ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

17.01.2015 Справа № 904/59/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач);

суддів: Білецької Л.М., Паруснікова Ю.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Державної виконавчої служби України на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 25.12.2014року у справі № 904/59/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк", Київська область, Києво-Святошинський район

до Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод", м. Дніпропетровськ

про стягнення 1 500 000 дол. США, 397 788,59 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 25.12.2014 року (суддя Колісник І.І.) скаргу Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" на бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішення Державної виконавчої служби України, Бойка О.М. задоволено.

Визнано бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України стосовно примусового виконання судового наказу господарського суду Дніпропетровської області у господарській справі № 904/59/14 незаконною.

Зобов'язано Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України вчинити виконавчі дії відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому провадженні № 43698755, спрямовані на повне примусове виконання судового наказу господарського суду Дніпропетровської області у господарській справі № 904/59/14.

Не погодившись з ухвалою суду, Державної виконавчої служби України звернулась до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, просить ухвалу скасувати. Також скаржник просить відстрочити сплату судового, посилаючись на ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду, ознайомившись з матеріалами справи та апеляційної скарги дійшла висновку про необхідність повернення апеляційної скарги з наступних підстав.

Частиною 3 статті 94 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до скарги додаються докази сплати судового збору по справі.

В силу п.3 ч.1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга (подання) не приймається до розгляду та повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до п. 8 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", за подання апеляційної скарги на ухвалу суду підлягає сплаті судовий збір в сумі 0,5 розміру мінімальної заробітної плати.

Скаржником при подані апеляційної скарги на ухвалу суду від 25.12.2014 року не додано документів на підтвердження сплати вказаної суми судового збору, але скаржник просить відстрочити сплату судового збору, посилаючись на відсутність коштів для оплати судового збору.

Вказане клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

За приписами п.1 і 2 ст. 8 Закону України № 3674-VI від 08.07.2011року "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до вказаних положень Вищий господарський суд України п. 3.1. Постанови Пленуму №7 від 21.02.2013року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" вказав, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає поверненню заявникові без розгляду.

Частиною 4 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що після усунення обставин, зазначених у пунктах 1,2 і 3 частини 1 цієї статті, апеляційна скарга може бути подана повторно.

Керуючись ст. 86, п. 3, ч.1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної виконавчої служби України на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 25.12.2014року у справі № 904/59/14 повернути без розгляду.

Додаток (на адресу скаржника): апеляційна скарга з додатками, всього на 13 аркушах.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Л.М. Білецька

Суддя Ю.Б. Парусніков