РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/27700/14 13.01.15

За позовом Заступника прокурора Печерського району міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради;

до Товариства з додатковою відповідальністю "Український науково-дослідний інститут водогосподарсько-екологічних проблем";

про внесення змін до договору.

Суддя О. В. Мандриченко

Представники:

Від прокуратури: Веселовська І. В., прокурор, посвідчення № 007435 від 03.10.2012 р.;

Від позивача: Кириченко А.Б., представник, довіреність № 225-КР-1128 від 01.10.2014 р.;

Від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник прокурора Печерського району міста Києва в інтересах держави в особі позивача у поданій до господарського суду позовній заяві просить внести зміни до п. 2.2 договору оренди земельної ділянки укладеного між позивачем та відповідачем, зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 08.02.2002 року за № 82-6-00041 у книзі записів державної реєстрації договорів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2014 року порушено провадження у справі № 910/27700/14, розгляд справи призначено на 13.01.2015 року.

У судовому засіданні 13.01.2015 р. прокурор та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач був належним чином повідомлений про час, день і місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу суду і підтверджує факт отримання ухвали господарського суду представником відповідача 17.12.2014 р.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. Згідно статті 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідач не направив в судове засідання своїх повноважних представників, не надав письмовий відзив на позовну заяву, а також не заперечив позовні вимоги по суті.

З огляду на неявку представника відповідача в судове засідання, господарський суд враховує, що за змістом ст. 22 Господарського процесуального кодексу України прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Між Київською міською радою (орендодавець) та Товариством з додатковою відповідальністю "Український науково-дослідний інститут водогосподарсько-екологічних проблем" (орендар) 17.12.2001 року було укладено договір оренди земельної ділянки, зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 08.02.2002 р. за № 82-6-00041 (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору орендодавець на підставі рішення Київради від 21.12.2000 р. за №123/1100, передає, а орендар приймає в оренду строком на 15 років земельну ділянку, місце розташування якої в провул. Інженерному, 4-Б, у Печерському району міста Києва, розміром 0,0737 га, для експлуатації та обслуговування адміністративного корпусу у межах, які перенесені в натуру (на місцевість) і зазначені на плані, що є невідємною частиною цього договору.

Згідно з п. 2.1. договору за оренду земельної ділянки орендар сплачує орендодавцеві орендну плату у грошові формі, незалежно від результатів своєї діяльності.

Річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у розмірі 1 (одного) відсотка від грошової оцінки. (п. 2.2. договору)

Відповідно до п. 2.3. договору умови цього правочину, щодо розміру орендної плати, можуть змінюватися за згодою сторін шляхом внесення змін до цього договору, за винятком випадку, передбаченого пунктом п'ятим цього договору. Пропозиції про перегляд розміру орендної плати надсилаються не частіше, ніж один раз на квартал і розглядаються відповідно до законодавства. Відсутність відповіді на таку пропозицію не означає погодження такої пропозиції.

У відповідності до статті 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

З 01.01.2011 року набрав чинності Податковий кодекс України, положеннями якого передбачено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (стаття 288 Податкового кодексу України).

Статтею 288.5.1 Податкового кодексу України визначено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

З метою приведення у відповідність до вимог законодавства істотних умов договорів оренди земельних ділянок, відповідно до статті 30 Закону України "Про оренду землі", статей 40, 41, 286, 288 Податкового кодексу України 28.02.2013 Київською міською радою прийнято рішення № 89/9146 "Про внесення змін до договорів оренди земельних ділянок у частині приведення розміру річної орендної плати у відповідність до положень статті 288 Податкового кодексу України". Відповідно до вказаного Рішення орган місцевого самоврядування вирішив внести зміни до договорів оренди земельних ділянок в частині річної орендної плати, встановивши її у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки. Зазначеним рішенням було покладено обов'язок на орендарів земельних ділянок, зокрема, Товариство з додатковою відповідальністю "Український науково-дослідний інститут водогосподарсько-екологічних проблем" забезпечити оформлення внесення відповідних змін до договорів оренди земельних ділянок.

