ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2015 р.Справа № 922/4903/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Воронько В.В.

розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Агрофірма ім. Г.С. Сковороди", с. Сковородинівка
до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" в особі відділення № 133, м. Харків
про розірвання договору та стягнення 700576,88 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Омельчук О.Й., довіреність б/н від 17.02.2014 р.,

Ісоєв М.Н., довіреність б/н від 17.02.2014 р.,

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Приватне АТ "Агрофірма ім. Г.С. Сковороди" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить розірвати договір № 10 від 11.03.2005р., який було укладено з ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" в особі відділення № 133 та стягнути кошти в сумі 700576,88 грн. Судові витрати просить покласти на відповідача.

29.12.2014 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема, посилається на те, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 20 листопада 2014 року №733/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20 листопада 2014 року прийнято рішення № 123 про запровадження з 21 листопада 2014 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "ВіЕйБі Банк". Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Банку виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 24 листопада 2014 року прийнято рішення № 128 про призначення провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіної Марини Анатоліївни. Тимчасову адміністрацію у Банку запроваджено строком на три місяці з 21 листопада 2014 року по 20 лютого 2015 року. Статтею 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено наслідки запровадження тимчасової адміністрації, зокрема, під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку. Крім того, відповідач посилається на складну ситуацію в країні, що утворилась внаслідок подій у Криму та агресії на сході.

Суд, дослідивши наданий відзив та додані до нього документи, долучає їх до матеріалів справи.

12.01.2015 року до суду від представника позивача надійшов супровідний лист в якому він надав суду витребувані ухвалою суду докази, а саме: докази повторного направлення відповідачу заяви про закриття рахунку та докази отримання її відповідачем.

Суд, дослідивши надані докази, долучає їх до матеріалів справи.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позов у повному обсязі та просили суд його задовольнити.

Відповідач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка про направлення ухвали про призначення справи до розгляду за адресою, вказаною у позовній заяві та повідомлення про вручення відповідного поштового відправлення.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників позивача, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено обов'язок доказування кожною стороною тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як встановлено судом та підтверджено фактичними даними, між позивачем ПрАТ "Агрофірма ім. Г.С.Сковороди" та відповідачем ПАТ "ВіЕйБі Банк" укладено договір № 10 від 11 березня 2005 року про відкриття банківського рахунку та здійснення розрахунково-касового обслуговування.

Відповідно до п. 2.1.2 договору, банк зобов'язаний належним чином виконувати умови цього договору та своєчасно здійснювати розрахункові операції, приймання та видачу готівки відповідного до чинного законодавства України та нормативно-правових актів Національного Банку України.

11 вересня 2014 року на відкритий згідно вказаного договору у відділенні № 133 ПАТ "ВіЕйБі Банк" у м. Харкові поточний рахунок позивача № 0258, надійшли грошові кошти в розмірі 900000,00 грн.

У цей ж день позивачем до банку було подано на виконання платіжне доручення № 591 від 11 вересня 2014 року на перерахування коштів в розмірі 900000,00 грн. на поповнення власного рахунку № 7357 в ПАТ "Креді Агріколь Банк" для здійснення платежу по погашенню кредиту. Проте, кошти в сумі 900000,00 грн. не були направлені відповідачем на поповнення вказаного позивачем рахунку.

Позивачем 23 вересня 2014 року на ім'я відповідача в особі начальника відділення № 133 ПАТ "ВіЕйБі Банк" Григоренко О.А. була направлена претензія з вимогою про негайне виконання платіжного доручення № 591 від 11 вересня 2014 року про перерахування коштів в розмірі 900000,00 грн. на поповнення власного рахунку ПрАТ "Агрофірма ім. Г.С.Сковороди" № 7357 в ПАТ "Креді Агриіколь Банк".

Після проведених переговорів між уповноваженими представниками позивача та відповідача, в особі начальника вказаного відділення №133 Григоренко О.А., була досягнута домовленість про відзив платіжного доручення № 591 від 11 вересня 2014 року про перерахування коштів в розмірі 900000,00 грн. та про надання інших платіжних доручень позивача, які відповідач зобов'язався виконати у строк та згідно умов договору.

