ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2015 року Справа № 910/11071/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:Малетича М.М., Круглікової К.С. (доповідача), Мамонтової О.М.
розглянувши касаційну скаргу Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 12.11.2014р.
у справі№910/11071/14 господарського суду міста Києва
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Трейдінг"
доДержавного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач"
простягнення 11 105 620,96 грн.

за участю представників сторін

від позивача: Ясиненко Д.В., Крюковська Т.О. ,

від відповідача: Становова Ю.В.,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "ДТЕК Трейдінг" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач" про стягнення, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, 11 105 620,96 грн., в тому числі 10 424 785,06 грн. основного боргу за договором № ЦХП-14-01013-01 від 14.02.2013, 2 829,53 грн. витрат на проведення дослідження якості вугілля у сумі, 406 710,68 грн. пені, 193 354,22 грн. 3% річних та 80 771,00 грн. інфляційних нарахувань.

Рішенням господарського суду міста Києва від 20.08.2014 у справі № 910/11071/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.11.2014, позов задоволено повністю, присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу у розмірі 10 424 785,06 грн., збитків у розмірі 2 829,53 грн., пеню у розмірі 406 710,68 грн., 3% річних в сумі 193 354,22 грн., інфляційних втрат у розмірі 80 771 грн. та судового збору в сумі 73 080 грн.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, Державне підприємство матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просить постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.11.2014 та рішення місцевого господарського суду від 20.08.2014 скасувати частково, зменшити суму основного боргу відповідача перед позивачем на суму виявлених нестач, яка складає 3 605,45 грн. та зменшити розмір пені на 50 %.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального та процесуального права при ухваленні зазначених судових рішень, вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 14.11.2013 між ТОВ "ДТЕК Трейдінг" (постачальник) та ДП "Укрзалізничпостач" (замовник) був укладений договір № ЦХП-14-01013-01 поставки кам'яного вугілля, найменування, марки та кількість якого вказується в специфікаціях, які є невід'ємними частинами цього договору, на умовах, що викладені у цьому договорі.

Пунктом 2.1 договору визначено, що ціна на товар, який постачається за цим договором постачальником, встановлюється в національній валюті України - гривні на умовах FCA згідно вимог "Інкотермс" в ред. 2010 року, станція відправлення в межах України, з подальшим прямуванням на адресу та за реквізитами вантажоодержувача - кінцевого одержувача - структурного підрозділу залізниці, які зазначаються в рознарядках замовника, і включає: вартість товару, всі податки і збори, що встановлені українським законодавством, у тому числі ПДВ, транспортні витрати постачальника до станції відправлення.

Ціна на товар вказується у специфікаціях до цього договору, які є невід'ємними частинами цього договору.

Відповідно до п. 2.4 договору загальна сума даного договору на момент його підписання складає - 29 875 663,25 грн., крім того ПДВ 20% - 5 975 132,65 грн., на загальну суму 35 850 795,90 грн.

Згідно з п. 3.3 договору постачальник здійснює поставку товару з оформленням накладних (залізничних) (вагонних відправок) на кожний вагон окремо, згідно "Правил приймання вантажу до перевезення", зареєстрованих в Міністерстві юстиції України за № 861/5082 від 24.11.2000 та "Правил перевезення вантажів, які змерзаються", зареєстрованих в Міністерстві юстиції України за № 870/5091 від 24.11.2000.

Поставка товару підтверджується актом прийому-передачі. Акт прийому-передачі підписується сторонами після приймання товару по кількості та якості вантажоодержувачем - кінцевим одержувачем - структурним підрозділом залізниці. Постачальник надає замовнику до моменту підписання акту прийому-передачі наступні документи: рахунок-фактуру на поставлений товар; податкову накладну; копію накладної (залізничної); копію посвідчення про якість, виданий атестованою лабораторією вугледобувного підприємства, та документу з якості, виданий незалежною компетентною організацією, яка має право на проведення відповідних випробувань, а саме: Іноземним підприємством "СЖС Україна" (). Також, передбачається оформлення результатів випробувань проведених незалежною компетентною організацією, яка має право на проведення відповідних випробувань, а саме: Іноземним підприємством "СЖС Україна" () шляхом нанесення відмітки на посвідченні про якість, виданий виробником.

