ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2015 р. Справа № 914/4171/14 За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХМАШ", м.Харків,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАХІДПАБ", м. Львів,

про стягнення 494' 262,00 грн.

Суддя Яворський Б.І.

при секретарі Кубара А.

Представники:

від позивача: Височанська Н.Й.,

від відповідача: не з'явився.

На розгляд господарського суду Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕХМАШ" подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАХІДПАБ" про стягнення 494' 262,00 грн.

Ухвалою суду від 25.11.2014 р. порушено провадження у справі, яку призначено до розгляду на 09.12.2014 р. Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду.

У судовому засіданні 20.01.2015р. представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем не здійснено повної оплати за надані послуги за договором про надання охоронних послуг №2 від 04.10.2012р., внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 494' 262,00 грн.

У судові засідання 09.12.2014р., 18.12.2014р., 12.01.2015 р. та 20.01.2015 р. відповідач не з'явився, хоча був належно повідомлений про час і місце проведення судового засідання. У відзиві на позовну заяву визнав, що позивачем належно надано відповідачу послуги з охорони приміщення на загальну суму 494' 262,00 грн., але у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем сплатити заборгованість не може.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, повно, всебічно і об'єктивно з'ясувавши усі обставини справи в їх сукупності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.

04.10.2012р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕХМАШ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАХІДПАБ» було укладено договір №2 про надання охоронних послуг.

Відповідно до п.1.1 договору замовник доручає, а охоронна фірма зобов'язується за плату надати замовнику послуги по забезпеченню схоронності об'єкта замовника, а саме - майнового комплексу Ресторану «Старгород», розташованого за адресою: м. Львів, вул.Римлянина, 1, а також забезпечувати дотримання внутрішньо об'єктного режиму. Загальна площа 1' 370,3 кв.м, з яких: приміщення ресторану під літ. А-4 площею 467,7 кв.м і приміщення ресторану під літ. Б-2 площею 902,6 кв.м. Об'єкт охорони належить замовнику на праві користування на основі договору оренди нежитлових приміщень №ОР-07/10 від 01.104.2010 р.

У розділі 2 договору сторони погодили порядок оплати наданих послуг. Так, вартість послуг по забезпеченню схоронності об'єкта становить 17,00 грн. за одну годину роботи охоронця. Оплата за послуги охоронної фірми за цим договором здійснюється на підставі рахунку-фактури шляхом перерахунку замовником коштів на рахунок охоронної фірми. Після закінчення кожного місяця надання послуг сторонами підписується Акт виконаних робіт. Замовник зобов'язується підписувати зі свого боку і повернути охоронній фірмі Акт виконаних робіт на протязі 5 банківських днів з моменту його отримання або за такий же період надати вмотивовану відмову від підписання.

21.10.2013 р. сторони підписали угоду до договору про надання охоронних послуг №2 від 04.10.2012 р., якою внесли зміни в п.7.2 договору та продовжили строк дії договору до 31.10.2014 р.

21.10.2014 р. сторони підписали угоду до договору про надання охоронних послуг №2 від 04.10.2012 р., якою внесли зміни в п.7.2 договору та продовжили строк дії договору до 31.10.2015 р.

Згідно актів наданих послуг, копії яких знаходяться в матеріалах справи, позивачем надано відповідачу послуг з охорони приміщення ресторану на загальну суму 494' 262,00 грн. за період з лютого 2013 р. по жовтень 2014 р.

Сторони підписали акт звірки розрахунків станом на 04.11.2014 р., яким підтверджено заборгованість відповідача перед позивачем на загальну суму 494' 262,00 грн.

Станом на дату прийняття рішення доказів погашення заборгованості відповідачем не надано.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Між сторонами виникли взаємні права та обов'язки на підставі укладеного договору про надання послуг.

Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.903 ЦК України).

Згідно ст.526 ЦК України та ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до підпункту к) пункту 4.1 договору замовник зобов'язувався своєчасно здійснювати оплату наданих послуг в розмірі та порядку, передбаченому договором.

Відповідачем належним чином надано обумовлені договором послуги з охорони приміщення, проте відповідачем безпідставно не оплачено їх вартість, тому вартість наданих послуг на загальну суму 494' 262,00 грн. є правомірною та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.4-3 та ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ст.43 ГПК України).

Відповідно до п.2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011р. якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

У силу вимог ст.49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

На підставі викладеного та керуючись ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст.11, 526, 901, 903 Цивільного кодексу України та ст.ст. 3, 12, 33, 34, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАХІДПАБ" (79008, м. Львів, вул. Римлянина, 1, ідентифікаційний ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХМАШ" (61022, м. Харків, проспект Правди, буд.7, ідентифікаційний ) заборгованість в сумі 494' 262,00 грн. та 9' 885,24 грн. судового збору.

3. Наказ видати відповідно до ст.116 ГПК України.

У судовому засіданні 20.01.2015р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст складений та підписаний 21.01.2015 р.

Суддя Яворський Б.І.