РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/24770/14 21.01.15

За позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна"
до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія»
провідшкодування шкоди в порядку регресу 6837,79 грн.
суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Гайдамащук О.В. - представник за довіреністю № 14/1044 від 25.12.14;
від відповідача Лисенко Д.В. - представник за довіреністю № 2426 від 22.09.14

В судовому засіданні 21.01.15, в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди в порядку регресу 6837,79 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПрАТ "СК «Провідна» на підставі договору добровільного комплексного страхування № 06/0662866/0605/14 від 23.01.2014р., внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки «Skoda», державний номер НОМЕР_1, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1166, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля «ВАЗ 21150», державний номер НОМЕР_2, водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, була застрахована ПрАТ «УПСК», позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача 6837,79 грн. шкоди в порядку регресу.

Ухвалою суду від 12.11.2014 порушено провадження у справі № 910/24770/14 за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 03.12.2014.

25.11.2014 на адресу господарського суду надійшла інформація з єдиної централізованої бази даних МТСБУ щодо полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого було застраховано цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ 21150», державний номер НОМЕР_2.

27.11.14 через загальний відділ діловодства суду позивач подав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, розгляд справи просить проводити за відсутності його представника.

В судове засідання 03.12.14 представники сторін не з'явились, відповідач через канцелярію суду подав відзив на позов. У відзиві на позов відповідач посилається на те, що позивачем при направленні заяви про відшкодуванні шкоди в порядку регресу не було надано постанови суду відносно страхувальника відповідача. Згідно п.36.2 ст. 36 Закону України «ОСЦПВ» строк виплати страхового відшкодування складає не більше 90 днів за умови отримання необхідних документів. Відповідач зазначає, що позивач звернувся з даним позовом до суду до спливу вказаного строку, чим створив перешкоди у досудовому врегулюванні спору. Крім того, відповідач зазначає, що аварійний комісар згідно акту огляду наданого позивачем за допомогою програмного комплексу «Audatex» розрахував вартість відновлювального ремонту застрахованого позивачем транспортного засобу, яка склала 5689,99 грн. з ПДВ.

20.11.14 відповідач перерахував позивачу страхове відшкодування в розмірі 5689,99 грн., у зв'язку з чим просить припинити провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Ухвалою суду від 03.12.14 розгляд справи було відкладено на 17.12.14 у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання.

15.12.14 через відділ діловодства суду позивач надав заперечення на відзив, відповідно до яких зазначив, що позивач отримав право вимоги потерпілої особи після виплати останній страхового відшкодування та не зобов'язаний звертатись безпосередньо до особи, відповідальної за збиток або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність з вимогою виплати матеріального відшкодування, тобто може реалізувати своє право шляхом подачі позову до суду.

У судове засідання 17.12.14 з'явився представник відповідача, який проти позову заперечував, зазначив про погашення заборгованості в сумі 5689,99 грн. Крім того, представник відповідача подав письмове клопотання про продовження строку вирішення спору.

Суд задовольнив клопотання представника відповідача та продовжив строк вирішення спору, розгляд справи відклав на 21.01.15.

23.12.14 через загальний відділ діловодства суду позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої у зв'язку з частковою сплатою відповідачем страхового відшкодування в сумі 5689,99 грн., просить стягнути з відповідача невідшкодовану суму боргу в розмірі 1147,80 грн.

В судове засідання 21.01.15 представники сторін з'явились, представник позивача підтримав заяву про зменшення розміру позовних вимог, надав письмові пояснення, позовні вимоги підтримав.

Розглянувши заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, суд прийняв її до розгляду. Згідно з ч.3 ст. 55 ГПК ціну позову вказує позивач, отже, у разі зменшення позовних вимог, якщо його прийнято господарським судом, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

23 січня 2014 року за договором добровільного комплексного страхування № 06/0662866/0605/14 ПрАТ «СК «Провідна» було застраховано автомобіль марки «Skoda», державний номер НОМЕР_1, страхувальником та вигодонабувачем за договором є ОСОБА_3. Пунктом 20 договору визначено строк його дії з 24.01.14 по 23.01.15.

З Довідки № 9362637 про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що 17.03.2014 р. на вул.. Грушевського, 40 в м. Коростень мала місце дорожньо-транспортна пригода - зіткнення за участю автомобіля «Skoda», державний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, під керуванням власника та автомобіля «ВАЗ 21150», державний номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_4 під керуванням власника.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 10.9 Правил дорожнього руху України, яку визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11.04.2014р. справа № 279/2001/14-п.