Вищезазначені документи постачальник передає замовнику з реєстром, який підписується повноважним представником постачальника із зазначенням дати складання.

Крім того, постачальник забезпечує надання посвідчення про якість, виданий атестованою лабораторією вугледобувного підприємства, та документ з якості, виданий незалежною компетентною організацією, яка має право на проведення відповідних випробувань, а саме: Іноземним підприємством "СЖС Україна" (). Також, передбачається оформлення результатів випробувань проведених незалежною компетентною організацією, яка має право на проведення відповідних випробувань, а саме: Іноземним підприємством "СЖС Україна" () шляхом нанесення відмітки на посвідченні про якість, виданий виробником, вантажоодержувачу - кінцевому одержувачу - структурному підрозділу залізниці разом з відвантаженням партії продукції (п. 3.6 Договору).

Пунктом 3.7 договору визначено, що датою поставки товару вважається дата відправлення цього товару, що підтверджується штампом станції відправлення в межах України на накладній (залізничній), з подальшим прямуванням на адресу та за реквізитами вантажоодержувача - кінцевого одержувача - структурного підрозділу залізниці, які зазначаються в рознарядках замовника.

Кількість товару, який планується до поставки за цим договором, вказується в специфікаціях до цього договору. Кількість партії товару, який підлягає поставці, вказується в рознарядці замовника (п.п. 4.1, 4.2 договору).

Згідно з п. 6.1 договору постачальник протягом 5-ти робочих днів із дати поставки товару, але не пізніше 3-го числа наступного за звітним місяцем, надає замовнику рахунок-фактуру на цей товар, податкову накладну, копії накладних (залізничних), документи, визначені в п. 3.5 даного договору на кожну партію.

Відповідно до п. 6.2 договору замовник, при виконанні постачальником пункту 6.1 цього договору та після підписання акту прийому-передачі згідно п. п. 3.5 даного договору, здійснює оплату в гривнях за банківськими реквізитами постачальника протягом 75 банківських днів із дати поставки товару, але не раніше надання постачальником всіх документів згідно п. 6.1 цього договору. Термін оплати може змінюватися за згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди.

Датою оплати вважається дата відправлення коштів замовником за реквізитами постачальника (п. 6.3 договору).

Відповідно до п. 12.2 договору термін дії даного договору встановлюється з моменту його підписання обома сторонами до 31.12.2013, а в разі наявності потреби замовника, що підтверджено відповідним повідомленням та рознарядкою направленими на адресу постачальника - до повного виконання.

Згідно з специфікацією № 1 сторони погодили поставку вугілля кам'яного АМ (13-25) у кількості 12 821,20 тонн, вугілля кам'яного АС (6-13) у кількості 5 977,50 тонн, вугілля кам'яного АКО (25-100) у кількості 7 184,80 тонн, вартість якого становить 35 850 795,90 грн.

Як встановлено судами та вбачається з матеріалів справи, ТОВ "ДТЕК Трейдінг" на виконання умов договору у вересні - жовтні 2013 поставило ДП "Укрзалізничпостач" кам'яного вугілля на загальну суму 10 424 785,06 грн., що підтверджується актами приймання-здавання за зазначений період та залізничними накладними, копії яких наявні в матеріалах справи.

Звертаючись з позовом до суду, позивач вказує на те, що всупереч умовам Договору відповідач не здійснив оплату за поставлене кам'яне вугілля у вересні - жовтні 2013, що стало підставою для звернення з цим позовом та нарахування пені, 3 % річних та інфляційних. Позивач також просив покласти на відповідача витрати з проведення дослідження якості вугілля у сумі 2 829,53 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд, з яким також погодився й апеляційний суд, виходив з того, що заявлена до стягнення сума заборгованості у розмірі 10 424 785,06 грн. підтверджується матеріалами справи, доведена позивачем належними доказами та не спростована відповідачем. Крім того, місцевий господарський суд дійшов до висновку про стягнення на користь позивача річних та інфляційних, нарахованих на підставі ст. 625 ЦК України, а також пені та витрат за проведення дослідження якості вугілля.

