ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2015 року Справа № 915/1880/14

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Бездолі Ю.С. (прізвище змінено у зв`язку з реєстрацією шлюбу та на підставі наказу заступника голови господарського суду Миколаївської області від 01.12.2014р. №189-а)
при секретарі судового засідання: Дімітрієвій В.В.

за участю представників сторін:
від позивача: Плескань В.В., за довіреністю
від відповідача: Віштал Л.В., за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву: Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 )
до відповідача: Державного Південного виробничо-технічного підприємства (54028, м. Миколаїв, вул. Кірова, 240-А, )
про: стягнення 10202,88 грн. пені, -

Суть спору: Військова частина НОМЕР_1 звернулась до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою про стягнення з Державного Південного виробничо-технічного підприємства 10202,88 грн. пені.
Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем строків виконання своїх зобов`язань за укладеним між сторонами договором про закупівлю послуг за державні кошти №66/13 від 27.09.2013р.
Ухвалою суду від 20.11.2014р. позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі; розгляд справи призначено на 09.12.2014р. о 15:30; витребувано додаткові докази у справі.
09.12.2014р. за вх.№22660/14 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.
Ухвалою суду від 09.12.2014р. розгляд справи відкладено на 15.01.2015р. о 15:00; витребувано додаткові докази у справі.
15.01.2015р. за вх.№479/15 та за вх.№482/15 до суду від позивача надійшли письмові пояснення та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи, а за вх.№480/15 - від відповідача додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи,
У відповідності до ст. 77 ГПК України у судовому засіданні 15.01.2015р. судом оголошувалась перерва до 16.01.2015р. о 10:45.
16.01.2015р. за вх.№537/15 до суду від відповідача надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи,
У судових засіданнях представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.
Представник відповідача у судових засіданнях заперечив проти задоволення позову, просив суд зменшити розмір нарахованих штрафних санкцій, вказуючи на те, що:
- позивач невчасно надав відповідачу повідомлення Замовника та наряди на ремонт, що призвело до перенесення терміну виконання робіт;
- відповідач не винен у несвоєчасному оформленні позивачем актів приймання послуг;
- п.7.2 договору передбачена відповідальність за порушення строків виконання зобов`язання, передбачених п.п. 2.4, 5.1, Специфікацією договору, а не п.5.11 договору;
- правопорушення є незначним, не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, а тому відповідач просить суд зменшити розмір пені на 70 відсотків;
- важкий фінансовий стан відповідача.
Відповідно до вимог ст. 85 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд встановив:

27.09.2013р. між Військовою частиною НОМЕР_1 (Замовник, позивач) та Державним Південним виробничо-технічним підприємством (Виконавець, відповідач) укладений договір про закупівлю послуг за державні кошти №66/13, за умовами якого Виконавець зобов`язався надати у 2013 році послуги відповідно до Специфікації послуг (Додаток 1), а Замовник - прийняти і оплатити такі послуги.
Відповідно до п.1.2 договору найменування послуг: послуги з ремонтування та технічного обслуговування електронного й оптичного устаткування, код 33.13.1 - згідно з Державним класифікатором продукції та послуг ДК016-2010, а саме: ремонт блоків та типових елементів заміни до КЗА (далі - послуги), (лот №2).
Згідно з п.1.4 договору Виконавець здійснює надання послуг за цим договором, після отримання від Замовника (командира військової частини НОМЕР_1 ) письмового повідомлення про готовність до виконання умов договору (за поданням командира військової частини НОМЕР_3 , письмово погодженого з командиром військової частини НОМЕР_4 ), яким Замовник визначає обсяги закупівлі послуг у відповідності до Специфікації послуг (Додаток 1).
За п.3.1 договору сума договору становить 377884 (триста сімдесят сім тисяч вісімсот вісімдесят чотири) грн. 48 коп., в тому числі ПДВ (20%) у розмірі 62980 (шістдесят дві тисячі дев`ятсот вісімдесят) грн. 75 коп.
У відповідності до п.4.2 договору розрахунки за надані послуги здійснюються за фактом їх надання, протягом поточного бюджетного 2013 року, згідно з чинним законодавством, після отримання Замовником (представником Замовника - командиром військової частини НОМЕР_4 ) документів на оплату: рахунку-фактури; акту приймання (форма 4 встановлена наказом Міністра оборони України від 24.12.2010р. №690), затвердженого представником Замовника - командиром військової частини, що зазначена в наряді, виданому службою забезпечення Замовника, на отримання виробів від Виконавця; акту приймання послуг, затвердженого Замовником та Виконавцем (форма - Додаток 3).
