ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.01.15р. Справа № 904/1236/14

За заявою: Публічного акціонерного товариства "КОНОТОПАГРОТЕХСЕРВІС", с.Привокзальне Конотопського району Сумської області про відстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.04.14 р. у справі:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера", м.Дніпропетровськ до відповідача - 1: Публічного акціонерного товариства "КОНОТОПАГРОТЕХСЕРВІС", с. Привокзальне Конотопського району Сумської області

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Інвест", м.Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості у загальному розмірі 181 043,77 грн.

Суддя Бєлік В.Г.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Конотопагротехсервіс" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із заявою, в якій просить суд відстрочити на 6 місяців виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.04.2014 року по справі № 904/1236/14.

Розглянувши заяву, суд визнав її такою, що підлягає прийняттю до розгляду в судовому засіданні 22.12.2014 року.

В судове засідання 22.12.2014 року позивач та відповідач - 2 не з'явились.

Представник відповідача-1 заявив клопотання про продовження строку розгляду заяви на 15 днів, подав відповідну письмову заяву. Клопотання відповідача-1 задоволено та відкладено розгляд заяви на 12.01.2015 року.

Позивач 26.12.2014 року через канцелярію господарського суду подав клопотання, в якому просить суд відмовити в задоволенні заяви та розглядати її без участі його представника.

12.01.2015 року сторони в судове засідання не з'явились.

Дослідивши матеріали справи та подану заяву, господарський суд вважає заяву про відстрочку виконання рішення не обґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Заява відповідача-1 розглядається відповідно до вимог ст. 121 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року N 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" передбачено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК і ст. 121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд вважає, що відповідач-1 не надав суду достатніх доказів в підтвердження обставин, на які він посилається в обґрунтування поданої заяви, у тому числі доказів відсутності активів для виконання рішення суду та реальної загрози зупинення господарської діяльності у зв'язку з виконанням належним чином рішення суду. Також, відповідачем-1 не надано суду жодного доказу в підтвердження того, що останній намагався виконати рішення суду, яке набрало законної сили та є обов'язковим для виконання на всій території України. Крім того, відповідачем-1 не надано суду доказів того, що він намагається всіма можливими засобами покращити своє фінансове становище для подальшого погашення боргу перед позивачем.

Із заяви відповідача-1 про відстрочку виконання рішення суду та доданих до неї документів, вбачається, що обставини зазначені заявником як підстави для розстрочки виконання рішення суду не є винятковими, а отже є надуманими та застосованими з метою ведення тактики затягування процесу виконання рішення суду та зловживанням своїми процесуальними правами.

Крім того, господарський суд звертає увагу на той факт, що відповідачем-1 на протязі майже 16 місяців не було сплачено позивачу суму боргу.

Викладене є підставою для відмови у задоволенні заяви відповідача-1 про відстрочку виконання рішення.

Враховуючи викладене, керуючись Пленумом Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003р., ст.ст. 32-36, 43, 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Конотопагротехсервіс" про відстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.04.2014 року у справі відмовити.

Суддя В.Г. Бєлік