ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2015 р.Справа № 916/3779/14
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Головей В.М.

Суддів: Савицького Я.Ф., Шевченко В. В.,

при секретарі судового засідання: Ляшенко М.І.,

за участю представників сторін:

від позивача - Петрова Р.В. (за довіреністю),

від відповідача - Тищенко Ю.С. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Одеська залізниця»

на рішення господарського суду Одеської області від 12.11.2014

у справі №916/3779/14

за позовом Державного підприємства «Одеська залізниця»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стилтранс»

про стягнення 37 507,17 грн.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 20.01.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року Державне підприємство «Одеська залізниця» (далі - ДП «Одеська залізниця», позивач) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стилтранс» (далі -ТОВ «Стилтранс», відповідач) про стягнення збитків у вигляді здійснення зайвих витрат за виконанні роботи за договором підряду - 37 507,17 грн. та суму судового збору - 1 827,00 грн.

Позов обґрунтований тим, що за наслідками перевірки Державною фінансовою інспекцією в Одеській області фінансово-господарської діяльності позивача, встановлено, безпідставне завищення вартості виконаних підрядником робіт за договором № МЧ-13-1611НЮ від 14.11.2013 укладеного між сторонами на загальну суму 37 507,17 грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 12.11.2014 року по справі № 916/3779/14 (суддя Желєзна С.П.) в задоволенні позову ДП «Одеська залізниця» відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що позивач не надав достатніх доказів порушення відповідачем своїх зобов'язань за договором підряду, крім цього в рішенні зазначено, що нормами законів не передбачено можливості зміни умов та договірних зобов'язань, які вже у повному обсязі виконані сторонами, на підставі аудиторського висновку органів фінансового контролю з врахуванням того, що відповідач не являється державним підприємством та не є підконтрольним органам державної фінансової служби.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ДП «Одеська залізниця» звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило рішення скасувати, прийняти нове, яким позов задовольнити в повному обсязі. Апелянт вважає, що рішення господарського суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, оскільки місцевим господарським судом безпідставно відхилено клопотання позивача про призначення судової будівельно - технічної експертизи, заявлене для забезпечення доведеності обставин, на які послався позивач у позовній заяві.

12.01.2015 до Одеського апеляційного господарського суду від ДП «Одеська залізниця» надійшло клопотання про призначення по даній справі судової будівельно-технічної експертизи, для визначення обсягу та обґрунтованості виконаних робіт за договором підряду №МЧ-13-161НЮ від 14.11.2013 та відповідність цих робіт кошторисній документації.

З'ясувавши в судому засіданні 20.01.2015 думки представників сторін щодо вищевказаного клопотання, судова колегія порадившись на місці, вирішила відхилити останнє як безпідставне з врахуванням предмету позову.

Представник позивача в судовому засіданні 20.01.2015 надала пояснення, якими підтримала доводи апеляційної скарги та просила задовольнити останню.

В судовому засіданні 20.01.2015р. представник відповідача надала пояснення, з доводами апеляційної скарги не згодна з підстав викладених у відзиві, просить рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено господарським судом, 14.11.2013 між ДП «Одеська залізниця» (замовник) та ТОВ «Стилтранс» (підрядник) укладено договір підряду № МЧ-13-1611НЮ, за умовами якого підрядник зобов'язався виконати за завданням замовника «Ремонт і асфальтування під'їзних шляхів і площадок по МЧУ Херсон МЧ Одеса», та здати результат роботи замовнику, а замовник зобов'язався прийняти результати роботи й оплатити їх. Виконавець виконує роботу за рахунок власних сил та засобів (п. 1.1. договору).

Пунктами 1.2 - 1.3 договору встановлено, що замовник зобов'язався провести розрахунок за виконану роботу згідно розділу 8 даного договору. Склад та обсяг робіт визначені кошторисною документацією (додаток №1 до договору).

Відповідно до п.4.1. договору договірна ціна складається на підставі твердого кошторису, що є невід'ємною частиною договору, і складає 202 104,00 грн., в том числі ПДВ 20%, яка включає в себе всі витрати підрядника і визначається кошторисною документацією, яка є невід'ємною частиною даного договору. Згідно п.4.2. договору договірна ціна є твердою.

Оплата за виконані роботи за даним договором здійснюється замовником на протязі 120 банківських днів після підписання актів прийняття виконаних підрядних робіт (типова форма № КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт (типова форма № КБ-3), які складаються підрядником (п. 8.1. договору).

