ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2015 р. Справа № 914/3360/14

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Якімець Г.Г.,

суддів Бойко С.М., Бонк Т.Б.,

при секретарі судового засідання Кришталь М.Б.,

за участю представників:

від позивача - Германович Л.В.

від відповідача (скаржника) - не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Галичина", вих.№24/11-04 від 24.11.2014 року

на рішення господарського суду Львівської області від 14.11.2014 року (підписане 17.11.2014 року), суддя Король М.Р.

у справі № 914/3360/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лактос Україна", м. Львів

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Галичина", м. Радехів

про стягнення 1 014 339, 39 грн.

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лактос Україна" звернулося до господарського суду Львівської області з позовом до приватного акціонерного товариства "Галичина" про стягнення 101433,39 грн. Позов заявлено на підставі договору поставки №10/10-13 від 24.10.2013, укладеного сторонами по справі.

При розгляді спору місцевим судом, позивач зменшив позовні вимоги в частині основного боргу та просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 750000 грн., 15000 грн. - судового збору та 20000 грн. - відшкодування витрат на правову допомогу.

Рішенням господарського суду Львівської області від 14.11.2014 року по справі №914/3360/14 уточнені позовні вимоги задоволено. Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 750000 грн. - основного боргу, 15000 грн. - витрат на послуги адвоката та 15000 грн. - у відшкодування витрат по сплаті судового збору. Повернуто позивачу з державного бюджету 5286,79 грн. судового збору, у зв'язку із зменшенням позовних вимог.

Суд у рішенні, посилаючись на належне виконання позивачем своїх зобов'язань за договором поставки та порушення відповідачем договору в частині оплати отриманого товару, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, приватне акціонерне товариство "Галичина" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 14.11.2014 року по справі №914/3360/14 в частині стягнення з відповідача на користь позивача 93150 грн. основоного боргу, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що його висновок у відзиві на позовну заяву про наявність боргу в розмірі 750000 грн. є передчасним, оскільки, в позовній заяві не зазначено, за якими саме видатковими накладними та в якому розмірі по кожній із них позивач просить стягнути заборгованість в сумі 750 000, 00 грн.

Крім того, вказує на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права, оскільки останній безпідставно не зупинив провадження у даній справі до завершення розгляду Львівським апеляційним господарським судом апеляційної скарги ПрАТ «Галичина» на ухвалу господарського суду Львівської області від 06.11.2014р. у даній справі про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви.

8 грудня 2014 року на адресу суду від відповідача надійшла ще одна апеляційна скарга (вих. № 05/12-01 від 05.12.2014р.), в якій останній просить також скасувати рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача 15000 грн. - витрат на оплату послуг адвоката та прийняти нове рішення в цій частині, яким відмовити в задоволенні відшкодування таких витрат.

Зокрема, зазначає, що покладення витрат на оплату послуг адвоката, які не визначені як гонорар, суперечить ч. 3 ст. 48 ГПК України та ч. 1 ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

З урахуванням змісту вищевказаної апеляційної скарги, колегія суддів розцінює її як доповнення до апеляційної скарги. Проте, в порушення процесуальних норм законодавства, така не оплачена судовим збором та до неї не додані докази надсилання її копії іншій стороні у справі.

12 січня 2015 року позивач, скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 96 ГПК України, подав заперечення на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення господарського суду Львівської області від 14.11.2014р. у справі № 914/3360/14 з підстав його законності та обгрунтованості без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, просив залишити рішення господарського суду від 14.11.2014р. без змін, апеляційну скаргу (з урахуванням доповнень до неї від 05.12.2014р.) без задоволення.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не збезпечив, однак подав клопотання про відкладення розгляду справи, у звязку із зайнятістю повноважного представника Квіткіна Ю.М. в іншому судовому засіданні.

Розглянувши клопотання скаржника про відкладення розгляду справи, колегія суддів відхиляє його з огляду на наступне.

Відкладення розгляду справи за обставин, визначених у ч. 1 ст. 77 ГПК України, є обов'язком лише за умови неможливості вирішення спору в даному судовому засіданні. Неявка представника скаржника в судове засідання не унеможливлює розгляду апеляційної скарги. Слід зазначити, що ухвалою апеляційного суду від 05.12.2014р. явка представників сторін в судове засідання не визнавалась обов'язковою.

