РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 19/162 13.01.15

за позовом Міністерства доходів і зборів України

до товариства з обмеженою відповідальністю "Архітектурне бюро "С. Бабушкін"

про стягнення 578 405,45 грн

Головуючий суддя: Шкурдова Л.М.,

Суддя: Літвінова М.Є.,

Суддя: Сташків Р.Б.

представники:

від позивача - Щеглова Л.В., дов. № 99-99-10-17/19 від 29.07.2014,

від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Державна податкова адміністрація України звернулась до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Архітектурне бюро "С. Бабушкін" про стягнення штрафних санкцій у розмірі 578 405,45 грн за договором про виконання коригування робочого проекту: "Капітальний ремонт адміністративного будинку ДПА України по Львівській площі, 8" № 3/9-10 від 17.09.2010.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.10.2012 зупинено провадження у справі № 19/162 до встановлення правонаступника Державної податкової служби України, передачі йому належним чином майнових прав та обов'язків ДПС України, що припиняється, завершення процесу реорганізації Державної податкової служби України.

Відповідно до автоматичного розподілу справу № 19/162 передано на розгляд головуючого судді Шкурдової Л.М.

13.11.2014 ухвалою суду поновлено провадження у справі № 19/162 та призначено до розгляду колегією суддів у складі: Шкурдова Л.М. (головуючий), Літвінова М.Є., Сташків Р.Б.

12.11.2014 від Міністерства доходів і зборів України надійшло клопотання про поновлення провадження у справі та заміну Державної податкової адміністрації України правонаступником - Міністерством доходів і зборів України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2014 поновлено провадження у справі № 19/162 та замінено Державну податкову адміністрацію України її правонаступником - Міністерством доходів і зборів України. Розгляд справи призначено на 09.12.2014 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.12.2014 у справі № 19/162 розгляд справи відкладено на 13.01.2015 року.

У судових засіданнях позивач підтримував заявлені позовні вимоги в повному обсязі, позов просив задовольнити.

Відповідач надав відзив на позовну заяву в якому не погодився з нарахуванням штрафних санкцій за договором № 3/9-10 від 17.09.2010, оскільки вважає обґрунтованим прострочення термінів виконання робіт за вказаним договором.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

17.09.2010 між Державною податковою адміністрацією України (правонаступником якої є Міністерство доходів і зборів України) (далі - позивач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Архітектурне бюро "С. Бабушкін" (далі - відповідач, виконавець) укладено договір № 3/9-10 про виконання коригування робочого проекту: "Капітальний ремонт адміністративного будинку ДПА України по Львівській площі, 8 у Шевченківському районі м. Києва" (далі - договір).

Загальна вартість робіт за договором склала 4 977 070,00 грн, в тому числі ПДВ 829 511,67 грн. Згідно з висновком комплексної державної експертизи та Додаткової угоди № 2 від 03.03.2011 сума договору зменшена до 3 278 323,00 грн, в тому числі ПДВ 546 387,20 грн.

Платіжним дорученням № 2076 від 22.10.2010 позивачем перераховано на рахунок відповідача авансовий платіж у розмірі 30% від загальної вартості робіт, що складає 1 493 121,00 грн.

Відповідно до п.2.2 договору виконавець зобов'язується використати аванс на коригування проектно-кошторисної документації в розмірі 1 493 121,00 грн до 05.12.2010. В зазначений термін роботи на суму авансу відповідачем були виконані.

Згідно п. 4.2 договору виконавець зобов'язаний виконати роботи на суму 1 785 202,00 грн у термін до 15.12.2010, що визначено календарним планом виконання робіт (Додаток № 1 до Додаткової угоди № 2 від 03.03.2011). Станом на момент подання позову зазначені роботи відповідачем не виконані, акт на адресу позивача не надходив.

Відповідно до п. 5.2 договору у випадку необґрунтованого прострочення виконавцем термінів виконання робіт з виконавця стягуються штрафні санкції, визначені ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України.

Статтею 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), яка регламентує, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 887 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з календарним планом виконання робіт, третій етап робіт повинен бути виконаний у строк до 15.12.2010 року.

Позивачем направлено на адресу відповідача претензії № 13863/6/05-0316 від 17.12.2010, № 199/6/05-0316 від 10.11.2011 та № 11120/6/05-0518 від 16.06.2011 з проханням виконати умови договору та сплатити передбачені договором санкції. Відповідач направив на адресу позивача відповідь № 149 від 22.06.2011 в якій з вимогами претензії не погодився і відмовився сплачувати штрафні санкції.

