн., підписану від імені позивача Бабенко А.В. та скріплену печаткою «Для документів № 7»;

- Акт приймання виконаних будівельних робіт за березень 2011 року на суму 24 446, 28 грн., підписаний від імені позивача Бабенко А.В. та скріплену печаткою «Для документів № 7»;

- Накладну № 2 від 21.03.2011 р. на суму 449 656, 00 грн., підписану від імені позивача Бабенко А.В. та скріплену печаткою «Для документів № 7», про передачу: насосного агрегату L100-250 U1NN9002 - 2 шт., регулятору тиску «до себе» НМ-SP2M HN16 DIN150 - 1 шт., засувки фланцевої з покажчиком відкриття типу - 2511 DN300 PN16 - 7 шт., фільтру осадкового фланцевого Ду 300 - 2 шт., клапану спринклерного мокрого PN 10/16, 6" AV-1-300 - 1 шт., обв'язки клапану спринклерного мокрого AV-1 4-6" - 2 шт., компенсаційної камери RC-1 - 2 шт., засувки паралельної фланцевої з висувним шпинделем, Ду-100мм - 1 шт., засувки паралельної фланцевої з висувним шпинделем, Ду-200мм - 2 шт., клапану сигнального мокрого PN 10/16 4" AV-1-300 - 1 шт.;

- Лист за підписом заступника директора ТОВ «Інтерфарм» з питань будівництва та експлуатації Бабенка А.В. № 108 від 21.03.2011 р., в якому відповідача було проінформовано про призупинення на невизначений час монтажних робіт за Договором з 01.04.2011 р., а також запропоновано передати на зберігання устаткування, яке залишилось не змонтованим, - співробітникам позивача;

- Перелік обладнання і матеріалів згідно проекту № 286-УБ/09-ПГ, переданих на зберігання «Замовнику» об'єкта «Будівництво складу фармацевтичного призначення на вул. Леніна, 141 «В» у смт. Гостоміль Київської області», підписаний Щербацьким О.С.;

- Лист відповідача від 01.12.2010 р. до позивача, в якому звертається увага на необхідність підписання документів по виконаним роботам на суму 739 725, 88 грн., - з відміткою про одержання за підписом Бабенко А.В.;

- Розписку від 28.08.2013 р. за підписом директора позивача Большакової Т.А. про одержання інструкції по експлуатації, монтажу та ТО і гарантійних талонів на насоси L100-250 в кількості 2 шт.

Даючи оцінку вказаним документам, суд враховує, що відповідачем не доведено наявності у особи, яка від імені позивача їх підписала, повноважень на вчинення відповідних дій.

Так, за змістом Статуту позивача в редакції, яка діяла на 2011 рік, виконавчим органом управління було визначено директора Товариства (п. 7.1. Статуту), який наділений повноваження діяти від імені Товариства без довіреності у відносинах з третіми особами в межах своєї компетенції (п. 7.12. Статуту).

Будь-яких повноважень представляти інтереси Товариства перед третіми особами заступникам директора без довіреності Статут позивача не передбачав.

У свою чергу, як свідчать матеріли справи (а.с. 139 - 173, т. 2) та що не спростовано відповідачем, довіреності, яка б передбачала право підписувати спірні документи, позивач Бабенку А.В. не видавав, а Щербацький О.С., який підписав вище вказаний Перелік переданих на зберігання матеріалів - взагалі на підприємстві позивача у спірний період не працював.

При цьому, не доведено й існування на підприємстві позивача печатки «Для документів № 7», якою було скріплено підпис Бабенка А.В. на спірних документах.

Таким чином, на підставі зазначеного, суд дійшов висновку, що відповідачем надано суду неналежні докази виконання робіт у березні 2011 року та передачі позивачу відповідного обладнання.

Обставини того, що директор позивача у 2013 році одержував від відповідача інструкції по експлуатації, монтажу та ТО і гарантійних талонів на насоси L100-250, самі по собі не можуть свідчити про те, що відповідні матеріали були поставлені та змонтовані на підприємстві позивача й щодо них були проведені пусконалагоджувальні роботи відповідно до умов Договору.

У свою чергу, намагаючись встановити реальність господарських операцій, відображених у спірних Довідці про вартість виконаних будівельних робіт за березень 2011 року на суму 24 446, 28 грн., та Акті приймання виконаних будівельних робіт за березень 2011 року на суму 24 446, 28 грн., суд, як зазначалось вище, призначав у справі судову експертизу.

Відповідно до висновку експерта № 5729/14-42 від 12.11.2014 р. зазначається, що враховуючи наявні матеріали справи та додатково надані документи, а також відсутність представлених на дослідження актів індивідуального та комплексного випробування устаткування, інженерних систем, мереж і обладнання, програми та методики випробувань системи протидимного захисту, протоколів результатів проведення аеродинамічних випробувань системи протидимного захисту, актів приймально-здавальних та періодичних випробувань СПЗ, актів проведення комплексного випробування установки пожежної автоматики, актів проведення комплексного випробування СПЗ та (або) СПТС, роботи, які зазначені в довідці про вартість виконаних будівельних робіт за березень 2011 року за підписом Бабенка А.В., скріплений печаткою ТОВ «Інтерфарм» «для документів № 7» та акті приймання виконаних робіт за березень 2011 року за підписом Бабенка А.В., скріпленого печаткою ТОВ «Інтерфарм» «для документів № 7» не виконувалися на об'єкті дослідження - складі фармацевтичного призначення по вул. Леніна, 141 В у смт. Гостомель Київської області.