Згідно постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції" господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (в т.ч. з причин, пов'язаних з службовим відрядженням), оскільки у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Крім того, директор товариства не позбавлений права особисто з'явитись в судове засідання.

Відтак, на думку колегії суддів, причину неявки скаржника не можна вважати поважною та така не слугує підставою для відкладення розгляду справи.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, доповнень та заперечень до неї, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення Господарського суду Львівської області від 14.11.2014р. у справі № 914/3360/14 - залишити без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 24 жовтня 2013 року товариством з обмеженою відповідальністю "Лактос Україна" (постачальник) та приватним акціонерним товариством "Галичина" (покупець) укладено договір поставки №10/10-13, відповідно до п.1.1 якого, постачальник зобов'язаний поставити покупцю масло солодко вершкове несолене, жирність мінімум 82% (надалі-товар), виробництва Сполучені Штати Америки, а покупець зобов'язаний прийняти товар і оплатити у встановлені договором порядку та терміни.

Умови поставки і приймання товару визначені розділом 4 договору, зокрема, п. 4.3 передбачено, що датою поставки товару вважається дата приймання товару, зазначена представником покупця в супровідних документах, підписаних представниками сторін Загальна кількість товару, його найменування, одиниці виміру товару та ціна товару визначається сторонами у специфікаціях та накладних, що є невід'ємними частинами до цього договору. У випадку, якщо сторони не підписали специфікацій, то кількість, найменування і ціна товару визначаються згідно накладних, по яких товар поставлений з належним оформленням первинних документів та прийнятий покупцем.

Відповідно до п. 5.1 договору, ціни за одиницю продукції, що поставляється за цим договором, визначені сторонами та зазначаються в специфікаціях, накладних, є остаточними і узгодженими сторонами відповідно до цього договору. У випадку якщо сторони не склали і не підписували специфікації, то ціна є визначеною в накладних, по яких товар прийнятий покупцем.

Згідно п. 5.2. договору, загальна ціна продукції, що поставляється за даним договором, складає суму вартості товару, поставленого по накладних.

Покупець зобов'язаний здійснити повний розрахунок за товар згідно специфікації (п.5.3 договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2013р. (п.10.2 договору).

На виконання умов договору, сторони в специфікаціях № 1 від 24.10.2013р. на суму 1 650 000,00 грн.; № 2 від 01.11.2013р. на суму 1100 000,00 грн.; № 15 від 30.12.2013р. на суму 570 000,00 грн. погодили істотні умови поставки товару, номенклатуру товару, ціну, кількість, строк поставки та порядок розрахунків.

У пунктах 9 специфікацій передбачено, що оплата за товар проводиться за допомогою безготівкових електронних платежів, у валюті України, через 30 календарних днів після дати відвантаження товару.

Наступні поставки відбувались шляхом приймання товару покупцем на підставі видаткових накладних: № 65 від 13.11.2013 року на суму 440000 грн.; № 82 від 10.12.2013 року на суму 279000,00 грн.; № 84 від 13.12.2013 року на суму 167400,00 грн.; № 86 від 14.12.2013 року на суму 223200,00 грн.; № 88 від 16.12.2013 року на суму 285000,00 грн.; № 90 від 17.12.2013 року на суму 114000,00 грн.; № 91 від 17.12.2013 року на суму 285000 грн.; № 93 від 18.12.2013 року на суму 171000,00 грн.; № 94 від 19.12.2013 року на суму 171000 грн.; № 100 від 23.12.2013 року на суму 55575,00 грн.; № 102 від 24.12.2013 року на суму 285000 грн.; № 104 від 25.12.2013 року на суму 570000,00 грн. та № 113 від 30.12.2013 року на суму 570000,00 грн.; №27 від 21.02.2014 р. на суму 275000,00 грн., №50 від 02.04.2014 р. на суму 2700,00 грн., №55 від 04.04.2014 р. на суму 270000,00 грн., №58 від 07.04.2014 р. на суму 270000,00 грн., №61 від 09.04.2014 р. на суму 270000,00 грн.

В порушення умов договору, відповідач провів частковий розрахунок за отриманий товар в сумі 5 108 875, 00 грн.

Крім того, 31.01.2014р. сторонами укладено угоду №1 про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 1 350 000, 00 грн.

10 липня 2014 року сторонами укладено угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 245 000,00 грн.

