ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2015 р. Справа № 914/4172/14

За позовом: Управління Державної служби охорони при Головному управлінні міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, м. Львів

до відповідача: Національного науково-дослідного реставраційного центру України, м. Київ, в особі Львівської філії Національного науково-дослідного реставраційного центру України, м. Львів

про стягнення 217 080 грн. 00 коп.

Суддя Морозюк А.Я.

при секретарі Чопко К.М.

Представники сторін:

від позивача: Ганчар М.П. - юрисконсульт

від відповідача: Тацишин І.Б. - представник

Судом роз'яснено зміст ст.ст.20,22 ГПК України, а саме, процесуальні права та обов'язки, зокрема, право заявляти відводи. Відводу не заявлено.

Позов заявлено Управлінням Державної служби охорони при Головному управлінні міністерства внутрішніх справ України у Львівській області до Національного науково-дослідного реставраційного центру України, м. Київ, в особі Львівської філії Національного науково-дослідного реставраційного центру України про стягнення 152 520 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 27.11.2014 р. порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду в засіданні на 16.12.2014 р.

16.12.2014 р. позивач подав суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача на його користь 217 080,00 грн. заборгованості, мотивуючи тим, що при підрахунку суми заборгованості, було враховано лише надані послуги з березня по вересень 2013 року, тоді як послуги надавались відповідачу впродовж цілого 2013 року.

Ухвалою суду від 16.12.2014 р. у зв'язку з неявкою представника відповідача, неподанням витребуваних доказів, та з врахуванням клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладено на 22.01.2015 р.

В судовому засіданні 22.01.2015 р. представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві та з посиланням на матеріали справи, просить їх задоволити у розмірі згідно заяви про збільшення позовних вимог. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що на підставі листа відповідача між позивачем, як учасником, та відповідачем, як замовником, було укладено договори про охорону приміщень Львівського філіалу Національного науково-дослідного реставраційного центру України постом фізичної охорони ДСО при МВС України №261/2324 від 12.01.2012 р. та №3360 від 23.01.2013 р., на виконання умов яких позивачем було здійснено заходи, спрямовані на забезпечення схоронності цілісності майна замовника на «Об'єкті» що охороняється, про що сторонами було підписано ряд актів прийому-передачі наданих послуг. Відповідач за отримані впродовж 2013 р. послуги на суму 258 960,00 грн. (згідно розрахунків та акту звірки) розрахувався частково оплативши 41 880,00 грн., відтак його заборгованість станом на дату подання позову до суду склала 217 080,00 грн. (згідно заяви про збільшення позовних вимог), яку позивач просить стягнути з відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. В обґрунтування заперечень посилається на те, що до об'єктів які підлягають обов'язковій охороні підрозділами Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ за договорами відносяться, зокрема, державні музеї, картинні галереї, історико-культурні заповідники, інші важливі об'єкти культури де зберігаються історичні та культурні цінності загально державного значення. Відповідач утримується за рахунок коштів Державного бюджету України, а кошторисом на 2013 р. на оплату послуг охорони приміщень позивач передбачив видатки на суму 271,53 тис. грн. У зв'язку із відсутністю кошторисних призначень на 2013 рік, відповідач про неможливість здійснювати оплату наданих послуг повідомляв позивача, а також надіслав лист Міністерству культури України щодо вирішення питання забезпечення закладу необхідним асигнуванням на послуги охорони, який залишився без відповіді. Окрім цього відповідач посилається на те, що частина долучених до матеріалів справи Актів прийому - передачі наданих послуг є без зазначення вартості виконаних робіт, що свідчить про одностороннє визначення вартості робіт та безпідставність стягнення відповідних сум.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд встановив наступне.

Частиною 4 ст. 28 ГПК України встановлено, що відособлений підрозділ може здійснювати повноваження сторони, але від імені юридичної особи, якщо таке право йому надано установчими або іншими документами. В залежності від наявності чи відсутності таких повноважень у відособленого підрозділу визначається і територіальна підсудність справ господарському суду (ст.15 ГПК України).

Повноваження на здійснення Львівською філією Національного науково-дослідного реставраційного центру України, представництва юридичної особи - Національного науково-дослідного реставраційного центру України, в якості сторони в господарському суді, визначені Довіреністю Національного науково-дослідного реставраційного центру України №17 від 27.12.2013 року, виданою на керівника філії, строком дії до 31.12.2014 року(чинною на дату подання позову до господарського суду Львівської області) та випливають з п.3.1 Положення Львівської філії Національного науково-дослідного реставраційного центру України, затвердженого Наказом Національного науково-дослідного реставраційного центру України від 08 листопада 2013 року № 87.

