ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.01.15р. Справа № 904/9300/14
За позовом Міського комунального підприємства "Дніпропетровські міські теплові мережі", м. Дніпропетровськ

до Комунального підприємства "Житлово-експлатаційне підприємство № 22" Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

про стягнення 17 220,07грн.

Суддя Мілєва І.В.

Представники:

від позивача: Запороженко О. І., довіреність № 1804 від 18.03.2014р.

від відповідача: Бєляєва О.М., довіреність №150 від 23.12.2014р.

СУТЬ СПОРУ:

Міське комунальне підприємство "Дніпропетровські міські теплові мережі" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційне підприємство № 22" Дніпропетровської міської ради про стягнення 29 267,67 грн., з яких: 27 766,05 грн. - заборгованість за спожиту теплову енергію, 1 501,62 грн. - пеня.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №050700 від 01.02.2011р. про постачання теплової енергії, в частині оплати спожитої теплової енергії.

Ухвалою суду від 25.11.2014р. порушено провадження по справі та призначено судове засідання на 23.12.2014р.

23.12.2014р. розгляд справи відкладено на 21.01.2014р.

21.01.2014р. позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, оскільки відповідачем було сплачено з 19.06.2014р. по 21.10.2014р. 12 047,60 грн., просить стягнути 17 220,07грн., з яких: 15 718,45 грн. - заборгованість за спожиту теплову енергію, 1501,62 грн. - пеня.

21.01.2014р. відповідач подав до суду копії платіжних доручень на підтвердження сплати ним позивачу 12 047,60 грн. (датовані з 19.06.2014р. по 21.10.2014р.).

У судове засідання з'явилися представники сторін.

Відзиву на позов до суду не надано, тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами (ст. 75 Господарського процесуального кодексу України).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.02.2011р. між Міським комунальним підприємством "Дніпропетровські міські теплові мережі" (енергопостачальна організація) та Комунальним житлово-експлуатаційним підприємством № 22 (споживач) було укладено договір про постачання теплової енергії №050700(далі - договір).

За цим договором енергопостачальна організація бере на себе зобов'язання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов'язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором (п. 1.1 договору).

Згідно правил користування тепловою енергією, споживач зобов'язується встановити прилади обліку теплової енергії. Облік споживання теплової енергії проводиться по приладам обліку, встановленим на вводах гоп вул. Будьонного, 29, розрахунковим способом службові приміщення КЖЕП № 22 (п. 5.1 договору).

Розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводиться у грошовій формі відповідно до встановлених тарифів (п. 8.1. договору).

Розрахунковим періодом є календарний місяць, по результатам якого підписується акт (в 2-х примірниках) на відпуск-отримання теплової енергії у формі додатку 4 (п. 8.2. договору).

Споживач зобов'язаний не пізніше ніж за 5 діб до початку розрахункового періоду сплачувати енергопостачальній організації вартість теплової енергії згідно з її кількістю, передбаченою у додатку 1 до цього договору, по власним платіжним дорученням із зазначенням періоду, за який він сплачує (п. 8.3 договору).

Остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться споживачем впродовж 5 діб після одержання рахунку енергопостачальної організації, яка зобов'язана направити його споживачу не пізніше 10 числа місяця слідуючого за розрахунковим. У випадку утворення переплати, вона зараховується в рахунок наступних платежів (п. 8.4 договору).

В разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію нараховується пеня в розмірі 1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, за кожний день прострочки (п. 8.2.3 договору).

Цей договір набуває чинності з дня його підписання і діє до 01.07.2014р. (п. 11.1. договору).

Відповідно до додатку № 1 зі змінами від 01.10.2013р. до договору (а.с. 12) теплова енергія постачається за адресами: вул. Фосфорна, 5а, вул. Будьонного, 29.

На виконання умов договору позивач за період з жовтня 2013 року по квітень 2014 року поставив на адресу відповідача теплову енергію на загальну суму 28 333,11 грн., що підтверджується актами прийому-передачі та виставив рахунки, а саме:

- акт приймання-передачі за жовтень 2013р. на суму 1 868,74 грн. (а.с. 27);

- рахунок № 050700 від 31.10.2013р. на суму 1 868,74 грн. (а.с. 19);

- акт приймання-передачі за листопад 2013р. на суму 4 154,34 грн. (а.с. 28);

- рахунок № 050700 від 30.11.2013р. на суму 4 154,34 грн. (а.с. 20);

- акт приймання-передачі за грудень 2013р. на суму 6 433,18 грн. (а.с. 29);