Колегія суддів погоджується з такими висновками з огляду на таке.

Судами встановлено, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, тоді як відповідач порушив зобов'язання щодо оплати вартості поставленого кам'яного вугілля, в зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість у розмірі 10 424 785,06 грн.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суди дійшли правомірного висновку про те, що наявність заборгованості відповідача перед позивачем за поставку кам'яного вугілля існує, підтверджується матеріалами справи, не спростовано відповідачем, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у повному обсязі.

Доводи касаційної скарги щодо зменшення суми основного боргу на суму виявлених нестач, яка складає 3 605,45 грн., не можуть бути прийняті до уваги з таких підстав.

Суди попередніх інстанцій встановили, що поставку за договором № ЦХП-14-01013-01 від 14.02.2013 сторони погодили здійснити на умовах FCA згідно вимог "Інкотермс" в ред. 2010 року, які передбачають, що покупець несе всі ризики втрати чи пошкодження товару з моменту, коли він є поставленим у відповідності з договором, тобто у розпорядження перевізника на станції відправлення. Датою поставки товару, згідно з п. 3.7 договору, є дата відправлення товару. Кількість поставленого за договором № ЦХП-14-01013-01 від 14.02.2013 у вересні - жовтні 2013 р. на дату поставки підтверджено підписаними сторонами актами приймання-здавання за зазначений період та залізничними накладними зі станції відправлення. Наявність у відповідача грошового зобов'язання по сплаті на користь позивача 10 424 785,06 грн. підтверджується матеріалами справи, відповідачем вказана сума заборгованості не спростована, доказів її погашення не надано.

Крім суми основного боргу, позивач на підставі ст. 625 ЦК України, просив стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 193 354,22 грн. та інфляційні нарахування в сумі 80 771,00 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого та апеляційного судів про обґрунтованість вимог про стягнення 3% річних у сумі 193 354,22 грн. та інфляційного збільшення суми боргу на 80 771,00 грн.

Згідно із п. 5.9 договору, витрати на проведення додаткового дослідження незалежною компетентною організацією, яка має право на проведення відповідних випробувань, покладаються на вантажоодержувача-кінцевого одержувача-структурного підрозділу залізниці з наступним відшкодуванням цих витрат, пов'язаних з проведення додаткового дослідження винною стороною.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем було ініційовано проведення аналізу якості вугілля. Позивачем надано докази оплати вартості послуг по дослідженню якості вугілля (платіжне доручення № 5370 від 24.10.2013), тому колегія суддів вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат понесених на оплату дослідження якості вугілля у сумі 2 829,53 грн.

Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Пунктом 9.8 договору встановлено, що за прострочку оплати за поставлений товар замовник сплачує постачальнику пеню в розмірі облікової ставки НБУ за кожен день прострочки.

Враховуючи, що судами встановлено факт прострочення виконання грошового зобов'язання, вимога позивача про стягнення пені нарахованої в межах визначених ч. 6 ст. 232 ГК України у сумі 406 710,68 грн. правомірно визнана обґрунтованою. При цьому суд першої інстанції, з яким також погодився й апеляційний суд, відхилив, як необґрунтоване, клопотання відповідача про зменшення розміру пені на 50%.

Статтею 233 ГК України передбачено право суду зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту наведених норм випливає, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін.

Оцінивши співвідношення розміру заявленої пені, розмір заборгованості, врахувавши майновий стан сторін, положення вищенаведених норм та доводи, якими відповідач обґрунтовує необхідність зменшення пені, з урахуванням принципів розумності та справедливості, суди попередніх інстанцій дійшли до правомірного висновку про відсутність підстав для зменшення розміру пені.

Відповідно до ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного господарського суду та не впливають на них, а тому підстави для її задоволення і скасування постанови Київського апеляційного господарського суду від 12.11.2014, прийнятої з правильним застосуванням норм матеріального права та дотриманням норм процесуального законодавства, відсутні.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач" залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.11.2014 у справі № 910/11071/14 - без змін.

Головуючий М. Малетич
Судді: К. Круглікова
О. Мамонтова