РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2015 р. Справа № 902/815/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Олексюк Г.Є.

суддів Гудак А.В.

суддів Сініцина Л.М.

при секретарі судового засідання Юрчук Ю.М.

розглянувши апеляційну скаргу позивача Публічного акціонерного товариства "Закарпатнафтопродукт - Мукачево" на рішення господарського суду Вінницької області від 06.11.14 р.

у справі № 902/815/14 (суддя Білоус В.В. )

позивач Публічне акціонерне товариство "Закарпатнафтопродукт-Мукачево"

відповідач Приватне підприємство "ТАУ-Поділля"

про звернення, в рахунок погашення заборгованості Приватного підприємства "ТАУ-Поділля" (21007, Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Фрунзе, буд. 4, кім. 307, ) перед Публічним акціонерним товариством "Закарпатнафтопродукт-Мукачево" (89600 Закарпатська обл., м. Мукачеве, вул. Берегівська-об'їздна, 11, ) у розмірі 1 600 002,63 грн. за договором поставки №339 від 07.11.2011р., стягнення на предмет іпотеки комплекс, АЗС, розташований за адресою: Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Арабея Генерала, будинок 3а, що належить Приватному підприємству "ТАУ-Поділля" на праві власності, оціночною вартістю 6 000 000 грн. без ПДВ та земельну ділянку кадастровий номер :02:100:0003, площею 0,1274 га, цільове призначення - для комерційного використання, за адресою м. Вінниця, вул. Арабея Генерала, буд. 3а, що належить Приватному підприємству "ТАУ-Поділля" на праві власності, оціночною вартістю 250 000 грн. без ПДВ, шляхом набуття права власності Публічним акціонерним товариством "Закарпатнафтопродукт - Мукачево" (89600 Закарпатська обл., м. Мукачеве, вул. Берегівська-об'їздна, 11, ) на комплекс, АЗС, розташований за адресою: Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Арабея Генерала, будинок 3а, що належить Приватному підприємству "ТАУ-Поділля" на праві власності згідно договору купівлі-продажу від 28.03.2011р. № 1963, посвідченому приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Ткачук М.В., витяг з Реєстру прав на нерухоме майно №32094787 від 18.11.2011р., виданий Комунальним підприємством "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації", реєстраційний номер майна 29565025, та земельну ділянку кадастровий номер :02:100:0003, площею 0,1274 га, цільове призначення - для комерційного використання, за адресою м. Вінниця, вул. Арабея Генерала, буд. 3а, що належить Приватному підприємству "ТАУ-Поділля" на праві власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №149319 від 08.11.2011р.; про передачу Публічному акціонерному товариству "Закарпатнафтопродукт-Мукачево" 59600 Закарпатська обл., м. Мукачеве, вул. Берегівська-об'їздна, 11, ) в управління предмет іпотеки - комплекс, АЗС, розташований за адресою: Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Арабея Генерала, будинок 3а, що належить Приватному підприємству "ТАУ- Поділля" (21007, Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Фрунзе, буд. 4, кім. 307, ) на праві власності згідно договору купівлі-продажу від 28.03.2011р. №1963, посвідченому приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Ткачук М.В., витяг з Реєстру прав на нерухоме майно №32094787 від 18.11.2011р., виданий Комунальним підприємством "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації", реєстраційний номер майна 29565025, та земельну ділянку кадастровий номер :02:100:0003, площею 0,1274 га, цільове призначення - для комерційного використання, за адресою м. Вінниця, вул. Арабея Генерала, буд. 3а, що належить Приватному підприємству "ТАУ-Поділля" на праві власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №149319 від 08.11.2011р. до його реалізації в порядку, встановленому Законом України "Про іпотеку".

за участю представників сторін:

позивача - Шевчука Б.Б.. адвоката,. довіреність у справі.

відповідача - Желіховського В.М. , представника, довіреність у справі.

Судом роз'яснено представникам сторін права та обов'язки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області від 06 листопада 2014 року у справі № 902/815/14 суддя (Білоус В) припинено провадження щодо вимог : "В рахунок погашення заборгованості Приватного підприємства "ТАУ-Поділля" (21007, Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Фрунзе, буд. 4, кім. 307, ) перед Публічним акціонерним товариством "Закарпатнафтопродукт-Мукачево" (89600 Закарпатська обл., м. Мукачеве, вул. Берегівська-об'їздна, 11, ) у розмірі 1580002,63 грн. за договором поставки №339 від 07.11.2011р., звернути стягнення на предмет іпотеки комплекс, АЗС, розташований за адресою: Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Арабея Генерала, будинок 3а, що належить Приватному підприємству "ТАУ-Поділля" на праві власності, оціночною вартістю 6 000 000 грн. без ПДВ та земельну ділянку кадастровий номер :02:100:0003, площею 0,1274 га, цільове призначення - для комерційного використання, за адресою м. Вінниця, вул. Арабея Генерала, буд. 3а, що належить Приватному підприємству "ТАУ-Поділля" на праві власності, оціночною вартістю 250 000 грн. без ПДВ, шляхом набуття права власності Публічним акціонерним товариством "Закарпатнафтопродукт - Мукачево" (89600 Закарпатська обл., м. Мукачеве, вул. Берегівська-об'їздна, 11, ) на комплекс, АЗС, розташований за адресою: Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Арабея Генерала, будинок 3а, що належить Приватному підприємству "ТАУ-Поділля" на праві власності згідно договору купівлі-продажу від 28.03.2011р. № 1963, посвідченому приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Ткачук М.В., витяг з Реєстру прав на нерухоме майно №32094787 від 18.11.2011р., виданий Комунальним підприємством "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації", реєстраційний номер майна 29565025, та земельну ділянку кадастровий номер :02:100:0003, площею 0,1274 га, цільове призначення - для комерційного використання, за адресою м. Вінниця, вул. Арабея Генерала, буд. 3а, що належить Приватному підприємству "ТАУ-Поділля" на праві власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №149319 від 08.11.2011р."

В решті позовних вимог відмовлено.

Даним рішенням вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами.

Припиняючи провадження у справі в частині позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки: комплекс АЗС і земельну ділянку, шляхом набуття позивачем права власності на вказані предмети іпотеки в рахунок погашення заборгованості за нафтопродукти в сумі 1580002,63 грн.,суд керувався положенням п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України та п.4.4. Постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 р. № 18 і вказав, що відсутній предмет спору в цій частині,оскільки означена заборгованість відповідачем була погашена після порушення провадження у справі ( в період з 17.06.2014р. по 08.09.14р).