При цьому, щодо накладних № УТ-0000001 від 24.09.2013 р. на суму 449 656, 00 грн. (а.с. 200, т. 1) та № 2 від 21.03.2011 р. на суму 449 656, 00 грн. (а.с. 236, т. 1) судовим експертом зазначено, що зміст накладних ймовірно свідчить про те, що передача одного й того самого товару спочатку мала бути здійснена в березні 2011 року, а потім у вересні 2013 року, проте як перевірити факт передачі обладнання, вказаного у накладних за результатами натурного обстеження не вбачається за можливе.

З урахуванням зазначеного, суд також вважає необґрунтованими посилання відповідача на приписи ст. 853 ЦК України в частині того, що позивач негайно не заявив про недоліки у виконаній роботі, оскільки по-перше відповідачем не було доведено передачі спірних актів уповноваженій особі ТОВ «Інтерфарм», яка б мала право як приймати відповідні документи, так і підписувати їх, а по-друге, не доведено, що роботи, визначені у таких документах, виконувались взагалі.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Згідно з ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Як зазначалося вище, відповідно до п. 4.2. Договору було передбачено, що замовник протягом 5 банківських днів з дати підписання цього Договору перераховує підряднику передоплату у розмірі 30 % вартості Договору, що складає 634 499,88 грн., в т.ч. ПДВ 20 % - 105 749, 98 грн. для організації та початку робіт.

Подальша оплата робіт здійснюється замовником за фактично виконані об'єми робіт на підставі підписаних сторонами актів прийому-здачі виконаних робіт (форма КБ-2В та довідки КБ-3), протягом 5 банківських днів з дати підписання їх обома сторонами (п. 4.3. Договору).

За змістом частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Строк в розумінні вказаної статті є періодом часу, зі спливом якого має бути здійснене виконання зобов'язання. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого має бути здійснене виконання зобов'язання.

Дотримання строку (терміну) виконання є одним з критеріїв належного виконання зобов'язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов'язання (ст. ст. 610, 612 ЦК України).

Як прострочене виконання, так і дострокове виконання (за загальним правилом) вважаються неналежним виконанням.

У свою чергу, виконання зобов'язання в належний строк (термін) - це один з елементів належного виконання зобов'язання, що припиняє його існування.

Таким чином, строк (термін) є тим мірилом відліку часу, зі спливом (настанням) якого виникає (припиняється) зобов'язання, а відповідно до спливу строку (настання терміну) кредитор не має права вимагати виконання, а боржник не зобов'язаний виконувати, тоді як з настанням часу виконання боржник зобов'язаний виконати, а кредитор не має права відмовитись від прийняття належного виконання.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних випадках ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору позивач перерахував 05.10.2009 р. на користь відповідача 634 499, 88 грн. та 24.11.2009 р. - 300 000, 00 грн., 15.12.2009 р. - 300 000, 00 грн., 26.01.2010 р. - 250 000, 00 грн., 09.02.2011 р. - 960 000, 00 грн., всього - 2 444 499, 88 грн.

У свою чергу, відповідач взяті на себе зобов'язання за Договором виконав на суму 1 970 397, 60 грн., а отже кошти в сумі 474 102, 28 грн. (2 444 499, 88 грн. - 1 970 397, 60 грн.) є такими, що утримуються відповідачем без достатніх на те правових підстав, так як вони могли бути одержані правомірно лише за фактично виконані об'єми робіт, проте як судом з урахуванням висновків судової експертизи встановлено, що відповідні роботи не проводились, а обладнання та матеріали у власність позивачу на спірну суму коштів не передавалось.

Отже, оскільки умовами укладеного між сторонами Договору було передбачено обов'язок позивача після внесення передплати в сумі 634 499, 88 грн. оплачувати в подальшому лише фактично виконані роботи, слід дійти висновку, що у відповідача відсутні правові підстави утримувати належні позивачу грошові кошти на суму 474 102, 28 грн.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Зобов'язання із набуття або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за наявності таких умов: є набуття або збереження майна, таке набуття здійснено за рахунок іншої особи, та відсутня правова підстава для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи, як наслідок помилки, обману, випадковості або інших підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов'язків.

Підставою виникнення зобов'язання із безпідставного збагачення можуть бути як дії набувача майна або потерпілого, так і події. При цьому поведінка набувача майна може бути як правомірною (коли він набуває майно внаслідок помилки, без умислу зі своєї сторони), так і неправомірною (коли набувач майна свідомо здійснює якісь неправомірні діяння з метою отримання безпідставного збагачення).

В даному випадку, відповідач вважався б правомірним набувачем спірних грошових коштів лише за умови поставки відповідного обладнання і матеріалів з виконанням робіт щодо їх монтажу і пусконалагодженням на таку суму.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. «Про судове рішення» рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Оскільки, як зазначалось вище, судом встановлено обґрунтованість заявлених позовних вимог, вони підлягають задоволенню з урахуванням наведеного.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору, а також на проведення судової експертизи покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Укртехно» (03110, місто Київ, вулиця Івана Клименка, будинок 25; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерфарм» (04201, місто Київ, проспект Маршала Рокосовського, будинок 8-Б; ) 474 102 (чотириста сімдесят чотири тисячі сто дві) грн. 28 коп. основного боргу, 9 482 (дев'ять тисяч чотириста вісімдесят дві) грн. 05 коп. витрат по сплаті судового збору та 9 472 (дев'ять тисяч чотириста сімдесят дві) грн. 00 коп. витрат на проведення судової експертизи.

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 23.01.2015 р.

Головуючий суддя В.С.Ломака

Судді О.В. Котков

С.В. Стасюк