РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 910/28031/14 19.01.15

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Мосбуд"
до Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації
простягнення 8 048,73 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін:

від позивача: Положенцева Т.В. - представник за дов.;

від відповідача: не з'явились.

У судовому засіданні 19.01.2015, на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про стягнення 8 048,73 грн., з яких: 6 302,86 грн. сума основного боргу, 378,16 грн. 3 % річних та інфляційні - 1 367,71 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.12.2014 порушено провадження по справі № 910/28031/14, розгляд справи призначено на 19.01.2015.

Відповідач явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечив, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні 19.01.2015, на підставі ч.2 ст.85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

11.09.2012 між Управлінням освіти Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації (замовник за договором), Товариством з обмеженою відповідальністю "Мосбуд" (підрядник за договором) укладений договір підряду №151/12 (далі -договір), за умовами якого, замовник доручає, а підрядник забезпечує відповідно до замовлення, дефектного акту та умов договору виконання робіт, зазначені в п. 1.2 Договору, а замовник зобов'язується оплатити ці роботи відповідно до умов Договору.

Вид робіт, що доручається підряднику до виконання: поточний ремонт козирків в ДНЗ №409, за адресою: м. Київ, вул.. Юності, 12.

Відповідно до п. 2.1 Договору, ціна договору є тверда, розрахована відповідно до Державних будівельних норм України ДБН Д.1.1-2000 (із врахуванням змін та доповнень) і становить 6 302, 86 грн., в тому числі ПДВ 1050,47 грн.

Згідно п. 3.1 Договору, підрядник за погодженням із замовником визначає обсяги та вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті та готує відповідні документи і подає їх для затвердження (підписання) замовнику. Замовник зобов'язаний підписати подані підрядником документи, що підтверджують виконання робіт або обґрунтувати причини відмови від їх підписання протягом 5 робочих днів з дня їх одержання. Кінцева оплата виконаних робіт здійснюється не пізніше закінчення строку дії Договору з урахуванням фінансування видатків замовника.

Згідно п. 3.5 Договору, розрахунки за виконані роботи здійснюються замовником на підставі акту виконаних робіт статті 48 Бюджетного кодексу України.

Згідно п. 9.3 Договору, передача виконаних робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом про виконані роботи.

У разі виявлення в процесі прийняття-передачі закінчених робіт недоліків, допущених з вини підрядника, він у визначений замовником строк зобов'язаний усунути їх і повторно повідомити замовника про готовність до передачі закінчених робіт (п. 9.4).

Відповідно до п. 12.1 Договору, він набуває чинності з моменту його укладення - підписання уповноваженими особами сторін та скріплення печатками сторони та діє до 31.12.2012.

Підставою для звернення з даним позовом стало те, що відповідач не сплатив кошти за виконані роботи за актом №1 від 30.09.2012, в результаті чого виникла заборгованість у розмірі 6 302,86 грн. Крім того, позивач заявив до стягнення інфляційні - 1 367,71 грн., 3 % річних - 378,16 грн.

Так, залученим до матеріалів справи копії Акта приймання виконаних підрядних робіт типової форми № КБ-2в за вересень 2012 року, підтверджується виконання позивачем за замовленням відповідача, та прийняття відповідачем робіт по Договору за вересень 2012 року, заборгованість з оплати яких станом на дату звернення позивача до суду з даним позовом та станом на даний час становить 6 302,86 грн.

Акт підписаний сторонами Договору без зауважень, що свідчить про прийняття відповідачем виконаних за вказаним актом робіт, які підлягають оплаті з урахуванням п. 3.1 Договору.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частина 2 ст. 617 ЦК України та ч. 2 ст. 218 ГК України передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов'язання.

Окрім того, статтею 1 ЦК України визначено, що однією із ознак майнових відносин є юридична рівність їх учасників, в тому числі й органів державної влади, а тому самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з місцевого бюджету та відсутністю у ньому коштів, не виправдовують замовника та не заперечують обов'язку такого органу, який виступає стороною зобов'язального правовідношення, від його виконання належним чином.

Таким чином, відсутність фінансування не може бути підставою для звільнення відповідача від оплати підрядних робіт, оскільки в разі відсутності коштів для оплати зазначених робіт, відповідач мав фактичну можливість призупинити виконання умов договору з моменту виявлення відсутності коштів для оплати робіт, а не чекати виконання підрядних робіт.

Аналогічна правова позиція наведена в Постановах Вищого господарського суду №914/1760/13 від 13.11.2013р., №913/851/13 від 05.08.2013р., рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005р. та Оглядовому листі Вищого господарського суду України "Про практику вирішення спорів, пов'язаних із виконанням договорів підряду" №01-06/374/201 від 18.02.2013р.

Також, в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 у справі №11/446 вказується на те, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України на черговий рік, не виправдовує бездіяльність установи яка фінансується з державного бюджету, і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Сума заборгованості перевірена судом, підтверджується вказаним актом.

За таких обставин, вимоги про стягнення заборгованості за Договором підряду в сумі 6 302,86 грн. є обґрунтованими, оскільки відповідають положенням статтей 525, 526, 530, 837 та 854 ЦК України, ст. 193 ГК України.

Також, виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 ГК України, Відповідач є порушником грошового зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, та зокрема нарахування інфляційних та 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України.

Позивач здійснив нарахування 3 % річних та інфляційних за період з 01.01.2013 по 01.01.2015.

З огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань (п. 1.11 постанови пленуму ВГСУ №14 від 17.12.2013).

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевірив розрахунок 3% річних та інфляційних в межах заявленого позивачем періоду, вважає що він є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню 3 % річних - 378,16 грн. та інфляційні - 1 367,71 грн.

Зважаючи на встановлені обставини у справі, суд приходить до висновку, про неналежне виконання зобов'язань за договором № 151/12 від 11.09.2012 Управлінням освіти Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, враховуючи їх доведеність документально.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку з задоволенням позовних вимог, судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (02105, м. Київ, проспект Миру, 6-а, код 37397216) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мосбуд" (01004, м. Київ, вул. Басейна, 9, к. 3, код 33150521) основний борг у розмірі 6 302,86 грн. (шість тисяч триста дві гривні 86 коп.), 3 % річних - 378,16 грн. (триста сімдесят вісім гривень 16 коп.), інфляційні - 1 367,71 грн. (одна тисяча триста шістдесят сім гривень 71 коп.) та 1 827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень 00 коп.) судового збору.

3.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

4.Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Дата підписання

повного тексту рішення: 22.01.15

Суддя М.Є. Літвінова