Відмовляючи в задоволенні решти позовних вимог, суд першої інстанції керувався положеннями ст. 534 ЦК України, ст.ст.34,35,37 Закону України " Про іпотеку", п. 3.10, п.3.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" та зазначив, що на день подання позовної заяви до суду (12.06.2014 р.) і порушення судом справи (13.06.2014 р.) борг відповідача перед позивачем за нафтопродукти був не 1600002, 63 грн., як позивач вказав в позовній заяві від 06.06.2014 р., а 1580002, 63 грн., оскільки позивач не врахував оплату ,здійснену відповідачем 11.06.2014 р. в сумі 20 000 грн. сплачених до порушення провадження в справі (13.06.2014 р.). Оскільки під час розгляду справи в суді відбулось повне погашення заборгованості ,суд відмовив у задоволенні позовних вимог про визнання права власності за позивачем на предмет іпотеки (комплекс АЗС, земельну ділянку) ,про передання позивачеві в управління предмету іпотеки (комплексу АЗС) як похідних від заборгованості. Щодо вимоги про передачу позивачеві предмета іпотеки - комплексу АЗС в управління ,суд додатково зазначив ,що обраний позивачем спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки не передбачає подальшої реалізації іпотечного майна, для задоволення вимог іпотекодержателя, оскільки вимоги останнього задовольняються за рахунок набуття права власності на майно на підставі рішення суду. Передача судом даного майна лише в управління власнику є обмеженням правомочностей останнього щодо володіння, користування та розпорядження набутим у власність майном, якими наділяється позивач в силу закону (ст. 317 ЦК України).

Крім того, приймаючи оскаржуване рішення , суд першої інстанції не прийняв заяви відповідача від 22.10.2014 року про зміну предмету та підстав позову та від 18.07.2014р. про уточнення позовних вимог і розглядав справу в межах пред»явлених в позовній заяві від 06.06.2014 р. вимог.

Не погодившись з постановленим рішенням , позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права, а у суду першої інстанції не було жодних правових підстав для припинення провадження у вказаній справі.

Апелянт зазначає, що представник позивача в суді першої інстанції звернувся до суду з усним клопотанням з вимогою розглянути заяву про зміну предмету та підстав позову від 22.10.2014 року № 641 з тих підстав, що вказана заява була ним подана відповідно до ст. 22 ГПК України, після винесення Постанови Вищого господарського суду України від 14.10.2014 року ,якою справу передано на новий розгляд до господарського суду Вінницької області. Таким чином, заява про зміну предмету та підстав позову від 22.10.2014 року була подана до початку розгляду господарським судом справи по суті.

Звертає увагу, що в розгляді даного клопотання місцевим господарським судом було безпідставно відмовлено, надані позивачем пояснення від 05.11.2014 року № 696 в судовому засіданні не розглядалися, а додані до них письмові докази ,що мають значення для вирішення справи по суті судом першої інстанції досліджені не були.

Апелянт вважає помилковим висновки суду першої інстанції , що заява про зміну предмету та підстав позову від 22.10.2014 року № 641 є одночасною зміною предмету і підстав позову, не збільшення позовних вимог, а заявлення нових додаткових позовних вимог, які Позивач для захисту своїх прав має заявляти в порядку і спосіб, встановлений процесуальним законом, тобто шляхом пред'явлення іншого позову в установленому порядку. Натомість, звертає увагу суду апеляційної інстанції, що заявою від 22.10.2014 року позивач лише змінив предмет позову, заявлений в позовній заяві від 06.06.2014 року, а підстави позову, тобто фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, і в заяві від 22.10.2014 року, і в позовній заяві від 06.06.2014 року, є тотожними.

Крім того, скаржник вказує, що суд першої інстанції, порушуючи норми процесуального права, припинив провадження у справі згідно п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України незважаючи на те, що позивач та відповідач уклали договір поставки № 339 від 07.11.2011р., відповідно до якого постачальник (позивач) зобов'язувався передати, а покупець (відповідач) прийняти та оплатити нафтопродукти на умовах вказаного договору та додатків до нього, які є його невід'ємною частиною.

Позивач свої обов'язки по поставці товару виконував належним чином,проте відповідач порушив встановлені вказаним вище договором та додатковими угодами до нього строки проведення розрахунків за нафтопродукти.

Позивач звертався до Відповідача з претензією з вимогою негайно провести розрахунок за поставлені нафтопродукти .Відповідач у листі від 03.03.2014р. № 60 визнав, що має заборгованість перед Позивачем, однак повністю борг не погасив.

Станом на 08.09.2014р. розмір основної заборгованості Відповідача перед Позивачем складав 1 540 002,63 грн. І відповідно до вимог ст. 534 ЦК України сплачена заборгованість була ними зарахована наступним чином : в першу чергу 455 916,91 грн. в рахунок погашення пені , в другу чергу 1 084 085,72 грн.-основний борг

Враховуючи діючи норми чинного законодавства, а саме ч.2 ст. 625 ЦК України., ч.6 ст.232 ГК України, ст.1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" , станом на 09 вересня 2014 року заборгованість відповідача за договором поставки складає: 455916,91 грн.сума основного боргу; 251 020,45 грн. - сума інфляційних втрат; 726 148,29 грн. - сума 24% річних від суми несвоєчасно сплаченого товару, а всього 1 433 085, 65 грн.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції не вірно застосував положення ст. 534 ЦК України щодо черговості погашення вимог за грошовим зобов»язанням та зробив невірний висновок щодо відсутності предмету спору, що призвело до порушення норм процесуального та матеріального права.

Крім того, оскільки відповідач порушив вимоги п. 2.1.8. іпотечного договору (без заставної) від 16.12.2011р. реєстр. № 406, він зобов'язаний сплатити Позивачу штраф у розмірі 6 250 000,00 грн. х 35% = 2 187 500,00 грн.

Відповідно до абз. 3 п. 1.1. іпотечного договору (без заставної) від 16.12.2011р. реєстр. № 406 іпотекою за цим договором забезпечується виконання Іпотекодавцем інших зобов'язань по Договору поставки № 339 від 07.11.2011р. у повному обсязі, а також відшкодування Іпотекодавцем будь-яких витрат та збитків Іпотекодержателя, пов'язаних з належним виконанням Іпотекодавцем умов договору поставки № 339 від 07.11.2011р. та/або цього Договору (у тому числі сплата пені, штрафів, відшкодування збитків, інфляційних втрат, процентів річних), а також витрат Іпотекодержателя, пов'язаних зі зверненням стягнення на Предмет іпотеки за цим Договором, у тому числі витрат на утримання і збереження такого Предмета іпотеки.

