РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/27358/14 14.01.15

За позовом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України

в особі Регіонального структурного підрозділу Київського районного

центру «Київцентраеро»

до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія

«ГАРАНТ - АВТО»

про стягнення 14 453,40 грн.

Суддя Трофименко Т.Ю.

Представники:

Від позивача Яцик Л.Л. - по дов. №1.23-1 від 13.01.2015р.

Від відповідача не з'явились

Обставини справи:

Державне підприємство обслуговування повітряного руху України в особі Регіонального структурного підрозділу Київського районного центру «Київцентраеро» звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «ГАРАНТ - АВТО» про стягнення 14 276,91 грн. заборгованості за договором про надання медичних послуг №299/1/2014МА від 30.04.2014 року, 176,49 грн. пені.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 10.12.2014 року було порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду на 14.01.2015р.

В судовому засіданні 14.01.2015 року представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач вимог суду, викладених в ухвалі суду від 10.12.2014 року не виконав, відзив на позовну заяву не надав, і в судове засідання 14.01.2015 року представник відповідача не з'явився. Через канцелярію Господарського суду ніяких заяв та клопотань не подавав.

Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового рекомендованого відправлення.

В судовому засіданні 14.01.2015р., відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд:

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договір - є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права і обов'язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Договір - це категорія цивільного права, яка визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. До зобов'язань, що виникають з договорів, застосовуються загальні положення про зобов'язання, якщо інше не випливає із закону або самого договору. Як і будь-який правочин, він є вольовим актом, оскільки виражає спільну волю сторін, що втілюється у договорі. Змістом договору є, власне, ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати договір, і вони мають дотримуватися взятих на себе зобов'язань.

Між Державним підприємством обслуговування повітряного руху України в особі Регіонального структурного підрозділу Київського районного центру «Київцентраеро» (надалі позивач) та Публічним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «ГАРАНТ - АВТО» (надалі відповідач) було укладено Договір №299/1/2014 МА від 30.04.2014 року про надання медичної допомоги застрахованим особам.

Згідно п.3.1 договору позивач приймає на себе зобов'язання своєчасно та належної якості надавати застрахованим особам медичну допомогу, виходячи з Переліку медичної допомоги, що входять до складу Програми страхування, яку обрала застрахована особа при укладенні договору добровільного медичного страхування із Компанією.

Згідно п. 3.3 договору сторони погодили, що сплата наданих медичних послуг здійснюється відповідачем не пізніше 10-ти робочих днів, з моменту отримання повного та належним чином оформленого пакету документів, зазначеного в п. 3.1.7 цього договору.

Згідно п. 8.1 договору - договір набирає чинності з часу підписання і діє до 31.12.2014р.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Отже, укладений Договір є підставою для виникнення у сторін господарських зобов'язань, які згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу положень ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На виконання договору позивач надав необхідно медичну допомогу особам, які застраховані відповідачем, з подальшим виставленням рахунків відповідачу на загальну суму 14 276,91 грн.

Відповідно до п. 3.2. договору оплата послуг виконавця здійснюється за фактом надання даних послуг протягом 10-ти банківських днів з дня отримання звітних документів та рахунку.

На підтвердження наданих послуг позивачем в матеріалах справи знаходяться акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) на суму 7374, 17 грн., які підписані обома сторонами. Відповідач надані послуги не оплатив. Заборгованість в сумі 7 374, 17 грн. відповідач визнав, що підтверджується листом позивача від 04.11.20-14р. №1425-1/63.

Відповідно до п.3.1.7 договору не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним позивач повинен надати відповідачу за станом на останній календарний день попереднього періоду документацію:

- рахунок за надану медичку ну допомогу,

- заяву на виплату страхового відшкодування,

- акт виконаних робіт,

- акт звірки взаєморозрахунків.

При розгляді справи судом встановлено, що позивачем на адресу відповідача були направлені документи, відповідно до п.3.1.7 договору, про надані послуги в жовтні 2014 року на суму 6902, 74 грн.

Дані документи відповідач отримав 17.11.2014р.

Згідно п. 3.1.7 договору відповідач на протязі 10-ти банківських днів з моменту отримання документів повинен підтвердити заборгованість або висловити свої заперечення. У випадку не отримання позивачем підписаного відповідачем акту звірки або заперечень, акт звірки вважається підписаним обома сторонами.

Відповідач заперечень щодо наданих послуг позивачем в жовтні 2014року на суму 6902, 74 грн. не висловив, а тому послуги вважаються наданими.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем за договором № 299/1/2014МА від 30.04.2014р. в сумі 14 276,91 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований. Отже, визнаний судом обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Позивач також просить стягнути з відповідача 176,49 грн. пені.

Відповідно до ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Згідно ч.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (ч. ст. 218 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цив Договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань врегульовані Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", положеннями якого встановлено, що за прострочку платежу, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін (ст. 1 Закону). Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

При розгляді справи судом встановлено, що умовами договору сторони передбачили відповідальність за порушення грошового зобов»язання у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (п.6.2 договору).

З урахуванням викладеного позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 176,49 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач доказів на спростування обставин повідомлених позивачем та доказів належного виконання умов договору суду не надав.

Судові витрати по справі покладаються на відповідача, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.49, ст.. ст.. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «ГАРАНТ - АВТО» (01042, м. Київ, пров. Новопечерський, 19/3, ) на користь Державного підприємства обслуговування повітряного руху України в особі Регіонального структурного підрозділу "Київцентраеро" (08307, м. Бориспіль-7, Аеропорт, код ЗКПО 13738233 )14 276 грн. 91 коп. основного боргу, 176 грн. 49 коп. пені, 1 827 грн. 00 коп. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 17.01.2015 р.

Суддя Трофименко Т. Ю.