номер провадження справи 16/74/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2015 Справа № 908/6060/14

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Абіс Груп", 87400, Донецька область, Першотравневий район, селище міського типу Мангуш, вул.Катанова, 100,

до відповідача - публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь", 84306, м.Краматорськ Донецької області,

про стягнення 45394,52 грн.

Суддя Ніколаєнко Р.А.

Представники сторін:

від позивача - Шемендюк А.В. (дов.б/н від 16.01.2015)

від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

ТОВ "Абіс Груп" заявлено позов про стягнення на його користь з ПАТ "Енергомашспецсталь" 45394,52 грн., з яких 35120,89 грн. - основна заборгованість, 3824,81 грн. - пеня, 5683,86 грн. - втрати від інфляції та 764,96 грн. - 3% річних.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 23.12.2014 позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/6060/14, справі присвоєно номер провадження 16/74/14, судове засідання призначено на 21.01.2015, у якому проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримав позов, заснований ним на ст.ст. 526, 530, 611, 625, 712 Цивільного кодексу України та укладеному з відповідачем договорі поставки № 15/1255 від 21.10.2013. Пояснив, що згідно з договором за видатковою накладною № РН-0000087 від 04.12.2013 поставив відповідачу товар на загальну суму 35120,89 грн., який мав бути оплачений протягом 35 днів, однак зобов'язання з оплати відповідачем не виконано. Внаслідок такого у відповідача утворилася заборгованість в цій сумі, за прострочення якої за період з 09.01.2014 по 30.09.2014 позивачем відповідачу нараховано 3824,81 грн. пені, 5683,86 грн. втрат від інфляції та 764,96 грн. 3% річних.

Відповідач відзив на позов до суду не надіслав, представник відповідача в судове засідання не з'явився.

15 січня 2015 року до канцелярії господарського суду відповідачем здано клопотання про відкладення розгляду справи в зв'язку з неможливістю явки в засідання уповноваженого представника відповідача.

Проте будь-яких документів на обґрунтування клопотання відповідачем не надано.

Представник позивача, який з'явився у судове засідання, заперечив проти задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи і наполягав на слуханні справи по суті. Зазначив, що в Запорізькій області не проживає, прибув до суду для участі у судовому засіданні з м.Маріуполя Донецької області, на території якої проходить антитерористична операція і іншого разу прибути до суду можливості у позивача не буде.

Суд не знайшов підстав для врахування клопотання відповідача та відкладення розгляду справи.

В разі неможливості явки представника юридична особа не обмежена правом доручити представництво інтересів іншому представнику та забезпечити участь у судовому процесі.

Не можна залишити в даному випадку поза увагою й місцезнаходження обох сторін у Донецькій області, на території якої на цей час триває антитерористична операція і цим ускладнюється переміщення громадян до інших областей країни.

Згідно зі ст.22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Справу розглянуто у відповідності до ст.75 Господарського процесуального кодексу України на наявними матеріалами, які є достатніми для вирішення спору.

Вивчивши матеріали справи та вислухавши представника позивача, суд знайшов підстави для часткового задоволення позову.

Встановлено, що 21.10.2013 між ТОВ "Абіс Груп", як постачальником, та ПАТ "Енергомашспецсталь" - покупцем було укладено договір поставки № 15/1255 (далі - Договір), на умовах якого позивач передає у власність відповідача товар, виробник, кількість, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру та загальна ціна якого визначається сторонами у специфікаціях, які є невід'ємними частинами Договору.

Згідно з п.5.1 Договору строки та умови поставки вказуються у специфікаціях.

Пунктами 9.1, 9.3 Договору встановлено що оплата за отриманий товар здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника в національній валюті України протягом строку, зазначеного у специфікації.

Пунктом 10.4 Договору передбачена відповідальність покупця за несвоєчасну оплату товару у вигляді сплати пені в розмірі 0,4 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочки, але не більше подвійної ставки НБУ, діючої в період прострочення.

Пунктом 12.2 Договору сторони передбачили обов'язкове досудове врегулювання спорів.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічний припис містить Господарський кодекс України, п.п.1, 7 ст.193 якого встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Представленими матеріалами підтверджується, що згідно із підписаною сторонами специфікацією № 1 від 21.10.2013 до Договору за видатковою накладною № РН-0000087 від 04.12.2013 позивач поставив, а відповідач отримав товар - три кондиціонери загальною вартістю 35120,89 грн. з врахуванням ПДВ.

Товар отриманий за довіреністю на отримувача № 2836 від 29.11.2013, на оплату позивачем відповідачу виставлено рахунок-фактуру № СФ-0000199 від 04.12.2013 на суму 35120,89 грн.

У відповідності до п.5.1 Договору у специфікації встановлено строк оплати товару - протягом 35 календарних днів з дати поставки.

Як слідує з матеріалів справи, відповідач у встановлений строк товар не оплатив та має заборгованість перед позивачем в сумі 35120,89 грн. основного боргу.

Позивач, виконуючи узгоджені п. 12.2 Договору умови, направив відповідачу претензію вих.№ 06/05/14-02 від 06.05.2014 на суму 35120,89 грн., що підтверджено наданими фіскальним чеком з описом вкладення у цінний лист.

Докази реагування відповідача на претензію та докази оплати товару відсутні.

Вимоги у щойно вказаній сумі основного боргу суд знаходить обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі п.10.4 Договору та ст.625 Цивільного кодексу України позивач, виходячи з суми заборгованості, яка утворилася у відповідача, нарахував останньому за період прострочення з 09.01.2014 по 30.09.2014 пеню, сума якої згідно з розрахунком позивача склала 3824,81 грн., 3% річних, що склало 764,96 грн., а також суму втрат від інфляції, що склало 5683,96 грн.

Розрахунки 3% річних та втрат від інфляції здійснені позивачем вірно, нарахування є правомірним, а тому вимоги частині стягнення 3% річних в розмірі 764,96 грн. та суми втрат від інфляції в розмірі 5683,96 грн. є також такими, що підлягають задоволенню.

Перевіривши розрахунок пені, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в цій частині. Позивачем враховано необхідність обмеження суми пені подвійною обліковою ставкою НБУ, але не враховано необхідність застосування правил ст.232 Господарського кодексу України, згідно з якою нарахування штрафних санкцій за прострочення зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Законом, Договором між сторонами інші умови ніж ті, що передбачені ст. 232 Господарського кодексу України, не визначені.

За таких обставин, в частині стягнення пені позовні вимоги підлягають задоволенню в розмірі 2778,88 грн. - за шість місяців з дня прострочення, в решті частині відмовляється.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в розмірі 1827,00 грн. покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1784,97 грн. судового забору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь" (84306, м.Краматорськ Донецької області, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Абіс Груп" (87400, Донецька область, Першотравневий район, селище міського типу Мангуш, вул.Катанова, 100, ) 35120 грн. 89 коп. основного боргу, 2778 грн. 88 коп. пені, 5683 грн. 86 коп. втрат від інфляції, 764 грн. 96 коп. - 3% річних та 1784 грн. 97 коп. витрат по судовому збору.

В іншій частині позову відмовити.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Р.Ніколаєнко

Рішення оформлено та підписано 23.01.2015.