Так, станом на 09.09.2014 року загальний розмір заборгованості Відповідача перед Позивачем по договору поставки № 339 від 07.11.2011р. та іпотечному договору (без заставної) від 16.12.2011р. реєстраційний № 406 складає 3 620 585, 65 грн.

Скаржник вважає, що в рахунок погашення боргу відповідача перед позивачем суд повинен був звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття Позивачем права власності на предмет іпотеки -комплекс, АЗС, розташований за адресою: Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Арабея Генерала, будинок 3а, та земельну ділянку кадастровий номер :02:100:0003, площею 0,1274 га, цільове призначення - для комерційного використання, на якій розташована вказана АЗС.

Просить рішення господарського суду Вінницької області від 06 листопада 2014 року у справі № 902/815/14 скасувати повністю. Прийняти нове рішення , яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Закарпатнафтопродукт-Мукачево" до Приватного підприємства "ТАУ-Поділля" задовольнити повністю.

В додаткових поясненнях до апеляційної скарги від 30.12.2014р. , скаржник підтримав вимоги апеляційної скарги , просить їх задовольнити ,скасувати ухвалу господарського суду Вінницької області від 06листопада 2014р. у даній справі.

У відзиві на апеляційну скаргу, Приватне підприємство "ТАУ-Поділля" заперечує проти задоволення вимог апелянта, вважає їх необґрунтованими, а рішення господарського суду Вінницької області від 06.10.2014 р. законним, обґрунтованим та таким, що прийняте з урахуванням усіх обставин справи, із дотриманням норм матеріального та процесуального права.

07.11.2011р. між ПАТ "Закарпатнафтопродукт-Мукачево" та ПП "ТАУ-Поділля" було укладено Договір поставки № 339, відповідно до положень якого постачальник (позивач) зобов'язувався передати, а покупець (відповідач) прийняти та оплатити нафтопродукти на умовах вказаного договору та додатків до нього, які є його невід'ємною частиною. В подальшому, сторонами до договору вносились зміни, про що свідчать додаткові угоди, які містяться в матеріалах справи.

При виконанні договору виникла заборгованість за отримані нафтопродукти в розмірі 1600002,63 грн. (станом на 10.06.2014р.).

З метою забезпечення належного виконання відповідачем зобов'язань по договору поставки № 339 від 07.11.2011 р. сторони по справі уклали іпотечний договір (без заставної) від 16.12.2011р. реєстр. № 406 (надалі - Іпотечний договір), посвідчений Вімерт О.О., приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу.

Вважає безпідставними покликання апелянта, що відхилення судом першої інстанції заяви позивача про зміну предмету та підстав позову було хибним і порушило його право, гарантоване ст. 22 ГПК України, з огляду на те ,що позивачем всупереч вимогам п.4 ст. 22 ГПК України було подано заяву про зміну предмету та підстав позову № 641 від 22.10.2014 р.. У ній Позивач змінив позовні вимоги, збільшивши розмір суми заборгованості з 1 600 002,63 грн. (згідно позовної заяви) до 3 620 585,65 грн., а також додав нові вимоги щодо визнання права власності на предмет іпотеки.

Дані позовні вимоги обґрунтовувались, крім стягнення основної суми заборгованості за Договором поставки, також додатковим нарахуванням 251020, 45 грн. - інфляційної суми, 726148, 29 грн. - 24 % річних, 2 187 500 грн. - 35 % штрафу за ненадання інформації про наявність судових чи інших процесів чи спорів щодо предмету іпотеки.

Відповідач у відзиві наголошує, що одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

На думку відповідача, суд першої інстанції зробив правомірний висновок про неможливість одночасної зміни підстави та предмету позову та відхилив заяву .

Відповідач у відзиві зазначає, що суд першої інстанції правомірно дійшов до висновку, що позивач неправильно застосував положення ст. 534 ЦК України, зарахувавши із 1540002,75 грн. ,отриманих від відповідача 08.09.2014 р. згідно призначення платежу в рахунок погашення заборгованості за нафтопродукти за договором № 339 від 07.11.2011 р. на підставі акта звірки в першу чергу в погашення додатково нарахованих 455916, 91 грн. - пені, оскільки згідно ст. 534 ЦК України черговість погашення вимог за грошовим зобов'язанням, встановлена цією нормою закону, застосовується при умові: "У разі недостатності проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі...", а платежу в сумі 1540002,75 грн. згідно платіжного доручення № 12826 від 08.09.2014 р. було достатньо для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі, оскільки до проведення 08.09.2014 р. цієї оплати заборгованість відповідача перед позивачем становила саме 1540002,75 грн.

Звертає увагу, що вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача додатково, сум штрафних санкцій та 24% річних за порушення виконання зобов'язань за Договором та Іпотечним договором не висувались ні до подання ним позовної заяви, ні після.

Відповідач наголошує, що розгляд даних вимог відбувається у іншому судовому процесі, де ПП "ТАУ-Поділля" заперечує проти задоволення таких вимог Позивача і остаточне рішення по даній справі ще не винесено. Таким чином, вимоги щодо сплати штрафних санкцій та відсотків за користування коштами є оспорюваними, а тому у Позивача відсутні підстави на власний розсуд нараховувати Відповідачу штрафні санкції і зараховувати здійсненні ним проплати в рахунок подібних заборгованостей.

Крім того, Приватне підприємство "ТАУ - Поділля" вважає правомірними дії суду першої інстанції щодо припинення провадження, в частині стягнення заборгованості в розмірі 1 580 002, 63 грн , оскільки станом на день винесення ухвали про відкриття провадження у даній справі від 13.06.2014 р. борг відповідача перед позивачем становив 1 580 002, 63 грн., які були погашенні Відповідачем платежами у період з 17.06.2014 р. по 08.09.2014 р. (без урахування платежу від 11.06.2014 р. у сумі 20 000 грн., тобто внесеного до порушення провадження у справі.)

Вважає рішення суду першої інстанції від 06.11.2014 р. у справі № 902/815/14 законним та обґрунтованим, прийнятим з повним з'ясуванням всіх обставин справи, з відповідними висновками суду та правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права. Просить суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення господарського суду Вінницької області від 06.11.2014 р. залишити без змін.

