ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.01.15р. Справа № 904/9331/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "ФЄВ", м. Нікополь

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "Теплотехніка", м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості у сумі 66 081,99 грн.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

Від позивача: Алексейчук В.М., виписка з ЄДР серія ААВ № 297497, керівник;

Від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „ФЄВ" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 49 542, 39 грн., що складає суму заборгованості за договором постачання № 041013 ПР від 04.10.13 р., 3 540, 06 грн. - пені, 1 470, 76 грн. - річних, 1 822 грн. - штрафу, 9 706, 78 грн. - інфляції.

Відповідач відзив на позов не надав, його представник в засідання не з'явився.

Останній був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, з огляду на наступне.

Згідно з Інформаційним листом Вищого господарського суду України від 13.08.2008р. № 01-8/482 "Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року" відповідно до пункту 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженою наказом Вищого господарського суду України від 10.12.2002р. № 75 (з подальшими змінами), перший, належним чином підписаний, примірник процесуального документа (ухвали, рішення, постанови) залишається у справі; на звороті у лівому нижньому куті цього примірника проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправку документа, що містить: вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена.

Дана відмітка, за умови, що її оформлено відповідно до наведених вимог названої Інструкції, є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

Водночас до повноважень господарських судів не віднесено з'ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи, примірники повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками „адресат вибув", „адресат відсутній", зокрема, "за зазначеною адресою не проживає" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників процесу про вчинення судом певних процесуальних дій.

Крім того, особи, які беруть участь у розгляді справи, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.(див. Постанову Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.11р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 13.01.15 р., відповідач знаходиться за адресою, зазначеною у позовній заяві, на яку і була надіслана ухвала суду про відкладення розгляду справи до 13.01.15 р.

Як вбачається із матеріалів справи, зазначену вище ухвалу суду про відкладення розгляду справи, відправлено до об'єкту поштового зв'язку Дніпропетровськ 83 з індексом 49083, про що свідчить копія витягу з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта", інші відомості відсутні (а.с. 37-38).

Таким чином, господарський суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

13.01.15 р. в судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

04.10.13 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „ФЄВ" (Позивач; Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Науково-виробниче об'єднання „Теплотехніка" (Відповідач; Покупець) укладено договір поставки № 041013 ПР (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. вище зазначеного Договору, Постачальник зобов'язується в порядку та на умовах даного договору передати у визначений строк (строки) Товар у власність Покупця, а Покупець зобов'язується в порядку та на умовах даного договору прийняти товар та оплатити його вартість у відповідності з специфікаціями (виставленими рахунками, накладними на поставлений товар), який є невід'ємною частиною Договору.

Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1.2. Договору, загальна кількість товару, який є предметом поставки за Договором, його асортимент (номенклатура) визначається в специфікаціях, накладних на поставлений товар.

Виконуючи умови Договору, позивач здійснив поставку товару відповідачу на загальну суму 49 524, 39 грн., про що свідчать видаткові накладні № Д1110131 від 11.10.13 р., № ДБ7-000015 від 22.10.13 р. (а.с. 12-13).

Згідно п. 4.1. Договору, ціна договору орієнтовано рівна 50 000 грн.

В п. 4.2. Договору сторони узгодили, що оплата кожної поставленої партії товару здійснюється Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 30 робочих днів з моменту відвантаження продукції Постачальником на склад Покупця або іншим способом, дозволеним законодавством України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів виконання зобов'язань щодо оплати поставленого товару в сумі 49 524, 29 грн., на момент розгляду спору, відповідач не надав.

З огляду на вище викладене, вимогу позивача щодо примусового стягнення зазначеної вище суми, слід визнати обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошових зобов'язань на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Згідно наданого позивачем розрахунку сума річних за загальний період з 25.11.13 р. по 24.11.14 р. складає 1 470, 76 грн. та підлягає до примусового стягнення.

Суд звертає увагу на те, що при здійсненні розрахунку інфляції по накладній № ДБ7-000015 від 22.10.13 р. за період з грудня 2013 р. по листопад 2014 р., позивач невірно визначив початок періоду прострочення.

Відповідно до п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" від 17.12.2013 року, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

Після перерахунку, з врахуванням положень, викладених у зазначеній вище Постанові ВГСУ, до стягнення підлягає інфляція за загальний період з листопада 2013 р. по листопад 2014 р. в сумі 9 706, 78 грн.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За прострочення виконання зобов'язань щодо оплати за поставлений товар, сторонами в Договорі передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 10% від суми поставленої та не сплаченої продукції, а також у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення (п. 6.2.).

Згідно наданого позивачем розрахунку сума пені за загальний період з 25.11.2013 р. по 04.06.2014 р. складає 3 540, 06 грн.; сума штрафу 1 822 грн.

Зазначенні вище суми підлягають до примусового стягнення.

Керуючись ст. ст. 526, 610, 611, 625, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Науково-виробниче об'єднання „Теплотехніка" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Собінова. 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий Дім „ФЄВ" (53213, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 9/1, ) 49 542 (сорок дев'ять тисяч п'ятсот сорок дві гривні) 39 коп. основного боргу, 3 540 (три тисячі п'ятсот сорок гривень) 06 коп. пені, 1 470 (одна тисяча чотириста сімдесят гривень) 76 коп. річних, 1 822 (одна тисяча вісімсот двадцять дві гривні) штрафу, 9 706 (дев'ять тисяч сімсот шість гривень) 78 коп. інфляції, 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 17.01.15 р.

Суддя І.Ф. Мельниченко