На виконання досягнутих домовленостей позивачем до відповідача були подані платіжні доручення з вимогою про перерахування з власного рахунку № 0258, а саме:

- платіжне доручення № 595 від 24 вересня 2014р. на перерахування коштів в розмірі 130000,00 грн. на рахунок АК "Харківобленерго": проплата за спожиту електроенергію, яке одержано банком 24 вересня 2014р. Операція за платіжним дорученням не проведена станом на 31 жовтня 2014 року;

- платіжне доручення № 599 від 25 вересня 2014р. на перерахування коштів в розмірі 5000,00 грн. на рахунок Української Православної Свято-Вознесенської церкви. Операція за платіжне дорученням не проведена тривалий час, а тому платіжний документ відкликаний;

- платіжне доручення № 604 від 25 вересня 2014р. на перерахування коштів в розмірі 14500,00 грн. на рахунок ФО-П Карелової І.О.: проплата за розробку та узгодження дозволу на спец водокористування, яке одержано банком 25 вересня 2014р. Операція за платіжне дорученням не проведена тривалий час, а тому платіжний документ відкликаний;

- платіжне доручення № 607 від 29 вересня 2014р. на перерахування коштів в розмірі 2000,00 грн. на рахунок АК "Харківобленерго": проплата за КРЕ. Одержано банком 29.09.2014р. Операція за платіжне дорученням не проведена тривалий час, а тому платіжний документ відкликаний;

- платіжне доручення № 613 від 01 жовтня 2014р. на перерахування коштів в розмірі 33150,00 грн., на рахунок УДКСУ в Золочівському районі № 0247 в ГУ ДКСУ у Харківській області, МФО 851011: екологічний податок за III квартал 2014р. згідно звітного дод. № 4. Без ПДВ. Одержано банком 01 жовтня 2014р. Операція за платіжним дорученням не проведена станом на 31 жовтня 2014 року;

- платіжне доручення № 615 від 02 жовтня 2014р. на перерахування коштів в розмірі 132500,00 грн., на рахунок Дергачівської об'єднаної ДПІ ГУ Міндоходів: єдиний внесок за другу половину вересня 2014р. 37,19% нарахована на зарплату. Без ПДВ. Рег. № 20130116. Одержано банком 02 жовтня 2014р. Операція за платіжним дорученням не проведена станом на 31 жовтня 2014 року;

- платіжне доручення № 617 від 02 жовтня 2014р. на перерахування коштів в розмірі 4000,00 грн. на рахунок Профком ім. Г.С.Сковороди: профспілкові внески із зарплати за вересень 2014р. Одержано банком 02 жовтня 2014р. Операція за платіжним дорученням не проведена станом на 31 жовтня 2014 року;

- платіжне доручення № 619 від 02 жовтня 2014р. на перерахування коштів в розмірі 55000,00 грн. на рахунок на рахунок УДКСУ в Золочівському районі № 0247 в ГУ ДКСУ у Харківській області, МФО 851011: податок на доходи фізичних осіб утримані із зарплатні за другу половину вересня 2014р. Одержано банком 02 жовтня 2014р. Операція за платіжним дорученням не проведена станом на 31 жовтня 2014 року;

Правління ПрАТ "Агрофірма ім. Г.С.Сковороди" листом № 214 від 02 жовтня 2014р. (отримано 02 жовтня 2014р. за вх.вд. №1105) повідомило відповідача про те, що господарство зобов'язане виплачувати заробітну платню не пізніше 06 жовтня 2014р., а тому прохав забезпечити на виплату заробітної платні 400000,00 грн., тобто позивач надав заявку на отримання готівки для сплати зарплатні. Одержано банком 02.10.2014р. Заявка була ігнорована та готівка не видана станом на 31 жовтня 2014 року;

- платіжне доручення № 624 від 16 жовтня 2014р. на перерахування коштів в розмірі 34500,00 грн. на рахунок Дергачівської об'єднаної ДПІ ГУ Міндоходів № 2013 в ГУ ДКСУ у Харківській області, МФО 851011: єдиний внесок за другу половину вересня 2014р. 37,19% нарахована на зарплату. Без ПДВ. Рег. № 20130116. Одержано банком 16 жовтня 2014р. Операція за платіжним дорученням не проведена станом на 31 жовтня 2014 року;

- платіжне доручення № 629 від 16 жовтня 2014р. на перерахування коштів в розмірі 1523,68 грн. на рахунок ПАТ "ХАРКІВГАЗ": проплата за технічне обслуговування газопроводів. Одержано банком 16.10.2014р. Операція за платіжним дорученням не проведена тривалий час, а тому платіжний документ відкликаний;