Як передбачено п.п. 5.1, 5.5, 5.10, 5.11, 5.13, 5.14 договору:
- термін надання послуг: згідно зі Специфікацією послуг (Додаток 1) після письмового повідомлення Замовника, передбаченого п.1.4 договору, в обсязі, зазначеному у повідомленні, на підставі нарядів на ремонт. Дострокове надання послуг дозволяється за письмовою згодою Замовника;
- у разі затримки (під затримкою розуміється несвоєчасна видача нарядів на ремонт та передача виробів Виконавцю з вини Замовника) видачі нарядів на ремонт Замовником та (або) затримки передачі виробів в ремонт з експлуатуючої військової частини, Виконавець повідомляє про це Замовника, відповідно строк з дати отримання такого повідомлення Замовником до дати отримання виробів в ремонт Виконавцем (зазначеної в наряді на передачу виробів в ремонт), до строку надання послуг не зараховується, а термін надання послуг відповідно переноситься на строк затримки;
- після надання послуг, одночасно із затвердженням акту приймання (форма 4) представником Замовника - командиром військової частини, що зазначена в наряді, виданому службою забезпечення Замовника, оформлюється акт приймання послуг (форма - Додаток 3), що затверджується Виконавцем та Замовником. Замовник затверджує акт приймання послуг (форма - Додаток 3) при наявності висновку Військового представництва щодо ціни послуг згідно з п.3.5 договору, після отримання посвідчення Військового представництва, яким підтверджується відповідність наданих послуг вимогам зазначеним у договорі (щодо якості послуг);
- датою виконання послуг Виконавцем за даним договором є остання дата затвердження актів приймання послуг (форма - Додаток 3) Замовником та актів приймання (форма 4) представником Замовника - командиром військової частини, що зазначена в наряді, виданому службою забезпечення Замовника, і актів інвентаризації (форма - Додаток 5) Виконавцем (з відповідним засвідченням Військового представництва) згідно з п.5.13 договору, якщо інше не буде узгоджено сторонами;
- після надання послуг Виконавець здійснює інвентаризацію виробів, які були замінені в результаті надання послуг, та здійснює їх передачу до експлуатуючих військових частин зі складанням акту інвентаризації (форма - Додаток 5), який підписується представником Замовника (командиром експлуатуючої військової частини) і представником Виконавця, та затверджуються представником Замовника (командиром експлуатуючої військової частини). Акти інвентаризації надаються Замовнику на затвердження разом з документами на оплату відповідно до пункту 4.2 договору;
- послуги після їх завершення повинні бути засвідченні відділом технічного контролю Виконавця та представником Військового представництва відповідно до п.2.5 договору.
Відповідно до п.7.2 договору за порушення строків виконання зобов`язання, зазначених у п.п. 2.4, 5.1 договору та Специфікації послуг (Додаток 1), з Виконавця стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості послуг, з яких допущено прострочення виконання, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.
Згідно з п.10.2 договору останній діє до 31 грудня 2013 року, а в частині гарантійних зобов`язань до їх повного виконання.
У Специфікації послуг (Додаток 1 до договору №66/13 від 27.09.2013р.) сторони визначили найменування та кількість виробів, що підлягають ремонту, найменування послуг, вартість послуг та термін виконання послуг - до 26.11.2013р. за письмовим повідомленням Замовника.
На виконання умов договору 09.10.2013р. позивач надав відповідачу повідомлення №350/129/138/983/ПС щодо готовності до виконання умов договору та отримання послуг, у терміни обумовлені договором, вартістю 377884,48 грн. Також позивач видав відповідачу наряди на ремонт від 09.10.2013р. №350/129/131/ЗРО-381, від 11.10.2013р. №350/129/131/ЗРО-394 та передав 09-11.10.2013 вироби для виконання ремонту, що підтверджується вказаними нарядами та поясненнями сторін.
Відповідач вказані вироби прийняв та не повідомив позивача в порядку, передбаченому п.5.5 договору, про затримку видачі позивачем нарядів на ремонт та затримку передачі відповідачу виробів в ремонт.