- рахунок № 05700 від 31.12.2013р. на суму 6 433,18 грн. (а.с. 21);

- акт приймання передачі за січень 2014р. на суму 6 391,79 грн. (а.с. 30);

- рахунок № 050700 від 31.01.2014р. на суму 6 391,79 грн. (а.с. 22);

- акт приймання-передачі за лютий 2014р. на суму 5 555,18 грн. (а.с. 31);

- рахунок № 050700 від 28.02.2014р. на суму 5 555,81 грн. (а.с. 23);

- акт приймання-передачі за березень 2014р. на суму 3 011,32 грн. (а.с. 32);

- рахунок № 050700 від 31.03.2014р. на суму 3 011,32 грн. (а.с. 24);

- акт приймання-передачі за квітень 2014р. на суму 917,93 грн. (а.с. 33)

- рахунок № 050700 від 30.04.2014р. на суму 917,93 грн. (а.с. 25).

Відповідно до п. 3.2.2 договору споживач теплової енергії зобов'язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені цим договором.

Позивач зазначав в позовній заяві, що у порушення умов договору відповідач свого обов'язку щодо повної та своєчасної оплати поставленої теплової енергії не виконав, сплатив 567,06 грн., внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 27 766,05 грн. за період з жовтня 2013 року по квітень 2014 року, що і є причиною спору.

13.06.2014р. сторони договору підписали акт звірки взаємних розрахунків, відповідно до якого заборгованість відповідача склала 27 766,05 грн.

21.01.2014р. позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, оскільки відповідачем було сплачено з 19.06.2014р. по 21.10.2014р. 12 047,60 грн., просить стягнути17 220,07грн., з яких: 15 718,45 грн. - заборгованість за спожиту теплову енергію, 1501,62 грн. - пеня.

21.01.2014р. відповідач подав до суду копії платіжних доручень на підтвердження сплати ним позивачу 12 047,60 грн. (датовані з 19.06.2014р. по 21.10.2014р.).

За договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується (ч.1 ст. 275 Господарського кодексу України).

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (п. 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

На час розгляду справи доказів сплати основного боргу у розмірі 15 718,45 грн. (28 333,11 грн.- 567,06 грн.-12 047,60 грн.) відповідач не давав, доводів позивача, наведених в обґрунтування позовних вимог, не спростував.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення основного боргу у розмірі 15 718,45 грн. є правомірними та підлягають задоволенню.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 1 501,62 грн. станом на 10.06.2014р.

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України).

У разi порушення зобов'язання настають правовi наслiдки, встановленi договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштiв сплачують на користь одержувачiв цих коштiв за прострочку платежу пеню в розмiрi, що встановлюється за згодою сторiн. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського Кодексу України).

Відповідно до п. 8.2.3 договору в разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію - нараховується пеня в розмірі 1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, за кожний день прострочки.

З урахуванням положень ч.6 ст.232 Господарського Кодексу України судом проведено перерахунок пені та встановлено, що її розмір становить 1480,04грн.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги підлягають задоволенню на загальну суму стягнути 17 198,49грн., з яких: 15 718,45 грн. - заборгованість за спожиту теплову енергію, 1480,04грн. - пеня.

Згідно з абз. 4 п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. «Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України» правило статті 49 ГПК України щодо розподілу сум судового збору у справах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, пропорційно розміру задоволених позовних вимог застосовується також і у випадках, коли судовий збір сплачено за мінімальною (визначеною Законом) ставкою.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: на позивача - 2,38грн. (0,13%), на відповідача - 1824,62грн. (99,87%).

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.1, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційне підприємство № 22" Дніпропетровської міської ради (49102, м. Дніпропетровськ, вул. Будьонного, 29, ідентифікаційний код 32616710) на користь Міського комунального підприємства "Дніпропетровські міські теплові мережі" (49044, м. Дніпропетровськ, вул. к. Маркса, 37, ідентифікаційний код 321082770) 17 198,49грн., з яких: 15 718,45 грн. - заборгованість за спожиту теплову енергію, 1480,04грн. - пеня, про що видати наказ.

Стягнути з Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційне підприємство № 22" Дніпропетровської міської ради (49102, м. Дніпропетровськ, вул. Будьонного, 29, ідентифікаційний код 32616710) на користь Міського комунального підприємства "Дніпропетровські міські теплові мережі" (49044, м. Дніпропетровськ, вул. к. Маркса, 37, ідентифікаційний код 321082770) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1824,62грн., про що видати наказ.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його оголошення, а у разі якщо в судовому засідання було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення -з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 21.01.2015

Суддя І.В. Мілєва