Господарський суд Чернігівської області
===========================================================================================================================================================
УХВАЛА

"16" січня 2015 р. Справа № 927/442/13

Скаржник: Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія" "Нафтогаз України",

, вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 01001

Орган, дії якого оскаржуються: Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, 01001, м. Київ, вул. Артема, 73

скарга на дії органу державної виконавчої служби

по справі №927/442/13

За позовом заступника прокурора Чернігівської області, 14000, м. Чернігів, вул. Князя Чорного, 9, в інтересах держави, в особі

Позивача: Міністерства енергетики та вугільної промисловості України,

, вул. Хрещатик, 30, м. Київ, 01601

В особі: Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України",

, вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 01001

до Відповідача:Публічного акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго",

, вул. Комсомольська, 55-б, м. Чернігів, 14000

Предмет спору: про стягнення 26 282 153,14 грн.

суддя М.В. Фесюра

Представники сторін:

Від органу ДВС: Назаренко Н.Г., від боржника :Бучковський І.В., прийняв участь начальник відділу прокуратури Чернігвської області Косенко О.Д.

Ухвала винесена після перерви, оголошеної в судовому засіданні від 12.01.15 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Публічним акціонерним товариством НАК "Нафтогаз України" подано скаргу, якою просить суд визнати незаконними дії відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо винесення постанови від 05.11.14 про зупинення виконавчого провадження ВП №38773414, винесеної при примусовому виконанні наказу господарського суду Чернігівської області від 28.05.2013 року по справі №927/442/13, просить скасувати дану постанову від 05.11.14 та зобов'язати відділ поновити виконавче провадження №38773414 з виконання наказу господарського суду Чернігівської області від 28.05.13 року по справі №927/442/13.

Підставою для задоволення скарги скаржник вважає порушення державним виконавцем приписів Законів України «Про виконавче провадження», «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» та законодавства України з питань банкрутства.

Так, скаржник стверджує, що заборгованість, яка стягується виникла після розрахункової дати, тобто після 01.01.2013р., вона не узгоджувалась сторонами , а стягувалась в судовому порядку і вказана заборгованість є поточною у розумінні законодавства про банкрутство, а отже не підпадає під дію мораторію.

Представником відділу примусового виконання рішень ДВС України подано заперечення на скаргу, згідно яких просить відмовити у задоволенні скарги з тих підстав , що боржник включений до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості, відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», заборгованість узгоджена сторонами і є конкурсною.

ПАТ «Облтеплокомуненерго» подано відзив , яким також проти скарги заперечило з підстав, зазначених органом ДВС.

Прокурор надав пояснення, яким проти скарги заперечив з тих же підстав.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши у судовому засіданні пояснення представників , судом встановлено наступне.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 13.05.13р. на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" з ПАТ "Облтеплокомуненерго" стягнуто 22094816,83грн. основного боргу , 107094,77грн. -інфляційних,177583,41грн. -3% річних та 26673,81грн. пені у зв"язку з невиконанням зобов"язань щодо сплати за спожитий за договором № 14/2547/11 природний газ.

На виконання вказаного рішення 28 травня 2013р. судом видано наказ на примусове виконання.

12.07.2013р. Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 38773414, а 05.11.2014р. - постанову про зупинення виконавчого провадження у зв'язку з порушенням ухвалою господарського суду Чернігівської області №927/16/6б/13 від 18.01.13 справи про банкрутство боржника - ПАТ «Облтеплокомуненерго» та введенням мораторію на задоволення вимог кредиторів у відповідності до п.8 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а також у зв'язку з включенням ПАТ «Облтеплокомуненерго» до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості на строк дії процедури погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» на підставі п. 15 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у разі внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу (далі також підприємства ПЕК) до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості (далі також Реєстр) відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України від 13.12.12 № 18-рп/2012 у справі № 1-26/2012, положення п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 04. 99 № 606-XIV з наступними змінами у взаємозв'язку з положеннями ч. 1 ст. 41, ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. З ст. 129 Конституції України, ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 1.3, 1.4 cm. 1, ч. 2 ст. 2, абзацу б п. 3.7 ст. З Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» від 23. 06. 05 № 2711-IV з наступними змінами треба розуміти так, що обов'язкове зупинення виконавчого провадження та заходів примусового виконання судових рішень здійснюється лише щодо стягнення заборгованості, яка виникла через неповні розрахунки за енергоносії, та щодо учасників розрахунків, визначених Законом України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу»;

Відповідно до п. 1.4 ст. 1 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» встановлено, що в розумінні цього Закону заборгованість - це підтверджена учасниками розрахунків на розрахункову дату сума коштів, яка , зокрема, підлягає сплаті за товари, роботи (послуги), спожиті у процесі виробництва (видобутку), передачі (транспортування) та/або постачання енергоносіїв, відповідно до укладених договорів або з інших підстав, передбачених законом, у тому числі суми пені, штрафних та фінансових санкцій, але не сплачена.

Поняття розрахункової дати визначено у п. 1.8. статті 1 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», відповідно до якого розрахункова дата - дата фіксації учасниками розрахунків сум кредиторської та дебіторської заборгованостей, що належать до погашення з використанням передбачених цим Законом механізмів; розрахунковою датою встановлюється 1 січня 2013 року, а для казенних підприємств, у тому числі тих, які були казенними станом на 1 січня 2011 року, за зобов'язаннями з оплати електричної енергії - 1 липня 2011 року.

Як слідує з обставин даної справи, встановлених судовим рішенням, заборгованість стягувалась за газ, поставлений в 2012 році і її розмір підтверджено сторонами шляхом складання двосторонніх актів приймання-передачі природного газу від 30.09.2012р., 25.12.2012р., 30.11.2012р., 31.12.2012р., тобто дії сторін по узгодженню вчинені до 01.01.2013р.

У складених актах мова йде про основну суму боргу, поряд з цим, як зазначено вище, до такої заборгованості слід відносити суми фінансових та штрафних санкцій, які як похідні платежі нараховуються на основну суму боргу і на які , відповідно до п.1.4 ст.1 поширюється дія Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» .

Як підтверджується наданою випискою № 235/346 від 23.12.2014р., боржник включений до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповіді до вищенаведеного Закону.

За таких обставин орган ДВС мав всі підстави для зупинення виконавчого провадження.

Доводи скаржника, які ґрунтуються на безпідставності зупинення виконавчого провадження у зв'язку з порушенням провадження у справі про банкрутство, судом не приймаються з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником, стосовно якого порушено справу про банкрутство, грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Відповідно до ч. 1 ст. 1, ч.5 ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство. Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області №927/16/6б/13 від 18.01.13 порушено справу про банкрутство боржника - ПАТ «Облтеплокомуненерго».

Слід зазначити, що в даних правовідносинах кредиторські вимоги виникають не з моменту набрання судовим рішенням законної сили, а з моменту настання цивільного обов'язку сплати боргу.

Як встановлено судовим рішенням, до конкурсних вимог слід віднести лише вимоги по основній сумі боргу та пені, а інфляційні та 3% річних стягнуті в тому числі й за період після порушення провадження у справі про банкрутство, а отже є поточними.

Разом з тим, можливість часткового зупинення виконавчого провадження чинним законодавством не передбачена, тому державний виконавець обґрунтовано застосував п.8 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», зупинивши провадження по стягненню основної суми боргу та нарахованих на неї платежів.

За таких обставин у задоволенні скарги має бути відмовлено повністю.

Доводи скаржника судом не прийняті з підстав, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Керуючись ст..ст.86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

У задоволенні скарги відмовити повністю.

Суддя М.В.Фесюра