Відповідач пред`явив для прийняття виконані по договору послуги з ремонту виробів, а позивач їх прийняв наступним чином:
1. за актом приймання наданих послуг від 23.12.2013р. №1НП/13 на суму 200165,76 грн.:
- акт затверджений відповідачем 28.11.2013р., тобто не в межах строку, встановленого договором, послуги прийнято командиром військової частини НОМЕР_5 та отримано посвідчення Військового представництва 28.11.2013р., акт затверджений позивачем 23.12.2013р. (остання дата затвердження акту);
2. за актом приймання наданих послуг від 23.12.2013р. №6НП/13 на суму 177718,72 грн.:
- акт затверджений відповідачем 06.12.2013р., тобто не в межах строку, встановленого договором, послуги прийнято командиром військової частини НОМЕР_5 та отримано посвідчення Військового представництва 06.12.2013р., акт затверджений позивачем 23.12.2013р. (остання дата затвердження акту).
Дані обставини підтверджуються вказаними актами приймання наданих послуг, актами приймання від 28.11.2013р. №634 та від 06.12.2013р. №671, актами інвентаризації від 28.11.2013р. №635 та від 06.12.2014 №672, посвідченнями головного представництва позивача від 28.11.2013р. №10 та від 06.12.2013р. №17, вищеназваними нарядами на ремонт виробів та поясненнями сторін.
Порушення відповідачем строків виконання своїх зобов`язань стало підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом.
Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
За ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).
Частиною 1 ст. 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
За ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.
Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За ч.1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
У відповідності до ст. 231 ГК України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення.
Як встановлено судом, у п.7.2 договору сторони передбачили, що за порушення строків виконання зобов`язання, зазначених у п.п. 2.4., 5.1 договору та Специфікації послуг (Додаток 1), з відповідача стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості послуг, з яких допущено прострочення виконання, за кожний день прострочення.
За встановлених обставин, господарський суд, враховуючи, що датою виконання відповідачем послуг за договором сторони самостійно та добровільно визначили останню дату затвердження актів приймання послуг позивачем, якою за договором згідно зі Специфікацією (Додаток 1 до договору) мало бути 26.11.2013р., погоджується з доводами позивача щодо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з ремонту виробів по договору.
Господарським судом перевірено, а відповідачем підтверджено, вірність проведеного позивачем розрахунку пені в розмірі 10202,88 грн.
Водночас відповідно до вимог ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Згідно з вимогами ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.
За вимогами п.3 ч.1 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання.
Таким чином, нормами ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України передбачене право суду у певних випадках зменшувати розмір неустойки, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання.
При вирішенні питання про зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки розміру збитків, ступінь виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, невідповідності розміру штрафних санкцій наслідкам порушення, а також врахувати інтереси сторін, які заслуговують на увагу.
Зі змісту наведених норм випливає, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора. При цьому якщо порушення зобов`язання учасника господарських відносин не потягло за собою значні збитки для іншого господарюючого суб`єкта, то суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій. Тобто, відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Окрім того, як необхідність використання права на зменшення розміру штрафних санкцій, так і розмір, до якого вони підлягають зменшенню, закон відносить на розсуд суду.
На підставі аналізу поданих доказів, із врахуванням відсутності в матеріалах справи доказів завдання збитків іншим учасникам господарських відносин, приймаючи до уваги майновий стан обох сторін, ступінь виконання зобов`язання, причини неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань, і оскільки необхідність використання права на зменшення розміру штрафних санкцій та розмір, до якого вони підлягають зменшенню, закон відносить на розсуд суду, господарський суд дійшов висновків про необхідність використання такого права суду та про зменшення пені, яка нарахована за період з моменту затвердження відповідачем актів приймання наданих послуг, прийняття наданих послуг командиром військової частини НОМЕР_5 та отримання відповідного посвідчення Військового представництва до моменту затвердження вказаних актів позивачем (останньої дати затвердження актів), при цьому не зменшувати розмір пені, нарахованої за період з моменту прострочення відповідачем строків виконання своїх зобов`язань до моменту затвердження відповідачем актів приймання наданих послуг, прийняття наданих послуг командиром військової частини НОМЕР_5 та отримання відповідного посвідчення Військового представництва.
Господарським судом проведено відповідний розрахунок і розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 6190,20 грн.