Порушенням зобов'язання, згідно ст. 610 ЦК, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Статтею 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 231 ГК України у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Враховуючи, що відповідачем у повному обсязі не виконані роботи у встановлений договором строк, а саме виконавцем порушено строки виконання робіт передбачені календарним планом на 254 дні, позивачем нараховано відповідачу штрафні санкції в розмірі 578 405,45грн, з яких 453 441,31 грн пені та 124 964,14 грн штрафу.

Відповідач не погоджується з нарахованими санкціями за необґрунтоване прострочення виконавцем термінів виконання робіт, зазначаючи, що позивачем, всупереч п. 2.2 ДБН А.2.2-3-2004 не надано технічне обстеження конструкцій адміністративної будівлі в цілому у зв'язку з неможливістю відселення працюючого персоналу з приміщень проектного об'єкту, що унеможливило передачу замовнику розроблену робочу документацію в строки визначені договором.

З даним твердженням відповідача суд не погоджується з огляду на наступне.

За приписами ст. 888 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов'язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації.

Відповідно до п. 2.2 ДБН А.2.2-3-2004 (Склад, порядок розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва) проектування об'єктів здійснюється з дотриманням законодавства України на підставі вихідних даних. Вихідні дані для виконання проектних робіт на відповідній стадії замовник зобов'язаний надати до початку виконання проектно-вишукувальних робіт. До складу вихідних даних належать: архітектурно-планувальне завдання, технічні умови по інженерному забезпеченню об'єкта, завдання на проектування, інші вихідні дані.

За умовами п. 3.1 договору замовник зобов'язаний передати виконавцю технічне завдання на коригування проекту, завдання на проектування, планове завдання та проектну документацію, яку необхідно відкоригувати.

У свою чергу, технічне завдання на коригування проекту, а також проектна документація, яку необхідно відкоригувати є Додатком № 1 до договору № 3/9-10 від 17.09.2010, завдання на проектування коригування робочого проекту "Капітальний ремонт адміністративного будинку ДПА України по Львівській площі, 8 у Шевченківському районі м. Києва" затверджено представниками сторін 17.09.2010, планове завдання на коригування робочого проекту надіслано виконавцю 14.09.2010. Таким чином, замовником відповідно до умов договору надано виконавцю необхідні вихідні дані для коригування останнім відповідної проектної документації.

Також, як вбачається з матеріалів справи позивач неодноразово повідомляв відповідача про неможливість відселення працюючого персоналу з приміщень адмінбудинку в цілому та просив останнього передбачити звільнення приміщень по вертикалі, що дозволить вирішити питання безперебійного функціонування працюючого персоналу адмінбудинку. Проте, відповідач на дані пропозиції позивача не погоджувався посилаючись на необхідність відселення працюючого персоналу з приміщень адмінбудинку в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Наявні матеріали справи свідчать про те, що відповідачем не вжито всіх залежних від нього заходів для виконання зобов'язань за договором № 3/9-10 від 17.09.2010 у встановлений строк, а отже позивачем правомірно нараховано відповідачу штрафні санкції за необґрунтоване прострочення виконавцем термінів виконання робіт.

Позивачем нараховано відповідачу пеню за період з 16.12.2010 по 26.08.2011, що складає 254 дні.

Частино 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Здійснивши власний розрахунок пені за прострочене зобов'язання за період шість місяців з 16.12.2010, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення пені частково в сумі 324 906,76 грн.

Позовна вимога про стягнення штрафу в розмірі 124 964,14 грн підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтею 124 Конституції України, ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Архітектурне бюро "С. Бабушкін" (01001, м. Київ, вул. Б. Грінченка 7, кв. 9, ) на користь Міністерства доходів і зборів України (04655, м. Київ, Львівська площа 6-8, ) 324 906,76 грн (триста двадцять чотири тисячі дев'ятсот шість грн 76 коп.) пені, 124 964,14 грн (сто двадцять чотири тисячі дев'ятсот шістдесят чотири грн 14 коп.) штрафу.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Архітектурне бюро "С. Бабушкін" (01001, м. Київ, вул. Б. Грінченка 7, кв. 9, ) на користь Державного бюджету України 4 498,70 грн (чотири тисячі чотириста дев'ятсот вісім грн 70 коп.) державного мита.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 17.01.2015

Головуючий Суддя Л.М. Шкурдова

Суддя М.Є. Літвінова

Суддя Р.Б. Сташків