- платіжне доручення № 630 від 16 жовтня 2014р. на перерахування коштів в розмірі 5000,00 грн. на рахунок ПАТ "ХАРКІВГАЗ": проплата за газ природний. Одержано банком 16.10.2014р. Операція за платіжним дорученням не проведена станом на 31 жовтня 2014 року;

- платіжне доручення № 631 від 21 жовтня 2014р. на перерахування коштів в розмірі 118918,00 грн. на поповнення власного рахунку № 4820 в ПАТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", код 300614. Призначення платежу: перерахування ПДВ згідно постанови КМУ № 11 від 12.01.2011р. Одержано банком 21.10.2014р. Операція за платіжним дорученням не проведена станом на 31 жовтня 2014 року;

- платіжне доручення № 633 від 24 жовтня 2014р. на перерахування коштів в розмірі 1912,00 грн. на рахунок ВДВС Золочівського РУЮ № 4541 в ГУДКСУ у Харківській області, код 851011. Призначення платежу: проплата стягнених аліментів з Філоненко С.П. на користь Кочетоцької школи інтернату, згідно виконавчого листа № 2-248/03 від 07.02.2003р. без ПДВ. Одержано банком 24.10.2014р. Операція за платіжним дорученням не проведена станом на 31 жовтня 2014 року;

- платіжне доручення № 634 від 24 жовтня 2014р. на перерахування коштів в розмірі 11256,00 грн. на рахунок УДК Богодухівського району Харківської області №0092 в ГУДКСУ у Харківській області, код 851011: податок на доходи з фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку інших ніж зарплата за 2014р. Одержано банком 24.10.2014р. Операція за платіжним дорученням не проведена станом на 31 жовтня 2014 року;

- платіжне доручення № 635 від 27 жовтня 2014р. на перерахування коштів в розмірі 197500,00 грн. на поповнення власного рахунку № 4820 в ПАТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", код 300614. Призначення платежу перерахування ПДВ згідно постанови КМУ № 11 від 12.01.2011р. Одержано банком 27.10.2014р. Операція за платіжним дорученням не проведена станом на 31 жовтня 2014 року.

Станом на 30 жовтня 2014 року залишок коштів позивача на власному рахунку №0258 у відділенні № 133 ПАТ "ВіЕйБі банк" в м. Харкові складав 669022,83 гривень.

У відповідності зі ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та статтею 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконати її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Відповідно до частини 7 статті 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до ст. 1068 ЦК України, банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Відповідно до п. 2.1.3 договору, банк зобов'язаний виконувати доручення клієнта, що містіться у розрахунковому документі у строки: - у національній валюті: в день його надходження, якщо документ надійшов протягом операційного часу Банку та не пізніше наступного робочого дня, якщо документ надійшов після закінчення операційного часу банку або того ж дня за бажанням Клієнта та у разі наявності у Банку технічної можливості за окрему плату, зазначену у Додатку № 1 до цього договору.

Відповідно до п. 8.1. ст. 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. Згідно із п.1.12. "Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 р. № 22, банк (філія, відділення), який не може виконати розрахунковий документ на списання/примусове списання коштів з рахунку клієнта банку в установлений законодавством України термін, якщо немає/недостатньо коштів на своєму кореспондентському рахунку, зобов'язаний: узяти розрахунковий документ платника/стягувача на обліковування за відповідним позабалансовим рахунком; надіслати письмове повідомлення платнику/стягувачу про невиконання його розрахункового документа із зазначенням причини: "Немає/недостатньо коштів на кореспондентському рахунку банку" (додаток 23); ужити заходів для відновлення своєї платоспроможності.

Платник/стягувач, отримавши повідомлення банку, для забезпечення своїх прав щодо розрахунків може вжити заходів відповідно до законодавства України.

Втім, як встановлено судом, відповідач своєчасно не здійснив операції з перерахування коштів у встановлений законом строк та видачу готівки за заявкою позивача. До того ж, всупереч вимог п. 1.12. Інструкції НБУ №22, банк не повідомив позивача про причини невиконання платіжних доручень.

Відповідно до частини 1 статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Отже, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання свого зобов'язання із своєчасного здійснення розрахункових операцій, а позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 669022,83 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Правові наслідки порушення зобов'язання встановлені статтею 611 Кодексу. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки та розірвання договору.

27 жовтня 2014 року позивачем на адресу відповідача було направлено заяву про закриття рахунку.