Попередньо , рішенням господарського суду Вінницької області від 21 липня 2014 року у справі № 902/815/14 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Закарпатнафтопродукт - Мукачево" до Приватного підприємства "ТАУ -Поділля" про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволені повністю.

В рахунок погашення заборгованості Приватного підприємства "ТАУ-Поділля" перед Публічним акціонерним товариством "Закарпатнафтопродукт-Мукачево" у розмірі 1600002,63 грн. за договором поставки № 339 від 07.11.2011р. звернуто стягнення на предмет іпотеки комплекс, АЗС, розташований за адресою: Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Арабея Генерала, будинок 3а, що належить Приватному підприємству "ТАУ-Поділля" на праві власності, оціночною вартістю 3993731,00 грн. без ПДВ та земельну ділянку кадастровий номер -510136600:02:100:0003, площею 0,1274 га, цільове призначення - для комерційного використання, за адресою м. Вінниця, вул. Арабея Генерала, буд. 3а, що належить Приватному підприємству "ТАУ-Поділля" на праві власності, шляхом набуття права власності Публічним акціонерним товариством "Закарпатнафтопродукт-Мукачево" на комплекс, АЗС та земельну ділянку кадастровий номер :02:100:0003.

Передано Публічному акціонерному товариству "Закарпатнафтопродукт-Мукачево" в управління предмет іпотеки - комплекс, АЗС, розташований за адресою: Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Арабея Генерала, будинок 3а, та земельну ділянку кадастровий номер :02:100:0003, площею 0,1274 га, цільове призначення - для комерційного використання, за адресою м. Вінниця, вул. Арабея Генерала, буд. 3а, що належать Приватному підприємству "ТАУ-Поділля" на праві власності згідно до його реалізації в порядку, встановленому Законом України "Про іпотеку" (а.с.186-191, т.1).

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 09 вересня 2014 року, рішення господарського суду Вінницької області від 21.07.2014 року частково скасовано. Пункт 2 резолютивної частини рішення змінено , викладено в іншій редакції:

"В рахунок погашення заборгованості приватного підприємства "ТАУ-Поділля" (21007, Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Фрунзе, буд. 4, кім. 307, ) перед публічним акціонерним товариством "Закарпатнафтопродукт-Мукачево" (89600 Закарпатська обл., м. Мукачеве, вул. Берегівська-об'їздна, 11, ) у розмірі 1 540 002,63 грн. за договором поставки №339 від 07.11.2011р. звернути стягнення на предмет іпотеки комплекс, АЗС, розташований за адресою: Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Арабея Генерала, будинок 3а, що належить приватному підприємству "ТАУ-Поділля" на праві власності, оціночною вартістю 3993731,00 грн. без ПДВ та земельну ділянку кадастровий номер -510136600:02:100:0003, площею 0,1274 га, цільове призначення - для комерційного використання, за адресою м. Вінниця, вул. Арабея Генерала, буд. 3а, що належить приватному підприємству "ТАУ-Поділля" на праві власності, оціночною вартістю 806268,00 грн. без ПДВ, шляхом набуття права власності публічним акціонерним товариством "Закарпатнафтопродукт-Мукачево" (89600 Закарпатська обл., м. Мукачеве, вул. Берегівська-об'їздна, 11, ) на комплекс, АЗС, розташований за адресою: Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Арабея Генерала, будинок 3а, що належить приватному підприємству "ТАУ-Поділля" на праві власності згідно договору купівлі-продажу від 28.03.2011р. №1963, посвідченому приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Ткачук М.В., витяг з Реєстру прав на нерухоме майно №32094787 від 18.11.2011р., виданий комунальним підприємством "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації", реєстраційний номер майна 29565025, та земельну ділянку кадастровий номер :02:100:0003, площею 0,1274 га, цільове призначення - для комерційного використання, за адресою м. Вінниця, вул. Арабея Генерала, буд. 3а, що належить приватному підприємству "ТАУ-Поділля" на праві власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №149319 від 08.11.2011р".

Рішення господарського суду Вінницької області від 21.07.14 р. у справі № 902/815/14 в частині передачі публічному акціонерному товариству "Закарпатнафтопродукт-Мукачево" в управління предмет іпотеки - комплекс, АЗС, розташований за адресою: Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Арабея Генерала, будинок 3а, що належить приватному підприємству "ТАУ- Поділля" на праві власності згідно договору купівлі-продажу від 28.03.2011р. №1963, посвідченому приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Ткачук М.В., витяг з Реєстру прав на нерухоме майно №32094787 від 18.11.2011р., виданий комунальним підприємством "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації", реєстраційний номер майна 29565025, та земельну ділянку кадастровий номер :02:100:0003, площею 0,1274 га, цільове призначення - для комерційного використання, за адресою м. Вінниця, вул. Арабея Генерала, буд. 3а, що належить приватному підприємству "ТАУ-Поділля" на праві власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №149319 від 08.11.2011р. до його реалізації в порядку, встановленому Законом України "Про іпотеку" скасовано, в позові в цій частині відмовлено.

Даною постановою вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами .

Постановою Вищого господарського суду України від 14 жовтня 2014 року постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 09 вересня 2014 року та рішення господарського суду Вінницької області від 21 липня 2014 року у справі № 902/815/14 скасовано,а справу передано на новий розгляд до господарського суду Вінницької області ( а.с. 42-44, т.2).

Скасовуючи означені судові акти , Вищий господарський суд України вказав, що задовольнивши вимоги позову суди при цьому не врахували, що надані документи не підтверджують заборгованість, їм не надано оцінки на предмет відповідності вимогам щодо допустимості, питання пов'язані з дотриманням строків виконання зобов'язання у співвідношенні до умов договору поставки та додатків до договору поставки судом не досліджено, в тому числі не надано оцінку щодо порядку розрахунків з врахуванням вимог п.п.6.1 та 6.2 договору поставки, тому висновки суду про підтвердження заборгованості передчасні.