Відтак, суд на підставі ч.2 та ч.4 ст.15 ГПК України приходить до висновку, що дана справа є підсудною господарському суду Львівської області(за місцезнаходженням уповноваженого відособленого підрозділу відповідача).

Між Управлінням державної служби охорони при Головному управлінні міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (Учасником) та Львівською філією Національного науково-дослідного реставраційного центру України (Замовником) 12.01.2012 р. було укладено договір №261/2324 та в подальшому 23.01.2013 р. було укладено договір №3360 на охорону приміщень Львівського філіалу національного науково-дослідного реставраційного центру України постом фізичної охорони Державної служби охорони при МВС України.

Відповідно до п. 1.1 договорів Учасник (позивач) зобов'язується у 2012 р. (2013 р.) поставити Замовникові (відповідачу) послуги, зазначені в договорі, а Замовник - прийняти і оплатити такі послуги. Замовник передає належне йому майно, яке зберігається у відокремлених приміщеннях (будівлях), на земельних ділянках, що перераховані у Дислокації (додатку №1 до договору) об'єкта, що охороняється (далі - «Об'єкт») під охорону постів фізичної охорони «Учасника», а Учасник зобов'язується здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення схоронності цілісності майна на «Об'єкті», збереження його фізичного стану і забезпечення здійснення Замовником всіх належних йому повноважень щодо майна. Замовник зобов'язується виконувати передбачені Договором правила майнової безпеки і щомісячно сплачувати Учаснику встановлену оплату.

Згідно Дислокації Об'єкту госпоргану, що передається під охорону (охороняється) Личаківським ВДСО в м. Львові УДСО при ГУМВСУ у Львівській області, під охорону передано Львівський філіал Національного науково-дослідного реставраційного центру України, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Л.Українки, 10.

Відповідно до п. 3.1. договорів, ціна послуг охорони є договірною і зазначається сторонами у Розрахунках та Протоколі узгодження договірної ціни в сумі 271 530,00 грн. (ціна за договором №3360 від 23.01.2013 р.)

Згідно Розрахунку вартості охорони об'єктів госпоргану, що охороняються Личаківським ВДСО в м. Львові УДСО при ГУМВСУ у Львівській області на 2013 р., вартість охорони в рік складає 271 530,00 грн. та згідно Протоколу узгодження ціни за здійснення заходів охорони (додаток до договору №3360 від 23.01.2013 р.), ціна за здійснення заходів охорони становить 40,00 грн. за одну годину охорони кожним працівником міліцейської охорони.

Пунктом 4.1 договорів сторони узгодили, що розрахунки проводяться шляхом оплати Замовником після пред'явлення Учасником рахунка на оплату послуг або після підписання сторонами акту виконаних робіт, або попередньої оплати, яка здійснюється на підставі рахунку у термін 20 числа кожного місяця в розмірі місячного нарахування відповідно до додатку №3 Договору, або поетапної оплати Замовником наданих послуг Учасником.

Позивачем долучено до матеріалів справи підписаний та скріплений печатками сторін Розрахунок на 2013 р. по Львівському філіалу національного науково-дослідного реставраційного центру України, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Л.Українки, 10, (додаток №2 до договору №3360 від 23.01.2013 р.), згідно якого загальна вартість охоронних послуг становить 258 960,00 грн., з яких фактичний розрахунок за охоронні послуги в січні склав 22 200,00 грн., в лютому - 19 680,00 грн., в березні - 22 560,00 грн., в квітні - 20 880,00 грн., в травні - 22 560,00 грн., в червні - 21 960,00 грн., в липні - 21 480,00 грн., в серпні - 21 840,00 грн., в вересні - 21 240,00 грн., в жовтні - 21 480,00 грн., в листопаді - 21 240,00 грн., в грудні - 21 840,00 грн.

В підтвердження належного виконання умов договорів позивач надав суду підписані та скріплені печатками сторін Акти прийому-передачі наданих послуг у 2013 року (жодних зауважень зі сторони відповідача в актах не зазначено) та Табелі обліку робочого часу 3 взводу РМ Личаківського ВДСО в м. Львові УДСО при ГУМВС України у Львівській області в період з січня по грудень 2013 року. Про надання позивачем впродовж 2013 р. відповідачу послуг у сфері охорони приміщень та встановлення відповідної вартості таких послуг підтверджується також листами Львівської філії Національного науково-дослідного реставраційного центру України №11 від 19.02.2013 р., №30 від 08.04.2013, №33 від 11.04.2013 р.