Відповідно до частини 1 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно частини 5 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

Відповідно до статті 22 Закону України "Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації" рішення органів місцевого самоврядування публікуються в офіційних виданнях (відомостях, бюлетенях, збірниках, інформаційних листках тощо) та друкованих засобах масової інформації відповідних органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що рішення Київської міської ради № 89/9146 "Про внесення змін до договорів оренди земельних ділянок у частині приведення розміру річної орендної плати у відповідність до положень статті 288 Податкового кодексу України" від 28.02.2013 було офіційно оприлюднено 02.04.2013 у газеті Київської міської ради "Хрещатик" випуск № 33(1161) та на офіційному веб-сайті Київської міської ради.

Також у матеріалах справи міститься лист № 17829/10/15-08 від 18.04.2013, яким Державна податкова інспекція у Печерському районі м. Києва повідомила відповідача про прийняття Київською міською радою рішення № 89/9146, яким, відповідно, встановлено орендну плату у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, вказавши про необхідність привести у відповідність до чинного законодавства розмір, нарахування та сплату орендної плати за землю за договором.

Таким чином, відповідач не міг не знати про рішення Київської міської ради № 89/9146 "Про внесення змін до договорів оренди земельних ділянок у частині приведення розміру річної орендної плати у відповідність до положень статті 288 Податкового кодексу України" від 28.02.2013, втім, не забезпечив оформлення внесення відповідних змін до спірного договору.

Відповідно до пункту 2.3. договору, пропозиції про перегляд розміру орендної плати надсилаються не частіше, ніж один раз на квартал і розглядаються відповідно до законодавства.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про оренду землі" зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Статтею 651 Цивільного кодексу України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; а також у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору (стаття 652 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Таким чином, як на момент укладення спірного договору, так і на момент розгляду спору в суді, орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності була/є регульованою ціною, що, в свою чергу, свідчить про наявність підстав для перегляду розміру орендної плати - у разі законодавчої зміни її граничного розміру.

Статтею 30 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Водночас, постановою Верховного Суду України від 20.11.2012 р. № 3-53гс-12 було роз'яснено, що надсилання відповідачеві пропозицій про внесення змін до договору оренди є виключно правом, а не обов'язком позивача, тому недотримання останнім вимог частини другої статті 188 Господарського кодексу України щодо обов'язку надсилання іншій стороні пропозицій про зміну умов договору оренди земельної ділянки не позбавляє його права звернутися до суду з позовом про зміну умов договору.

Таким чином, враховуючи те, що розмір орендної плати за землю було законодавчо змінено, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для зміни договору у частині, що стосується розміру орендної плати за користування земельною ділянкою.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги прокурора про внесення змін до п. 2.2 договору оренди земельної ділянки від 17.12.2001 р. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір в розмірі 1 218,00 грн. покладається на відповідача та стягується з останнього в дохід Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Внести зміни до п. 2.2 договору оренди земельної ділянки, укладеного між Київською міською радою (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, ) та Товариством з додатковою відповідальністю "Український науково-дослідний інститут водогосподарсько-екологічних проблем" (01010, м. Київ, пров. Інженерний, 4-Б, ) від 17.12.2001 року, зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 08.02.2002 року за № 82-6-00041 у книзі записів державної реєстрації договорів, виклавши його у такій редакції:

"Річна орендна плата за земельну ділянку, відповідно до рішення Київської міської ради № 89/9146 від 28.02.2013 року "Про внесення змін до договорів оренди земельних ділянок у частині приведення розміру річної орендної плати у відповідність до положень статті 288 Податкового кодексу України", встановлюється у розмірі 3 (трьох) відсотків від її нормативної грошової оцінки".

3. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Український науково-дослідний інститут водогосподарсько-екологічних проблем" (01010, м. Київ, пров. Інженерний, 4-Б, ) в доход Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень). Видати наказ.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

5. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 16.01.2015 р.