Аналогічна правова позиція щодо зменшення розміру штрафних санкцій викладена і у постановах Вищого господарського суду України від 11.08.2011р. у справі №61/116 за позовом Приватного акціонерного товариства «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» до Приватного підприємства «Електрокомплект» про стягнення 117 997,26 грн., від 29.07.2010р. у справі №5/14 за позовом ТОВ «Агрон» до Державного підприємства «Мирогощанський державний іподром» про стягнення суми, від 28.02.2013р. у справі №11/5025/641/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Комунального підприємства «Південно-Західні тепломережі» про стягнення суми, від 08.04.2013р. у справі №19/5025/1264/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» про стягнення 32408,65 грн., від 08.04.2013р. у справі №11/5007/1244/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» Комунального підприємства теплозабезпечення м. Коростень про стягнення 41985,70 грн., від 28.02.2013р. у справі 14/094-12 за позовом Дочірньої компанії «Газ України» Національної компанії акціонерної компанії «Нафтогаз України» до Комунального підприємства Київської обласної ради «Тетіївтепломережа» про стягнення суми, від 11.04.2013р. у справі №5023/4917/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Красноградського підприємства теплових мереж про стягнення суми, від 22.10.2009р. у справі №19/160 за позовом ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» до Львівського КП «Залізничтеплоенерго» про стягнення 11 102 879,15 грн., від 23.02.2012р. у справі №5004/1640/11 за позовом ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» до ТОВ «Східноєвропейська теплоелектрогенеруюча компанія» про стягнення заборгованості, від 14.02.2013р. у справі №17/5014/1703/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Комунального теплопостачаючого підприємства «Алчевськтеплокомуненерго» в особі філії №6 про стягнення суми, від 20.09.2011р. у справі №5013/580/11 за позовом Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» до Комунального підприємства «Теплоенергетик» про стягнення 6086228,98 грн., від 02.02.2010р. у справі №16/560 за позовом Дочірнього підприємства «Даніа Хандел А/С» до Відкритого акціонерного товариства «Пиво-безалкогольний комбінат «Радомишль» про стягнення 4504870,84 грн.
За таких обставин позов Військової частини НОМЕР_1 підлягає частковому задоволенню.
Водночас господарський суд не приймає до уваги доводи відповідача, що позивач невчасно надав відповідачу повідомлення Замовника та наряди на ремонт, що призвело до перенесення терміну виконання робіт, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.
Відповідач не подав суду жодного доказу на підтвердження обставини: невчасного надання позивачем відповідачу повідомлення Замовника та нарядів на ремонт; здійснення повідомлення позивача згідно з п.5.5 договору про затримку видачі нарядів на ремонт та передачі виробів в ремонт, а отже наведені доводи відповідача є необґрунтованими та недоведеними.
Окрім того, господарський суд не приймає до уваги доводи відповідача, що відповідач не винен у несвоєчасному оформленні позивачем актів приймання послуг, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.
Відповідач не подав суду жодного доказу на підтвердження відсутності його вини у простроченні виконання зобов`язання з ремонту виробів, зокрема, повідомлення згідно з п.5.5 договору та доказів завчасного направлення позивачу актів приймання наданих послуг на затвердження. Сторони на власний розсуд визначили умови договору та час, коли послуги за договором вважаються виконаними.
Також, господарський суд не приймає до уваги доводи відповідача, що п.7.2 договору передбачена відповідальність за порушення строків виконання зобов`язання, передбачених п.п. 2.4, 5.1, Специфікацією договору, а не п.5.11 договору, з наступних підстав.
По-перше, відповідальність за порушення відповідачем зобов`язань у спірних відносинах передбачена, окрім умов договору, ч.2 ст. 231 ГК України. По-друге, строк виконання відповідачем зобов`язань з ремонту виробів по договору встановлений сторонами у Специфікації до договору, а п.5.11 договору передбачено з якою обставиною пов`язується факт виконання відповідачем робіт за договором.
Іншого відповідачем не доведено.
Інші наявні в матеріалах справи документи вищевикладених висновків суду не спростовують.
Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.
2. Стягнути з Державного Південного виробничо-технічного підприємства (54028, м. Миколаїв, вул. Кірова, 240-А, ) на користь Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) 6190 (шість тисяч сто дев`яносто) грн. 20 коп. пені та 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. судового збору.
3. В решті позову відмовити.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно з ч.5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.
Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Миколаївської області.

Повне рішення складено 21 січня 2015 року.

Суддя Ю.С. Бездоля