ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20 січня 2015 року Справа № 925/1745/13

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого судді Чевгуза О.В., при секретарі судового засідання Олійник І.С., за участю представників:

від позивача: Ахмістов - представник за довіреністю,

від відповідача: Грищенко І.Д. - представник за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні господарського суду Черкаської області у м. Черкаси клопотання про призначення економічної експертизи у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Азот»

до комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради, треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача - Департамент економіки та розвитку Черкаської міської ради та Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, Громадська організація «Захист прав обманутих споживачів»

про стягнення 22 814 812,96 грн. заборгованості та санкцій та

за зустрічним позовом комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради

до публічного акціонерного товариства «Азот» та Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради

третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг

про визнання правочинів недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

Публічним акціонерним товариством «Азот» заявлено позов про стягнення з комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради 22 814 812,96 грн. заборгованості та санкцій, з яких: 19 286 665,09 грн. - за договором №36-213 від 01.02.2013, 531127,49 грн. - за договором №223-213 від 01.03.2012 та 2 997 014,38 грн. - за угодою №20 від 01.03.2012.

Комунальним підприємством «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради заявлений зустрічний позов до публічного акціонерного товариства «Азот» і Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради про визнання недійсними наступних правочинів:

- Договору про надання послуг №36-213 від 01.02.2013 (з усіма додатками та додатковими угодами), укладеного між ПАТ «Азот» та КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради;

- Договору про надання послуг №223-213 від 01.03.2012, укладеного між ПАТ «Азот» з КП "Черкасиводоканал» Черкаської міської ради;

- Рамкової угоди №20 від 01.03.2012, укладеної між ПАТ «Азот» та Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради та КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 31.03.2014 у задоволені первісного позову відмовлено; у задоволені зустрічного позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.07.2014 рішення господарського суду Черкаської області від 31.03.2014 скасоване в частині відмови у задоволені зустрічного позову. В цій частині прийняте нове рішення, яким зустрічний позов задоволений: визнаний недійсним Договір про надання послуг №36-213 від 01.02.2013; визнаний недійсним Договір про надання послуг №223-213 від 01.03.2012; визнана недійсною Рамкова угода про надання послуг №20 від 01.03.2012; присуджено до стягнення з КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради на користь ПАТ «Азот» 23 643 009,71 грн.

У решті рішення залишене без зміни.

Постановою Вищого господарського суду України від 20.11.2014 постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.07.2014 скасовано. Рішення господарського суду Черкаської області від 31.03.2014 скасовано в частині відмови у задоволені вимог за первісним позовом та:

у частині вимог за первісним позовом про стягнення основного боргу прийнято нове рішення: стягнути з Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради на користь Публічного акціонерного товариства «Азот» 23643009,71 грн. та доручено господарському суду Черкаської області видати відповідний наказ.

у частині вимог за первісним позовом про присудження до стягнення пені, відсотків річних та інфляційних втрат справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

У іншій частині - рішення залишено без зміни.

Справу у частині вимог за первісним позовом про присудження до стягнення пені, відсотків річних та інфляційних втрат призначено до розгляду в судовому засіданні.

До початку судового засідання позивач за первісним позовом звернувся до суду із заявою про зміну позовних вимог.

У судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом звернувся до суду з письмовим клопотанням про призначення у справі економічної експертизи та поставити на вирішення експерта питання про правильність нарахування позивачем трьох відсотків річних, інфляційних втрат та пені.

У судовому засіданні представник первісного відповідача та третьої особи клопотання підтримали та просили задовольнити.

Представник позивача проти клопотання заперечив, мотивуючи тим, що для перевірки правильності нарахування трьох відсотків річних, інфляційних втрат та пені спеціальних знань не потрібно.

Заслухавши представників сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає клопотання первісного відповідача таким, що не підлягає до задоволення з таких правових підстав та мотивів.

Відповідно до ст. 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Згідно з п. 2 постанови Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №4 відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Водночас і згідно з частиною першою статті 41 ГПК експертиза призначається для з'ясування питань, що потребують спеціальних знань. Із сукупності наведених норм матеріального і процесуального права вбачається, що неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, зокрема, про відповідність окремих нормативних актів вимогам закону, про правову оцінку дій сторін тощо.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Позовні вимоги первісного позивача у даній справі полягають у стягненні з комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради трьох відсотків річних, інфляційних втрат та пені, які являються різновидами цивільно-правової відповідальність за порушення грошових зобов'язань та регулюється нормами Цивільного Кодексу України, а отже порядок і підстави їх застосування являється правовим питанням, вирішення якого відноситься до компетенції суду.

Окрім того, матеріали справи не містять взаємно суперечливих доказів, для оцінки яких є потреба у призначенні експертизи.

Таким чином, господарський суд вважає, що на даній стадії розгляду спору не виникло необхідності у роз'ясненні питань, для яких потрібні спеціальні пізнання, а тому необхідності у призначенні судової економічної експертизи немає.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 41, 86 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради про призначення у справі економічної експертизи відмовити.

СУДДЯ О.В. Чевгуз