ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2015 р. Справа № 914/4125/14

За позовом: Приватного акціонерного товариства "Страхове Товариство "ГАРАНТІЯ", м.Київ

до відповідача: Львівського комунального автотранспортного підприємства № 1, м.Львів

про: стягнення 10 512,79 грн.

Суддя Король М.Р.

За участю представників:

від позивача: Мотрук М.Ю. - представник (довіреність від 08.12.14р.);

від відповідача: Федюк Л.М. - представник (довіреність від 22.12.2014 року);

В судовому засіданні 15.01.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору:

позов заявлено Приватним акціонерним товариством "Страхове Товариство "ГАРАНТІЯ" (м.Київ) до Львівського комунального автотранспортного підприємства №1 (м.Львів) про стягнення 10 512,79 грн.

Ухвалою суду від 21.11.14 року порушено провадження у справі. Розгляд судової справи призначено на 04.12.14р. Вимоги до сторін по підготовці справи до розгляду в судовому засіданні висвітлено в зазначеній ухвалі, в тому числі визнано обов'язковою участь повноважних представників сторін в судовому засіданні.

Позивач участь повноважного представника в судове засідання забезпечив, вимоги ухвали суду від 21.11.2014 року виконав, позовні вимоги підтримав.

Відповідач участь повноважного представника в судове засідання не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, з клопотаннями та заявами до суду не звертався.

Суд відклав розгляд справи на 18.12.2014 року.

В судове засідання 18.12.2014 року позивач участь повноважного представника забезпечив, позовні вимоги підтримав.

Відповідач участь повноважного представника в судове засідання не забезпечив, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав клопотання про відкладення розгляду справ з метою вирішення питання про можливість врегулювання спору (вх. №54861/14 від 18.12.2014 року).

Суд відклав розгляд справи на 15.01.2015 року.

В судове засідання 15.0.2015 року сторони участь повноважних представників забезпечили

Представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача позовні вимоги не заперечив, через відділ обліку та документального забезпечення суду звернувся із клопотанням про розстрочення виконання рішення суду на 4 місяці (вх. № 1119/15 від 15.01.2015 року).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, повно та об'єктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Приватне акціонерне товариства "Страхове Товариство "ГАРАНТІЯ" та Приватне підприємство "Вікторія - Транс" 05.11.2012 року уклали договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс № АЕ/0565387). Об'єктом страхування за вказаним договором є майнові інтереси, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автобусом RENAULT PS08А156, 1996 року випуску, номерний знак ВС 8367СТ. Строк дії полісу з 05.11.2012 року по 04.05.2013 року.

05.11.2012 року Приватне підприємство "Вікторія - Транс" (орендодавець згідно договору) та Львівське комунальне автотранспортне підприємство № 1 (орендар згідно договору) уклали договір оренди № Л-2/2, відповідно до п.1.1 якого орендодавець передав, а орендар прийняв у тимчасове платне користування транспортні засоби, що належать орендодавцеві на праві власності, згідно переліку визначеному у додатку № 1 до договору. Строк дії договору визначений з моменту його підписання до 31 грудня 2012 року (п.10.1 договору) і продовжений угодою № 1 від 28.12.2012року до договору оренди № Л2/2 до 28.12.2013 року. У п. 7 Додатку № 1 від 05.11.2012 року включено автобус RENAULT PS08Ф156, 1996 року випуску, номерний знак ВС 8367СТ, який передано відповідачу у справі згідно акту приймання-передачі майна в оренду від 06.11.2012 року (додаток № 2 до договору).

14.03.2013 року близько 09:10 год. по вул. Окружній у м. Львові відбулась дорожньо - транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: RENAULT PS08Ф156, д.н.з. ВС 8367СТ, під керуванням Туркаляка Ореста Йосиповича, що був працівником відповідача та автомобіля HUMMER H3 SUV, д.н.з. ВС 6666 АМ, під керуванням Харченко Ольги Олександрівни, про що складено довідку № 9170752.

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 21.05.2013 року винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, визнано гр. Туркаляка Ореста Йосиповича.

У відповідності до висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 68 від 25.03.2013 року, вартість відновлюваного ремонту автомобіля марки HUMMER H3 SUV, д.н.з. ВС 6666 АМ, з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 11022,79 грн.

Сума страхового відшкодування до виплати страхувальнику з урахуванням визначеної договором франшизи на підставі страхового акту від 01.10.2013 року № ЦВ0168/13 складає 10 512,79 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 1949 від 26.07.2013 року на суму 8675,66 грн. та № 2177 від 08.10.2013 року на суму 1837,13 грн.

18.04.2014 року позивач надіслав відповідачу претензію (від 18.04.2014 року) про відшкодування збитків в порядку регресу, яка отримана відповідачем 24.04.2014 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Із врахуванням викладеного, оскільки страхова виплата не відшкодована, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення із відповідача 10512,79 грн. страхового відшкодування.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відносини, пов'язані із страхуванням, регулюються параграфом 2 глави 35 Господарського кодексу України, главою 67 Цивільного кодексу України, Законом України „Про страхування", а відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - також Законом України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Страхування може здійснюватися на основі договору між страхувальником і страховиком (добровільне страхування) або на основі закону (обов'язкове страхування) (ч. 2 ст. 352 ГК України).