У судовому засіданні апелянт підтримав скаргу та додаткові пояснення з підстав, викладених у них. Просить рішення місцевого господарського суду скасувати, а заявлені позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача вважає оскаржуване рішення прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права .Звернув увагу суду , що на день порушення провадження у справі борг відповідача перед позивачем за нафтопродукти був не 1600002,63грн. , як позивач вказував в позовній заяві від 06.06.2014 року , а 1580002,63грн. , оскільки позивач не врахував оплату ,здійснену відповідачем в сумі 20 000 грн. до порушення провадження у справі. Просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Заслухавши пояснення представників сторін , обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при винесенні оскарженого рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Закарпатнафтопродукт - Мукачево" не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 07.11.2011р. між Публічним акціонерним товариством "Закарпатнафтопродукт-Мукачево" (позивач, в договорі - "Постачальник") та Приватним підприємством "ТАУ-Поділля" (відповідач, в договорі - "Покупець") укладено договір поставки № 339, відповідно до положень якого постачальник (позивач) зобов'язувався передати, а покупець (відповідач) прийняти та оплатити нафтопродукти на умовах вказаного договору та додатків до нього, які є його невід'ємною частиною. В подальшому, сторонами до договору вносились зміни, про що свідчать додаткові угоди, які містяться в матеріалах справи.

Так, 16.11.2011 р., 29.12.2012 р., 31.12.2012 р. між позивачем і відповідачем були укладені додаткові угоди № 1, б/н, б/н (т.1, а.с.21-24) до договору поставки № 339 від 07.11.2011 р.

За договором поставки позивач брав зобов"язання передати, а відповідач прийняти і оплатити нафтопродукти (товар) на умовах договору і додатків до нього. В п.1.3. додаткової угоди № 1 від 16.12.2011 р. сторони змінили умови п.6.1. договору поставки щодо строків оплати товару і виклали його в такій редакції: "п.6.1. В зв"язку із укладенням сторонами іпотечного договору покупець оплачує постачальнику товар на протязі 15 календарних днів від таких дат: ... при базисі FCA нафтобаза постачальника - з моменту завантаження товару в ємності (автоцистерні) покупця.".

04.02.2014 р., 11.02.2014 р., 18.03.2014 р., 28.03.2014 р., 02.04.2011 р. між позивачем і відповідачем були укладені Додатки № 90, 91, 92, 93, 94 до договору поставки № 339 (т.1 а.с.25-34) згідно яких позивач зобов"язувався передати відповідачеві самовивозом на умовах FCA - нафтобаза за адресою: Новоград - Волинський Житомирської області, вул. Шепетівська, 29, партії нафтопродуктів на суми 318 283, 60 грн., 326 450, 50 грн., 345 595, 40 грн., 383 642, 60 грн., 409 007,40 грн., а відповідач зобов"язався отримати їх і оплатити в строки встановлені додатковою угодою № 1 і Додатків.

Видатковими накладними № В00000385 від 06.02.2014 р., № В00000438 від 11.02.2014 р., № В00000930 від 19.03.2014 р., № В00001303 від 25.03.2014 р., № В00001469 від 02.04.2014 р., довіреністю на відповідача № 000000064 від 02.04.2014 р. на Закревського С.С. (т.1 а.с.39) стверджується належне виконання позивачем умов договору в частині поставки відповідачеві нафтопродуктів відповідно на суми 318 283, 60 грн., 326 450,50 грн., 345 595,40 грн., 383 642, 60 грн., 409 007,40 грн., а всього позивачем в період з 06.02.2014 р. по 02.04.2014 р. було передано відповідачеві самовивозом на умовах FCA - нафтобаза в м. Новограді - Волинському Житомирської області нафтопродуктів на загальну суму 1 782 979, 50 грн.

Відповідно до п.6.1 договору , з урахуванням змін, внесених п.1.3 додаткової угоди № 1 від 16.12.2011 р. та п.2.1. додатку № 92 від 18.03.2014 р. відповідач мав здійснити позивачеві оплату за вказані нафтопродукти в такі строки: 318 283, 60 грн. до 22.02.2014 р., 326 450, 50 грн. до 27.02.2014 р., 345 595, 40 грн. до 22.03.2014 р., 383 642, 60 грн. до 15.04.2014 р. (з урахуванням вихідних днів), 409 007, 40 грн. до 18.04.2014 р.

Проте, відповідач порушив встановлені вказаним вище договором та додатковими угодами до нього строки проведення розрахунків за отримані нафтопродукти, в результаті чого за ним станом на 10.06.2014р виникла заборгованість в розмірі 1600002,63 грн.

07.02.14 р. на адресу відповідача було направлено вимогу вих. № 107 про усунення порушень основного зобов'язання з вимогою погасити заборгованість ПП "ТАУ - Поділля" перед позивачем. При цьому, відповідача було попереджено, що в разі невиконання останнім умов укладеного договору, позивач змушений буде звернутись до суду з метою звернення стягнення на заставлене майно.

Листом за № 60 від 03.03.2014 р. ПП "ТАУ - Поділля" борг визнало та просило позивача припинити претензійне провадження по даній ситуації та не вчиняти заходів, спрямованих на стягнення звернення на заставлене майно, пояснюючи свої доводи тим, що затримки в оплаті виникли у зв'язку з нестабільною соціально - економічною та суспільно - політичною ситуацією в Україні, що вплинуло на зменшення реалізації пального на автозаправочних станціях та виникнення дебіторської заборгованості.

Актом звірки від 10.06.2014 р. ,підписаним сторонами (т.2 ,а.с.4-5) станом на 03.02.2014 р. початкове сальдо у вигляді заборгованості відповідача перед позивачем становило 3 473 188, 70 грн. За період з 06.02.2014 р. по 02.04.2014 р. позивач передав відповідачеві нафтопродукти на суму 1782979, 50 грн., що також підтверджується такими належними доказами як видаткові накладні. Таким чином, загальні грошові зобов"язання відповідача перед позивачем за отриманий товар становили 5 256 168, 20 грн. (3473188,70 грн.+1782979,50 грн.). Відповідач відповідно до акту звірки розрахувався з позивачем за товар станом на 10.06.2014 р. в сумі 3 656 165, 57 грн. Борг відповідача перед позивачем станом на 10.06.2014 р. становив 1 600 002, 63 грн. (5 256 168, 20 грн. - 3 656 165, 57 грн.). Зазначений акт звірки підписаний повноважними представниками сторін, їх підписи скріплені печатками підприємств.