Статтею 1075 ЦК України передбачено, що договір банківського рахунку розривається за заявою клієнта у будь-який час.

Згідно з п. 20.5 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою НБУ від 12.11.2003 року № 492 закриття поточного рахунку за бажанням клієнта здійснюється на підставі його заяви про закриття рахунку. За наявності коштів на рахунку банк здійснює завершальні операції за рахунком (з виконання платіжних вимог на примусове списання (стягнення) коштів, виплати коштів готівкою, перерахування залишку коштів на підставі платіжного доручення на інший рахунок клієнта, зазначений у заяві, тощо). Датою закриття рахунку вважається наступний після проведення останньої операції за цим рахунком день. У день закриття рахунку банк зобов'язаний видати клієнту довідку про закриття рахунку.

Однак, незважаючи на те, що заяву про закриття рахунку було подано ще 27 жовтня 2014 року вимога про закриття рахунку і переведення коштів на інші рахунку за раніше наданими платіжними дорученнями виконано не було.

Отже, вимога позивача про розірвання спірного договору є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 4.2 договору, за несвоєчасне списання чи зарахування Банком грошових коштів за дорученням клієнта, Банк сплачує клієнту пеню в розмірі 0,1% від суми переказу за кожний день прострочення, але не більше 10% від суми переказу.

Частиною 2 статті 343 Господарського кодексу України визначено, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін господарських договорів, але її розмір не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено договором або законом, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

З наявного в матеріалах справи розрахунку вбачається, що позивачем розрахунок пені здійснено з урахуванням положень зазначених норм законодавства, та суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача пені у розмірі 9347,99 грн.

Відповідно до статті 625 Кодексу боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача 2804,40 грн. 3% річних та 19401,66 грн. інфляційних є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 3 ст. 48 ГПК України, витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру".

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом встановлено, що 28.10.2014 року між позивачем (клієнтом) та адвокатом Исоевим М.Н., що діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 490 від 20.05.1998 року, укладено договір б/н про надання адвокатських послуг (надалі - Договір).

Договором визначено, що за надання правової допомоги за цим Договором Клієнт зобов'язується виплатити адвокату гонорар у розмірі 6000,00 грн.

Матеріалами справи, а саме квитанцією до прибуткового касового ордеру № 5 від 28.10.2014 року, підтверджується, що позивачем сплачено адвокату 6000,00 грн. (аркуш справи № 35)

Пунктом 6.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-то угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

З огляду на те, що матеріалами справи підтверджено правовий статус адвоката, якому здійснено оплату, наявність доказів фактичного перерахування йому коштів позивачем на підставі договору, суд дійшов висновку, що позивачем понесені витрати в сумі 6000,00 грн. на оплату послуг адвоката, в розумінні статті 44 ГПК України.

Згідно ст. 49 ГПК України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на послуги адвоката у розмірі 6000,00 грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по оплаті судового збору та судові витрати за послуги адвоката покладаються на відповідача, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 179, 181 Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 610, 611, 625, 1066, 1068, 1075 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Розірвати договір № 10 від 11 березня 2005 року "про відкриття банківського рахунку та здійснення розрахунково-касового обслуговування", укладений між позивачем - Приватним акціонерним товариством "Агрофірма ім. Г.С.Сковороди" та відповідачем - Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський акціонерний банк" в особі відділення № 133, що розташоване за адресою: 61166, м. Харків вул. Коломенська 15.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" ("ВіЕйБі Банк") (, код Банку 380537, кореспондентський рахунок №1 в ГУ НБУ по м. Києву і Київської області, код Банку 321024; юр. адреса: 04119, Україна м. Київ вул. Дегтярівська, будинок 27, в особі відділення № 133, що розташоване за адресою: 61166, м. Харків вул. Коломенська 15) на користь Приватного акціонерного товариства "Агрофірма ім. Г.С.Сковороди" (62241, Харківська область, Золочівський район, с. Сковородинівка, , розрахунковий рахунок № 7357 в ПАТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", код банку 300614) - суму боргу за договором банківського рахунку у розмірі 669022, 83 грн., втрати від інфляції - 19401,66 грн., проценти за використання коштів - 2804,40 грн., пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань - 9347,99 грн., 13380,00 грн. витрат по сплаті судового збору та 6000,00 грн. витрат на послуги адвоката.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 17.01.2015 р.

Суддя Л.В. Шарко