ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

16 січня 2015 року Справа № 5/164-19/52-3/113

Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі :

головуючого : Полянського А.Г., суддів: Кравчука Г.А., Мачульського Г.М. розглянувши матеріали

касаційної скаргиОСОБА_1
напостанову Львівського апеляційного господарського суду від 01.12.2014 року
у справі№ 5/164-19/52-3/113 господарського суду Івано-Франківської області
за позовомДержавного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Галицька марка"
про за зустрічним позовом до простягнення заборгованості в сумі 1 202 735,95 грн. Товариства з обмеженою відповідальністю "Галицька марка" Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" стягнення завданих збитків в сумі 681 516,62 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Подана касаційна скарга ОСОБА_1 від 05.01.2015 року на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 01.12.2014 року не відповідає вимогам розділу ХІІ1 ГПК України з наступних підстав.

ОСОБА_1 подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого господарського суду України.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 109 ГПК України, касаційна скарга подається до Вищого господарського суду України через апеляційний господарський суд, який прийняв оскаржуване рішення чи постанову.

Враховуючи, що касаційна скарга ОСОБА_1 надійшла безпосередньо до суду касаційної інстанції без справи, факт подання оскаржувачем цієї скарги не через апеляційний господарський суд створює перешкоди для розгляду скарги по суті та є підставою для її повернення у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Крім того, згідно частини 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України до скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

З 1 листопада 2011 року набрав чинності Закон України "Про судовий збір" від 6 жовтня 2011 року № 3828-VI, статтею 4 якого визначено у тому числі розміри ставок судового збору за подання касаційної скарги на судові акти господарського суду.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання касаційної скарги на ухвалу, розмір судового збору встановлюється у розмірі 0,5 розміру мінімальної заробітної плати (пункт 8 частини 2 статті 4 Закону).

Водночас розмір ставки судового збору (станом на 1 січня календарного року) у кожному конкретному випадку визначається виходячи з того розміру МЗП, який було встановлено законом на момент сплати судового збору (станом на 1 січня календарного року).

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" з 1 січня установлено мінімальну заробітну плату у розмірі 1 218 грн.

Разом з цим, до касаційної скарги не додано доказів сплати судового збору.

За таких обставин, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 86, 109, п. 2, 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 01.12.2014 року у справі № 5/164-19/52-3/113 господарського суду Івано-Франківської області повернути заявнику.

Головуючий суддя А.Г. Полянський

Судді Г.А. Кравчук

Г.М. Мачульський