Як вірно встановлено в суді першої інстанції та знайшло своє підтвердження в апеляційному суді , на день подання позовної заяви до суду (12.06.2014р.) і порушення судом справи ( 13.06.2014р.) борг відповідача перед апелянтом був не 1600002,63 грн. як зазначено в позовній заяві ( 06.06.2014р.) , а 158 0002,63 грн., оскільки позивач не врахував оплату здійснену відповідачем 11.06.2014 року в сумі 20 000 грн. сплачених до порушення провадження в справі (13.06.2014 р.). Решту суми заборгованості 1580002.63 грн. відповідач погасив позивачеві з 17.06.2014 року по 08.09.2014 року, тобто після порушення провадження в справі , що стверджується платіжними дорученнями № 12266 від 17.06.2014 р., №12374 від 02.07.2014 р., № 12826 від 08.09.2014 р.та не заперечується представниками сторін в судовому засіданні .

Крім того, попередньо з метою забезпечення належного виконання відповідачем зобов'язань по договору поставки №339 від 07.11.2011р. сторони по справі уклали іпотечний договір (без заставної) від 16.12.2011р. реєстр. №406, посвідчений Вімерт О.О., приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу.

На забезпечення виконання основного зобов'язання відповідач (іпотекодавець) передав позивачу в іпотеку нерухоме майно: комплекс, АЗС, розташований за адресою: Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Арабея Генерала, буд. 3а, реєстраційний номер 29565025, та земельну ділянку кадастровий номер :02:100:0003, площею 0,1274 га, цільове призначення - для комерційного використання, за адресою м. Вінниця, вул. Арабея Генерала, буд. 3а.

Згідно п. 1.5. іпотечного договору (без заставної) від 16.12.2011р. реєстр. № 406 за домовленістю сторін на дату укладення цього договору вартість предмету іпотеки складає 6 250 000 грн. без ПДВ, з яких 250 000 грн. без ПДВ - вартість земельної ділянки, 6 000 000 грн. без ПДВ - вартість комплексу АЗС.

Відповідно до п.п. 2.1.9. іпотечного договору (без заставної) від 16.12.2011р. реєстр. № 406 Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у порядку, передбаченому чинним законодавством України та цим договором.

За приписами частин 1 та 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.

Матеріалами справи стверджується, що позивачем надсилалася на адресу відповідача вимога від 07.02.2014р. про сплату заборгованості за договором поставки.

Статтею 37 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.

Відповідно до п.п. 5.2.3.1. іпотечного договору (без заставної) від 16.12.2011р. реєстр. № 406 задоволення вимог здійснюється шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому ст. 37 Закону України "Про іпотеку". Відповідно до статті 37 Закону України "Про іпотеку" у випадку задоволення вимог іпотекодержателя шляхом використання процедури, передбаченої в цьому підпункті, договір про задоволення вимог іпотекодержателя, укладений шляхом здійснення цього застереження, є підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки. При цьому вважається, що предмет іпотеки набувається у власність іпотекодержателя за вартістю, що буде визначена після прийняття іпотекодержателем рішення про обрання передбаченого цим підпунктом способу звернення стягнення на предмет іпотеки, на підставі висновку незалежного експерта - суб'єкта оціночної діяльності, правоздатність якого підтверджена сертифікатом суб'єкта оціночної діяльності. При цьому сторони домовляються, що кандидатура суб'єкта оціночної діяльності визначається іпотекодержателем. При оцінці предмета іпотеки незалежний експерт повинен використовувати всі методи оцінки, які будуть передбачені чинним законодавством на момент оцінки.

Якщо фактичний розмір заборгованості іпотекодавця за основним зобов'язанням менший за вартість, що вказана у висновку незалежного експерта - суб'єкта оціночної діяльності, іпотекодержатель перераховує перевищення 90 (дев'яносто) відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя на поточний рахунок іпотекодавця на протязі 90 (дев'яноста) календарних днів з моменту набуття у власність предмета іпотеки.

Платіжними дорученнями № 12234 від 11.06.2014 р., № 12266 від 17.06.2014 р., № 12374 від 02.07.2014 р., № 12826 від 08.09.2014 р. стверджується перерахування відповідачем позивачеві за нафтопродукти за договором поставки в таких сумах: 20 000 грн., 25 000 грн., 15 000,00 грн., 1 540 002, 75 грн., а всього, 1600602, 75 грн., при наявності згідно акту звірки заборгованості станом на 10.06.2014 р. 1600002, 63 грн.

Таким чином , відповідач провів розрахунки з позивачем за нафтопродукти з порушенням 15 -ти денного строку встановленого в п.6.1.договору поставки, п.2.1. Додатку № 92.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, непроведення відповідачем розрахунків в погоджені в договорі поставки строки, наявність станом на 10.06.2014 р. заборгованості у відповідача перед позивачем в сумі 1600002, 63 грн., несплата цієї суми згідно пред"явленої позивачем претензії, невиконання відповідачем своєї обіцянки у відповіді на претензію погасити борг в стислі строки, домовленість в договорі іпотеки про задоволення вимог позивача у спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом прийняття його позивачем у власність, стало причиною виникнення спору і звернення позивача з позовом до господарського суду.

Взяті в договорі поставки, додаткових угодах до них про зміну строку оплати і строки дії договору поставки, договорі іпотеки зобов"язання стверджують, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст.712, 655 ЦК України - договір купівлі - продажу, поставки, Законом України "Про іпотеку".

Разом з тим,суд першої інстанції встановив, що на день подання позовної заяви до суду (12.06.2014 р.) і порушення судом справи (13.06.2014 р.) борг відповідача перед позивачем за нафтопродукти був не 1 600 002, 63 грн., як позивач вказав в позовній заяві від 06.06.2014 р., а 1 580 002, 63 грн., оскільки позивач не врахував оплату, здійснену відповідачем 11.06.2014 р. в сумі 20 000 грн. Решту суми заборгованості 1580002, 63 грн. відповідач погасив позивачеві з 17.06.2014 р. по 08.09.2014 р., тобто після порушення провадження в справі.

Тому судом правомірно припинено провадження у справі щодо вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття позивачем права власності на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості в сумі 1580002, 63 грн. за відсутності предмету спору та про відмову у задоволенні позовних вимог про звернення стягнення шляхом набуття позивачем права власності на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості в сумі 20 000 грн., оскільки вона була погашена до порушення провадження в справі. Крім того ,суд першої інстанції відмовив у задоволенні решти позовних вимог - про визнання права власності за позивачем на предмет іпотеки (комплекс АЗС, земельну ділянку) про передання позивачеві в управління предмету іпотеки (комплексу АЗС) як похідних від заборгованості,оскільки борг за нафтопродукти в розмірі 1 600 002, 63 грн повністю погашений .

Крім того ,судом першої інстанції враховані приписи ст. 34 Закону України "Про іпотеку" ,за якими після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням, предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду.