Згідно заяви про зменшення позовних вимог, позивач просив стягнути з відповідача 750 000,00 грн. без врахування перерахунку вартості товару згідно специфікації №15 від 24.10.2013 р. до договору поставки №10/10-13 від 24.10.2013 р.

Відтак, заборгованість відповідача перед позивачем становить 750 000, 00 грн., що додатково відповідач підтверджував у своєму відзиві на позовну заяву (вих. № 15/10-01 від 15.10.2014р.).

Відповідно до ст. 35 ГПК України обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватись перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Отже, з урахуванням зменшення позивачем позовних вимог, відзиву на позовну заяву та підтвердженості заборгованості відповідача перед позивачем в розмірі 750 000, 00 грн, в судової колегії відсутні сумніви щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

У відповідності до вимог ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Згідно із ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар.

Відповідно до ст. 691 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару; покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Матеріалами справи встановлено, що позивач свої зобов'язання за договором поставки №10/10-13 від 24.10.2013 р. виконав, відповідач, порушивши умови договору в частині оплати отриманого товару, заборгував позивачу 750000,00 грн. без врахування перерахунку вартості товару згідно специфікації №15 від 24.10.2013 р. до договору, відтак, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині основного боргу.

Також колегія суддів погоджується з підставністю стягнення 15 000, 00 грн витрат на послуги адвоката, оскільки матеріали справи містять належні та допустимі докази надання адвокатом Хворовою Н.В. правової допомоги позивачу.

Щодо доводів скаржника про передчасність висновку щодо наявність боргу в розмірі 750 000, 00 грн, оскільки, в позовній заяві не зазначено, за якими саме видатковими накладними та в якому розмірі по кожній із них позивач просить стягнути заборгованість, такі доводи колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки жодних доказів про існування будь-яких інших розрахунків, що могли б бути підставою для зміни суми боргу апелянт не надає, на такі не посилається. Більше того, оскаржує рішення місцевого господарського суду лише в частині 93 150, 00 грн, однак, не надає жодного розрахунку на підтвердження саме цієї суми та не подає належних та допустимих доказів про відсутність цієї заборгованості.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Твердження скаржника, щодо безпідставності відхилення місцевим господарським судом клопотання про зупинення провадження до завершення розгляду Львівським апеляційним господарським судом апеляційної скарги ПрАТ «Галичина» на ухвалу господарського суду Львівської області від 06.11.2014р. у даній справі про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви, є також необгрутованими, оскільки подання такої апеляційної скарги не перешкоджає розгляду та вирішенню спору по суті.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Оскільки скаржник, у встановленому законом порядку, не подав належних та допустимих доказів, які б з достовірністю підтверджували доводи, викладені в апеляційній скарзі, та обґрунтовували неправомірність та безпідставність заявленого позову, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.

За таких обставин, суд вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення господарський суд повно і всебічно перевірив всі обставини справи, дав належну правову оцінку зібраним у справі доказам та прийняв законне і обґрунтоване рішення.

Рішення місцевого суду прийняте у відповідності з вимогами діючого законодавства, а тому підстав для його скасування апеляційний суд не вбачає.

Крім того, слід зазначити, що при поданні апеляційної скарги на рішення господарського суду Львівської області від 14.11.2014 року в частині стягнення 93150 грн., скаржник сплатив 913,50 грн. - судового збору, в той час як повинен сплатити 931,50 грн.

Разом з тим, у зв'язку з поданням скаржником ще однієї апеляційної скарги, яку судова колегія розцінює як доповнення до апеляційної скарги від 12.11.2014 року з вимогою про скасування рішення в частині стягнення 15000 грн. - витрат на оплату послуг адвоката та, враховуючи сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Львівської області від 14.11.2014 року в частині стягнення 93150 грн. не у повному розмірі, із скаржника підлягає до стягнення в державний бюджет України 168 грн. - судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 101, 102, 103, 105 ГПК України, суд,

постановив:

1. Рішення господарського суду Львівської області від 14.11.2014 року по справі №914/3360/14 залишити без змін, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Галичина" - без задоволення.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Галичина" (80200, Львівська область, м. Радехів, вул. Б.Хмельницького, 120, ідентифікаційний код 25553579) в дохід державного бюджету України 168 грн. - судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Повну постанову складено 17.01.2015 р.

Головуючий-суддя: Якімець Г.Г.

Судді: Бойко С.М. Бонк Т.Б.