Згідно з положеннями ст. 5 Закону України „Про страхування", страхування може бути добровільним або обов'язковим. Обов'язкові види страхування, які запроваджуються законами України, мають бути включені до Закону України „Про страхування".

Страхування наземного транспорту (крім залізничного), відповідно до п. 6 ст. 6 Закону України „Про страхування", є видом добровільного страхування.

В той же час, страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно п. 9 ст. 7 Закону України „Про страхування", відноситься до обов'язкових видів страхування, що здійснюються в Україні.

Згідно ч. 1 ст. 354 ГК України, за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником у договорі страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

В розумінні ст. 979 ЦК України та ст. 16 Закону України „Про страхування", договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Як вбачається із представлених суду матеріалів 14.03.2013 року о 09 год.10 хв. по вул. Окружній у м. Львові відбулась дорожньо - транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: HUMMER H3 SUV, д.н.з. ВС 6666 АМ, під керуванням Харченко Ольги Олександрівни та RENAULT PS08Ф156, д.н.з. ВС 8367СТ, під керуванням Туркаляка Ореста Йосиповича, якого постановою Личаківського районного суду м. Львова від 21.05.2013 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Також судом встановлено, що на момент скоєння ДТП транспортний засіб RENAULT PS08Ф156, д.н.з. ВС 8367СТ знаходився в користуванні Львівського комунального автотранспортного підприємства № 1 на підставі договору оренди № Л-2/2 від 05.11.2012 року дію якого продовжено угодою № 1 від 28.12.2012 року.

У відповідності до положень ст. 8 Закону України „Про страхування", страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ст. 6 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування", страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток у повному обсязі.

Статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Аналіз приписів ч.ч.1,2 ст. 1166, ч.ч. 2,5 ст. 1187, п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України дозволяє дійти витновку про те, що у випадку заподіяння шкоди внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки питання про її відшкодування вирішується за принципом вини.

Відповідо до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

За приписами ст 228 ГК України учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Наявність вини Туркаляка Ореста Йосиповича, який знаходився у трудових відносинах із відповідачем у порушенні під час керування автобусом RENAULT PS08Ф156, д.н.з. ВС 8367СТ Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження автомобілів підтверджена постановою Личаківського районного суду м. Львова від 21.05.2013.

Згідно з наявними в матеріалах справи доказами на час скоєння ДТП (14.03.2013 року) Приватним підприємством "Вікторія - Транс", що є власником транспортного засобу RENAULT PS08Ф156, д.н.з. ВС 8367СТ було забезпечено вищезазначений транспортний засіб з франшизою 510,00 грн. Період полісу 05.11.2012 року по 04.05.2013 року включно.

У відповідності до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", учасник ДТП зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів, письмово повідомити страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності, про настання дорожньо - транспортної пригоди.

Судом встановлено, що у встановлені строки відповідач письмово не повідомив позивача про страховий випадок.

Згідно підпункту ґ пункту 38.1.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес- ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, що спричинив ДТП, якщо він не повідомив про ДТП страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 ст. 33 цього закону.

Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Із врахуванням викладено, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Через відділ обліку та документального забезпечення суду відповідачем подано клопотання про розстрочення виконання рішення на 4 місяці (вх. № 1119/15 від 15.01.2015 року), яке підлягає задоволенню в огляду на наступне.

Відповідно до п. 6 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Отже, основу надання розстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення.

ГПК України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК.

Підставою розстрочки відповідач вважає важке фінансове становище товариства, що підтверджено звітом про фінансові результати за 9 місяців 2014 року.

Представник позивача проти розстрочення виконання рішення суду не заперечив.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судовий збір підлягає відшкодуванню відповідачем на підставі ст. 49 ГПК України.

Враховуючи зазначене, керуючись ст.ст. 4-3, 12, 33, 34, 43, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов задоволити повністю.

2.Стягнути з Львівського комунального автотранспортного підприємства № 1 (79066, м.Львів, вул. Винниченка, 12/8, ідентифікаційний номер 23884071) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхове Товариство "ГАРАНТІЯ" (79008, м. Київ, вул. Печерський узвіз, 3, ідентифікаційний номер 14229456) 10512,79 грн. страхового відшкодування, 1827,00 грн. судового збору з розстрочкою виконання рішення суду на 4 місяці рівними частинами щомісячно згідно наступного графіку:

Лютий 2015 р. - 3084,95 грн.

Березень 2015 р. - 3084,95 грн.

Квітень 2015 р. - 3084,95 грн.

Травень 2015 р. - 3084,95 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 116 ГПК України.

Повне рішення складено 19.01.2015 р.

Суддя Король М.Р.