При цьому ,виходячи зі змісту вищенаведеної правової норми, предмет іпотеки може бути переданий в управління іпотекодержателя тільки на період до його реалізації.

Разом з тим, обраний позивачем спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки не передбачає подальшої реалізації іпотечного майна, для задоволення вимог іпотекодержателя, оскільки вимоги останнього задовольняються за рахунок набуття права власності на майно на підставі рішення суду. Передача судом даного майна лише в управління власнику є обмеженням правомочностей останнього щодо володіння, користування та розпорядження набутим у власність майном, якими наділяється позивач в силу закону (ст. 317 ЦК України).

Тому вимоги про передачу позивачеві предмета іпотеки - комплексу АЗС в управління не підлягають задоволенню ще й з цих підстав.

Колегія суддів також погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірності вирішення спору в межах вимог,заявлених в позовній заяві 354 № від 06.06.2014 року(первісних позовних вимог) .

Так, 22.10.2014 року позивач звертався в суд першої інстанції із заявою про зміну предмету та підстав позову, зокрема ,зазначивши в ній, що сума боргу становить 3 620 585 грн. 65 коп., яка складається із 455 916, 91 грн. основного боргу, 251 020, 45 грн. - інфляційних втрат, 726 148, 29 грн. - 24 % річних за несвоєчасну оплату товару з 17.09.2013 р. по 08.09.2014 р., 2187500, грн. - 35% штрафу за неподання інформації про судовий процес щодо предмета іпотеки. Вказану заяву позивач мотивував простроченням відповідачем виконання грошових зобов"язань і неподанням інформації про судовий процес щодо предмету іпотеки, тим, що отриману від відповідача 08.09.2014 р. суму 1 540 002, 63 грн. позивач, на підставі ст.534 ЦК України, зарахував в першу чергу в погашення пені в сумі 455 916, 91 грн., в другу чергу погасив 1 084 085,72 грн. боргу.

В зв"язку з поданням заяви № 641 від 22.10.2014 р. представник позивача просив не розглядати заяву про уточнення вимог від 18.07.2014 р. № 426/1.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що вказана заява є одночасною зміною предмету і підстав позову, не збільшення позовних вимог , а заявлення нових додаткових позовних вимог і суперечить вимогам ст. 22 ГПК України,відповідно до якої до початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити підставу або предмет позову шляхом подання письмової заяви.

Також , суд першої інстанції правомірно відхилив клопотання позивача про уточнення позовних вимог № 426/1 від 18.07.2014 р.

Положенням пункту 3.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що ГПК України, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об'єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову. У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК та зазначені в цій постанові. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.

Із поданої до суду позовної заяви № 354 від 06.06.14 р. (вх.№ канцелярії суду 842/14) предметом позову є: звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення основної заборгованості у розмірі 1 600 002,63 грн.; а підставою: правове та фактичне несвоєчасне невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань, а за результатами подання заяви про "уточнення" позовних вимог предметом позову додатково є: звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення основної заборгованості у розмірі 1600002,63 грн. та додатково нарахованих позивачем пені, втрат від інфляції та річних за весь час прострочення на загальну суму 4 971 314,67 грн.; підставою: правові та фактичні обставини з посиланням на інші норми права - які регулюють стягнення пені, інфляційних та річних.

На підставі викладеного,суд першої інстанції прийшов до вірного висновку , що позивач таким чином збільшує позовні вимоги, додатково просивши суд стягнути з відповідача пеню, інфляційні втрати та річні.

П. п.3.10. Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.11 р.передбачено, що під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві .

Тому збільшення розміру позовних вимог не може бути пов'язано з пред'явленням додаткових позовних вимог, про які не йшлося в позовній заяві.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що позивач неправомірно збільшив заборгованість згідно предмету спору, оскільки ним, фактично, змінено як предмет, так і підстави позовних вимог, що виключає можливість задоволення зазначеної заяви про збільшення розміру позовних вимог в частині визначення додаткового боргу нарахованих пені, інфляційних та річних.

Враховуючи, що зі змісту заяви позивача "про уточнення позовних вимог" від 18.07.2014 р. вбачаться, що Публічне акціонерне товариство "Закарпатнафтопродукт-Мукачево" фактично змінило як предмет так і підстави позову, пред"явило додаткові вимоги, суд зазначену заяву правомірно відхилив і розглядав справи в межах пред"явлених вимог в позовній заяві № 354 від 06.06.2014 р.

Крім того,суд першої інстанції правомірно відхилив посилання позивача на ст.534 ЦК України і зарахування ним суми 1540002, 63 грн. в рахунок погашення спочатку суми пені - 455916,91 грн., а потім 1084085, 72 грн. - боргу.

Приписами ст. 534 ЦК України передбачено , що у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов"язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у черговості:1) в першу чергу на відшкодування витрат кредитора на одержання виконання; 2) проценти, пеню; 3) суму основного боргу.

Оскільки сума 1540002, 75 грн. ,отримана позивачем від відповідача 08.09.2014 р. в повному обсязі погашала борг, вказаний в позовній заяві від 06.06.2014 р., який до 08.09.2014 р. становив 1540002, 63 грн., то у позивача відсутні правові підстави зарахувати цю суму в рахунок сплати пені, інфляції, іншого, які в позовній заяві від 06.06.2014 р. не заявлені.

Сума 1540002, 73 грн. отримана позивачем 08.09.2014 р. підлягає зарахуванню тільки в рахунок погашення суми боргу ,який існував у відповідача станом на 10.06.2014 р.

Вирішуючи спір по суті , суд першої інстанції правомірно з врахуванням положень ч.2 ст. 49 ГПК України провів розподіл судових витрат, стягнувши 74298 грн. за подання позовної заяви і 1827 грн. за подання заяви про забезпечення позову від 19.06.2014 р. з відповідача на користь позивача.

Інші доводи апеляційної скарги та пояснення представника позивача не спростовують по суті правильного висновку суду, викладеного у рішенні.

Разом з тим, судова колегія відзначає, що у зв"язку з тим, що суд першої інстанції припинив провадження щодо вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості в сумі 1 580 002,63 грн., слід виключити з резолютивної частини оскаржуваного рішення пункт 1, оскільки щодо означених вимог винесений окремий процесуальний документ - ухвала,який оскаржується окремо від рішення суду .

Згідно із п.4 ч.1 ст.103 ГПК України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги (подання) має право змінити рішення .

