ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

15.01.2015 Справа № 17/77

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Крутовських В.І. - доповідач,

суддів: Іванова О.Г., Широбокової Л.П.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", м. Київ на рішення господарського суду Кіровоградської області від 08.06.2010 року у справі №17/77

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк", м. Київ

до відповідачів:

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Созидатель-1", м. Кіровоград

- Приватного підприємства "Будівельна основа", м. Кіровоград

про стягнення 5 777 227,69 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 08.06.2010 року (суддя Таран С.В.) позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Созидатель-1" та Приватного підприємства "Будівельна основа" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" - 5 070 000 грн. заборгованості по кредиту; 568 328,63 грн. заборгованості за процентами; 55 770 грн. заборгованості за комісією; 78 039,06 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів; 5090 грн. пені за несвоєчасну сплату комісії; 25500 грн. державного мита; 312,50 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить задовольнити клопотання Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" щодо поновлення процесуального строку на подання апеляційної скарги. Замінити Товариство з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" на процесуального правонаступника Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк". Рішення господарського суду Кіровоградської області від 08.06.2010 року по справі №17/77 змінити в частині стягнення заборгованості по пені за несвоєчасну сплату процентів та комісії, шляхом викладення п. 2 резолютивної частини судового рішення наступним чином: «Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Созидатель-1" (Код , МФО 323754, місцезнаходження: 25006, м. Кіровоград, проспект Комуністичний, буд. 1-Б) та Приватного підприємства "Будівельна основа" (Код , МФО 383103, місцезнаходження: 25006, м. Кіровоград, проспект Комуністичний, буд. 1-Б) на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (Код , МФО 380236, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-б) - 5 070 000 грн. заборгованості по кредиту; 568 328,63 грн. заборгованості за процентами; 55 770 грн. заборгованості за комісією; 38 477,82 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів; 4 869,82 грн. пені за несвоєчасну сплату комісії; 25500 грн. державного мита; 312,50 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процессу». В іншій частині рішення господарського суду Кіровоградської області від 08.06.2010 року по справі №17/77 залишити без змін. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Созидатель-1" (Код , МФО 323754, місцезнаходження: 25006, м. Кіровоград, проспект Комуністичний, буд. 1-Б) та Приватного підприємства "Будівельна основа" (Код , МФО 383103, місцезнаходження: 25006, м. Кіровоград, проспект Комуністичний, буд. 1-Б) на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (Код , МФО 380236, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-б) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 36 540,00 грн. (тридцять шість тисяч п'ятсот сорок гривень 00 копійок).

Статтею 129 Конституції України встановлені основні засади судочинства, до яких віднесено забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, проте, зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем в статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, передбачених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення. Таким чином, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим законом ставиться в залежність від положень Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 93 Господарського процесуального кодексу України (в чинній редакції) апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня оголошення рішення місцевим господарським судом, а у разі якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення - з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

На час винесення оскаржуваного рішення господарського суду нормами статті 93 Господарського процесуального кодексу України було передбачено, що відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги (подання) можливе протягом трьох місяців з дня прийняття рішення місцевим господарським судом. Цей строк є присічним та відновленню не підлягає. Разом з тим, «Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів» (пункт 2 розділу ХІІІ) не поширюються на апеляційне оскарження прийнятих до набрання чинності Законом України "Про судоустрій і статус суддів" судових рішень місцевих господарських судів особами, які не брали участі у справі і стосовно яких господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, оскільки Господарським процесуальним кодексом до набрання чинності названим Законом відповідним особам не надавалося право апеляційного оскарження судових рішень і щодо них не застосовувався присікальний тримісячний строк подання апеляційної скарги (п. 6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України").

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

Відповідно до прецедентної практики Суду одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності (inter alia), який полягає у тому, що у разі винесення судом остаточного рішення у справі, таке рішення не може бути піддано сумніву (див. рішення у справі Brumaresku v Romania [GC], N 28342/95, п. 61, ЄСПЛ 1999-VII).

Право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. пункти 22 - 23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 року, пункти 37-38 рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010 року) .

У п. 41 рішення від 03.04.2008 року "Пономарьов проти України" Суд вказав, що: "правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків".

Як на підставу поновлення строку за своєю скаргою, що подана через 4,5 років після прийняття оскаржуваного рішення, апелянт посилається на те, що Апелянт як процесуальний правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпромбанк" участі в розгляді справи судом першої інстанції не брав, але вважає, що місцевим господарським судом вирішено питання про його права та обов'язки. Зазначив, що відповідно до прийнятої 08.06.2010 року постанови Правління Національного банку України №266, 02.07.2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрпромбанк" (в особі ліквідатора Раєвського К.Є.) та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" був укладений договір про передачу активів Товариства з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" в рахунок погашення заборгованості, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрованого в реєстрі за №2263.

Перехід права вимоги до АТ "Дельта Банк" за кредитним договором №02/К-08 від 18.01.2008 року та договорами забезпечення до нього, укладений між ТОВ "Укрпромбанк" в рахунок погашення заборгованості від 02.07.2010 року, витягом з акту звірки №1 за Договором від 02.07.2010 року та Актом приймання-передачі кредитних договорів, договорів застави (іпотеки), поруки, кредитних справ ТОВ "Созидатель-1" від 19.08.2010 року.

Про наявність даної справи у господарському суді Кіровоградської області АТ "Дельта Банк" стало відомо під час розгляду справи №11/25 про банкрутство ВАТ "Кіровоградське будівельно-монтажне управління №5" - майнового поручителя ТОВ "Созидатель-1" за кредитним договором №02/К-08 від 18.01.2008 року, так як ТОВ "Укрпромбанк" не повідомив АТ "Дельта Банк" про розгляд даної справи.

Як посилається апелянт йому стало відомо про існування незаконного рішення господарського суду Кіровоградської області 27 листопада 2014 року, під час ознайомлення нового кредитора з матеріалами справи №7/17.

З матеріалів справи вбачається, що посилання скаржника необґрунтовані, оскільки з додатку до Акту звірки №1 від 12.07.2010 року можно дійти висновку, що йому було відомо про спірну суму по договору №02/К-08.

З наданих до скарги документів не вбачається доказів, які б підтверджували позицію скаржника щодо поважності пропуску процесуального строку на звернення з апеляційною скаргою.

З урахуванням наведеного, враховуючи принцип юридичної визначеності, гарантований п. 1 ст. 6 Конвенції, апеляційний суд не знаходить підстав для відновлення пропущеного процесуального строку для подачі апеляційної скарги, у зв`язку з чим остання підлягає поверненню скаржнику без розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 86, 91-93 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Публічному акціонерному товариству "Дельта Банк", м. Київ у поновленні строку на звернення з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Кіровоградської області від 08.06.2010 року у справі №17/77.

Апеляційну скаргу повернути скаржнику без розгляду.

Додаток (на адресу скаржника): апеляційна скарга вих. №18.2-835 від 24.12.2014 року з додатками на 23-ти аркушах, в тому числі платіжне доручення про сплату судового збору №100649550 від 22.12.2014р., конверт.

Головуючий суддя В.І. Крутовських

Суддя О.Г. Іванов

Суддя Л.П. Широбокова