Відповідно до п.п. 9.1, 9.3 договору сторони узгодили, що після закінчення виконання робіт підрядник зобов'язаний повідомити замовника про готовність до здачі результату робіт. Здача-приймання виконаних робіт здійснюється сторонами протягом 15 днів з моменту отримання повідомлення замовника про готовність до здачі результату робіт та оформлюється актом приймання виконаних робіт.

Договір підписаний та скріплений печатками обох сторін, що підтверджує узгодженість всіх умов договору між сторонами.

Частиною 4 ст. 882 ЦК України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акти виконаних робіт за Договорами є письмовими документами, які визначають період виконання робіт підрядником, види робіт, які здійснив підрядник за цей період та вартість цих робіт з зазначенням сум податку на додану вартість, в порядку та в розмірах, визначених чинним законодавством України та загальну суму, яка підлягає сплаті замовником.

В матеріалах справи наявна належним чином завірена копія акта приймання виконаних будівельних робіт від 27.12.2013 за зазначеним вище Договором загальною вартістю 202 104,00 грн., який без зауважень підписаний у двосторонньому порядку уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками підприємств.

З матеріалів справи вбачається, що посадовими особами Державної фінансової інспекції Одеської області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності ДП «Одеська залізниця» за період з 01.01.2013 по 31.03.2014р, за результатами якої складено аудиторський звіт № 17-14/3 від 16.06.2014, який містить, зокрема висновки про безпідставне завищення вартості виконаних відповідачем згідно умов договору підряду від 14.11.2013 будівельних робіт на загальну суму 37,5 тис. грн. (з ПДВ) внаслідок порушення вимог п.п. 1.3.1., 1.3.2., 3.2.1., 1.3.2.1 технічної частини збірника 18. Благоустрій (ДБН Д. 2.4-18-2000). Відповідно до розрахунку, необґрунтоване завищення вартості виконаних відповідачем робіт складає 37 507,17 грн.

Відповідно до частини 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною 1 статті 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором (частини 1, 2 статті 844 ЦК України).

Відповідно до статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частиною 1 статті 225 ГК України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 ст. 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно частини 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Як у позовній заяві так і в апеляційній скарзі ДП «Одеська залізниця», посилаючись на ст. 22 ЦК України, ч.2 ст. 224, ст. 225 ГК України, ст.883 ЦК України та на Аудиторський звіт за результатами державного фінансового аудиту діяльності з 01.01.2013 по 31.03.2014 року №17-14/3 від 16.06.2014, стверджує про завдання збитків відповідачем внаслідок завищення вартості робіт по договору через порушення відповідачем своїх договірних зобов'язань. Проте, судова колегія приймаючи до уваги приписи наведених норм вважає, для наявності збитків необхідно насамперед порушення зобов'язання. Як вже вказувалось раніше та про що свідчать матеріали справи, ТОВ «Стилтранс» виконало свої зобов'язання за договором підряду № МЧ-13-1611НЮ від 14.11.2013 у повному обсязі, без жодних зауважень з боку ДП «Одеська залізниця», отже порушення зобов'язання відсутнє, а навпаки судом встановлено, що відповідачем умови договору виконані у повному обсязі та своєчасно.

З огляду на викладене судова колегія, дійшла до висновку, що місцевий суд повністю встановив та дослідив фактичні обставини справи, дав повну та всебічну оцінку наявним у ній доказам і вмотивовано відмовив у задоволенні позовної заяви ДП «Одеська залізниця».

Наведені скаржником у апеляційній скарзі доводи, як зазначалось вище, не спростовують висновків місцевого суду та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Перевіряючи, згідно приписів ст.101 ГПК України законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в повному обсягу, тобто не тільки на підставах викладених у апеляційній скарзі, судова колегія не встановила будь-яких порушень норм матеріального і процесуального права з боку місцевого суду і вважає, що зроблені судом висновки відповідають фактичним обставинам справи, наявним в ній доказам та приписам чинного законодавства.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає будь-яких передбачених ст.104 ГПК України правових підстав для скасування рішення місцевого суду.

Керуючись cm.cm. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Одеської області від 12.11.2014 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 20.01.2015 року.

Головуючий суддя Головей В.М.

Суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Шевченко В.В.