Відповідно до п.4 ч.1 ст.104 ГПК України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 23 березня 2012 року № 6 " Про судове рішення " у резолютивній частині рішення має бути остаточна відповідь щодо усіх вимог, які були предметом судового розгляду. Відмовивши у задоволенні позовних вимог,суд першої інстанції не конкретизував їх.

Таким чином , рішення господарського суду Вінницької області у даній справі підлягає зміні ,з виключенням з його резолютивної частини п.1 щодо припинення провадження у справі та конкретизацією вимог ,щодо яких судом було відмовлено в позові.

Керуючись ст.ст. 49,99,101,103-105 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Закарпатнафтопродукт - Мукачево" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Вінницької області від 06 листопада 2014 року у справі № 902/815/14 змінити.

Виключити з резолютивної частини рішення Пункт 1 , яким припинено провадження у справі щодо вимог :

"В рахунок погашення заборгованості Приватного підприємства "ТАУ-Поділля" (21007, Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Фрунзе, буд. 4, кім. 307, ) перед Публічним акціонерним товариством "Закарпатнафтопродукт-Мукачево" (89600 Закарпатська обл., м. Мукачеве, вул. Берегівська-об'їздна, 11, ) у розмірі 1 580 002,63 грн. за договором поставки №339 від 07.11.2011р., стягнення на предмет іпотеки комплекс, АЗС, розташований за адресою: Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Арабея Генерала, будинок 3а, що належить Приватному підприємству "ТАУ-Поділля" на праві власності, оціночною вартістю 6 000 000 грн. без ПДВ та земельну ділянку кадастровий номер :02:100:0003, площею 0,1274 га, цільове призначення - для комерційного використання, за адресою м. Вінниця, вул. Арабея Генерала, буд. 3а, що належить Приватному підприємству "ТАУ-Поділля" на праві власності, оціночною вартістю 250 000 грн. без ПДВ, шляхом набуття права власності Публічним акціонерним товариством "Закарпатнафтопродукт - Мукачево" (89600 Закарпатська обл., м. Мукачеве, вул. Берегівська-об'їздна, 11, ) на комплекс, АЗС, розташований за адресою: Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Арабея Генерала, будинок 3а, що належить Приватному підприємству "ТАУ-Поділля" на праві власності згідно договору купівлі-продажу від 28.03.2011р. № 1963, посвідченому приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Ткачук М.В., витяг з Реєстру прав на нерухоме майно №32094787 від 18.11.2011р., виданий Комунальним підприємством "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації", реєстраційний номер майна 29565025, та земельну ділянку кадастровий номер :02:100:0003, площею 0,1274 га, цільове призначення - для комерційного використання, за адресою м. Вінниця, вул. Арабея Генерала, буд. 3а, що належить Приватному підприємству "ТАУ-Поділля" на праві власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №149319 від 08.11.2011р.

Пункт 2 резолютивної частини рішення господарського суду Вінницької області від 06 листопада 2014 року у справі № 902/815/14 вважати Пунктом 1, який викласти у наступній редакції:

"Відмовити Публічному акціонерному товариству "Закарпатнафтопродукт-Мукачево" (89600 Закарпатська 5л., м. Мукачеве, вул. Берегівська-об'їздна, 11, ) в задоволенні позовних вимог в частині :

- в рахунок погашення заборгованості Приватного підприємства "ТАУ-Поділля" (21007, Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Фрунзе, буд. 4, кім. 307, ) у розмірі 20 000 грн. за договором поставки №339 від 07.11.2011р., стягнення на предмет іпотеки комплекс, АЗС, розташований за адресою: Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Арабея Генерала, будинок 3а, що належить Приватному підприємству "ТАУ-Поділля" на праві власності, оціночною вартістю 6 000 000 грн. без ПДВ та земельну ділянку кадастровий номер :02:100:0003, площею 0,1274 га, цільове призначення - для комерційного використання, за адресою м. Вінниця, вул. Арабея Генерала, буд. 3а, що належить Приватному підприємству "ТАУ-Поділля" на праві власності, оціночною вартістю 250 000 грн. без ПДВ, шляхом набуття права власності Публічним акціонерним товариством "Закарпатнафтопродукт - Мукачево" (89600 Закарпатська обл., м. Мукачеве, вул. Берегівська-об'їздна, 11, ) на комплекс, АЗС, розташований за адресою: Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Арабея Генерала, будинок 3а, що належить Приватному підприємству "ТАУ-Поділля" на праві власності згідно договору купівлі-продажу від 28.03.2011р. № 1963, посвідченому приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Ткачук М.В., витяг з Реєстру прав на нерухоме майно №32094787 від 18.11.2011р., виданий Комунальним підприємством "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації", реєстраційний номер майна 29565025, та земельну ділянку кадастровий номер :02:100:0003, площею 0,1274 га, цільове призначення - для комерційного використання, за адресою м. Вінниця, вул. Арабея Генерала, буд. 3а, що належить Приватному підприємству "ТАУ-Поділля" на праві власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №149319 від 08.11.2011р.

- передачі Публічному акціонерному товариству "Закарпатнафтопродукт-Мукачево" 59600 Закарпатська обл., м. Мукачеве, вул. Берегівська-об'їздна, 11, ) в управління предмет іпотеки - комплекс, АЗС, розташований за адресою: Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Арабея Генерала, будинок 3а, що належить Приватному підприємству "ТАУ- Поділля" (21007, Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Фрунзе, буд. 4, кім. 307, ) на праві власності згідно договору купівлі-продажу від 28.03.2011р. №1963, посвідченому приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Ткачук М.В., витяг з Реєстру прав на нерухоме майно №32094787 від 18.11.2011р., виданий Комунальним підприємством "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації", реєстраційний номер майна 29565025, та земельну ділянку кадастровий номер :02:100:0003, площею 0,1274 га, цільове призначення - для комерційного використання, за адресою м. Вінниця, вул. Арабея Генерала, буд. 3а, що належить Приватному підприємству "ТАУ-Поділля" на праві власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №149319 від 08.11.2011р. до його реалізації в порядку, встановленому Законом України "Про іпотеку" .

Пункти 3,4 рішення господарського суду Вінницької області від 06 листопада 2014 року у справі № 902/815/14 вважати Пунктами 2,3 відповідно.

В решті рішення господарського суду Вінницької області від 06 листопада 2014 року у справі № 902/815/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуюча суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Сініцина Л.М.