19.03.14 страхувальник звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування на рахунок СТО.

За страховим випадком - ДТП що сталась 17.03.2014р. за участю застрахованого автомобіля «Skoda», державний номер НОМЕР_1 згідно страхового акту № НОМЕР_3 від 30.04.14 позивачем було визначено суму страхового відшкодування на підставі ремонтної калькуляції та рахунку ТОВ «Автоцентр Прага авто на Кільцевій» № САСТ-346686 від 19.03.14 в розмірі 6837,79 грн., виплата якого підтверджується платіжним дорученням № 0018327 від 05.05.14 на суму 6837,79 грн.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вина водія, який керував автомобілем «ВАЗ 21150», державний номер НОМЕР_2, підтверджується постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11.04.2014р. справа № 279/2001/14-п.

Пунктом 36.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З матеріалів справи вбачається, що між відповідачем, як страховиком, та ОСОБА_5 як страхувальником, було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строком дії з 06.04.13 по 05.04.14 (Поліс АС/1723919), відповідно до якого забезпечений транспортний засіб - автомобіль «ВАЗ 21150», державний номер НОМЕР_2, ліміт відповідальності за заподіяну шкоду майну становить 50 000,00 грн., розмір франшизи 0,00 грн.

Таким чином відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля «Skoda», державний номер НОМЕР_1, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного комплексного страхування № 06/0662866/0605/14 від 23.01.2014р перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню положень закону містяться у постанові Верховного Суду України судової палати у господарських справах від 25 листопада 2008 року (справа 11/406-07), а також і у постанові Верховного Суду України № 3-118гс11 від 07.11.2011р. (справа № 48/562), які згідно ч. 2 ст. 82 ГПК України є обов'язкові до врахування судом при прийнятті рішення у справі.

За чинним законодавством України окрім особи, винної у завданні шкоди, потерпілий у ДТП має також право одержати майнове відшкодування або за рахунок страхової організації, якою застраховане його майно, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України «Про страхування», або за рахунок страховика, яким застраховано відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у ДТП, за правилами та у порядку, встановленому ЦК України та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту чинним законодавством не обмежене. В даному випадку потерпілий звернувся за відшкодуванням майнової шкоди до позивача, який застрахував його майно - автомобіль «Skoda», державний номер НОМЕР_1.

В розумінні положень Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач набув (в порядку регресу) право на виплату страхового відшкодування від страховика винної особи.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Згідно з п. 9.1. ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язковий ліміт відповідальності страховика (страхова сума) - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

З матеріалів справи вбачається та підтверджується представниками сторін, що відповідач 20.11.14 частково сплатив страхове відшкодування в розмірі 5689,99 грн.

Таким чином з відповідача підлягає стягненню сума страхового відшкодування виплаченого позивачем за вирахуванням часткової сплати заборгованості відповідачем (6837,79 грн. - 5689,99 грн. = 1147,80 грн.), що відповідає розміру заявлених позовних вимог з урахуванням заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог.

В матеріалах справи наявна копія заяви позивача на виплату відшкодування в порядку регресу за вих. № 03-17/6593 від 19.06.2014р. та листа позивача про направлення на адресу відповідача копії постанови Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11.04.2014р.

Стосовно заперечень відповідача про недотримання позивачем 90-денного терміну для розгляду відповідачем заяви про страхове відшкодування, що тягне за собою безпідставність та передчасність звернення позивача з даним позовом, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

З приписів зазначених норм не вбачається, що позивач мав обов'язково звертатись до страховика, в якого застрахована цивільно-правова відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП, з вимогою щодо отримання суми виплаченого страхового відшкодування; натомість ними передбачено перехід до позивача права вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

З огляду на викладене позивач отримує право вимоги потерпілої особи після виплати останній страхового відшкодування та не зобов'язаний звертатися до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність, з вимогою виплатити матеріальне відшкодування. Відповідно до зазначених законодавчих приписів позивач може реалізувати своє право шляхом подання позову до суду. Аналогічна позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 14.11.2012 № 5028/17/22/2012.

Враховуючи не здійснення виплати відповідачем на користь позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 ГПК України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (04080 м. Київ, вул. Фрунзе, буд. 40, ідентифікаційний код 20602681) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (03049 м. Київ, просп. Повітрофлотський, буд. 25, ідентифікаційний код 23510137) 1 147 (одну тисячу сто сорок сім) грн. 80 коп. страхового відшкодування в порядку регресу, 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 22.01.2015 р.

Суддя Л.Г. Пукшин