Відповідач за надані йому послуги по охороні «Об'єкта», згідно розрахунку ціни позову, розрахувався з позивачем частково, оплативши 22 200,00 грн. за січень 2013 р. та 19 680,00 грн. за лютий 2013 р. (що в сумі складає 41 880,00 грн.). Докази про оплату наданих позивачем послуг в період з березня по грудень 2013 р., що в сумі складає 217 080,00 грн. (згідно Розрахунку на 2013 р.) в матеріалах справи відсутні. Наявність вказаної заборгованості спричинила виникнення даного спору.

Підпунктом 6.1.1 договорів передбачено, що Замовник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за надані послуги.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов'язань, є зокрема договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Норма аналогічного змісту передбачена і у ст.173 ГК України.

У відповідності до ст.526 ЦК України, ст. 193 ГК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положенням ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст.901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідач проти наданих позивачем послуг впродовж 2013 року заперечень не надав, проте доказів погашення виниклої заборгованості за надані послуги суду не представив, тому вимога позивача про стягнення з відповідача 217 080,00 грн. основного боргу є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Викладені у відзиві від 21.01.2015 р. (вх. №2455/15 від 22.01.2015 р.) на позовну заяву доводи відповідача про те, що відповідач утримується за рахунок коштів Державного бюджету України та як бюджетна установа може брати бюджетні зобов'язання лише в межах затверджених кошторисних призначень, судом до уваги не приймаються, оскільки в силу норм ч. 1 ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Доводи відповідача про те, що долучені до матеріалів справи Акти прийому-передачі наданих послуг №№00083, 00098, 000135, 000151, 000181 є без зазначення вартості виконаних робіт, тому свідчать про визначення в односторонньому порядку їхньої вартості, є безпідставними, оскільки вказані акти підписані сторонами без жодних зауважень, а вартість виконаних робіт помісячно сторони узгодили Розрахунком на 2013 р. (додаток №2 до договору №3360 від 03.01.2013 р.).

Пунктом 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», встановлено що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 2 % ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Згідно долученого до позовної заяви платіжного доручення №12503 від 10.11.2014 р., позивачем сплачено судовий збір в розмірі 4 341 грн. 60 коп. та згідно долученого до заяви про збільшення позовних вимог платіжного доручення №14046 від 15.12.2014 р., позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1 291,20 грн., що в сумі складає 5 632 грн. 80 коп., тоді як ціна позову (з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог) складає 217 080 грн. 00 коп., з якої сума судового збору повинна бути сплачена у розмірі 4 341 грн. 60 коп.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Оскільки позивачем сплачено судовий збір у більшому розмірі ніж це передбачено законом, то сплачений платіжним дорученням №14046 від 15.12.2014 р. судовий збір в розмірі 1 291 грн. 20 коп. (який складає різницю між 5 632,80 грн. та 4 341,60 грн.) підлягає поверненню позивачу.

Судовий збір в розмірі 4 341 грн. 60 коп. покладається на відповідача, так як спір виник з його вини.

Виходячи із вищенаведеного, керуючись ст.ст. 173, 193 ГК України, ст.ст. 11, 509, 526, 610, 629, 901 ЦК України, п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 4-3, 33, 34, 43, 49, 82 - 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Національного науково-дослідного реставраційного центру України (01004, м. Київ, вул. Терещенківська, 9-Б, ідентифікаційний код 02224347) в особі Львівської філії Національного науково-дослідного реставраційного центру України (79008, м. Львів, вул. Лесі Українки, 10, ідентифікаційний код 22334581) на користь Управління Державної служби охорони при Головному управлінні міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (79019, м. Львів, вул. Липинського, 44, ідентифікаційний код 08596956) 217 080 грн. 00 коп. основного боргу та 4 341 грн. 60 коп. судового збору.

3. Повернути Управлінню Державної служби охорони при Головному управлінні міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (79019, м. Львів, вул. Липинського, 44, ідентифікаційний код 08596956) 1 291 грн. 20 коп. судового збору, сплаченого платіжним дорученням № 14046 від 15.12.2014 року.

4. Наказ, відповідно до ст. 116 ГПК України, видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 27.01.2015 року.

Суддя Морозюк А.Я.