РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/24481/14 14.01.15

За позовомДержавного підприємства "Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України" в особі Радошинського кар'єроуправління
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Індастріал Технолоджис"
простягнення 24501,75 грн.
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивача Сахарчук В.О. - представник;
від відповідача не з'явився;
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України" в особі Радошинського кар'єроуправління звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Індастріал Технолоджис" про стягнення 24501,75 грн. за договором поставки №08/001/14 від 17.04.2014.

Позовні вимоги мотивовано тим, що в порушення умов укладеного між сторонами договору №08/001/14 від 17.04.2014 відповідачем не було поставлено позивачу товар, у зв'язку з чим позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення перерахованої суми попередньої оплати у розмірі 23335,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2014 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/24481/14 та призначено розгляд справи на 24.12.2014.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.12.2014 розгляд справи, у зв'язку з неявкою представника відповідача у судове засідання, було відкладено на 14.01.2015. Крім цього, цією ж ухвалою, судом, за клопотанням представника позивача було продовжено строк розгляду спору у справі № 910/24481/14 на 15 днів.

Відповідач повноважних представників в судове засідання не направив, відзив на позов не надав.

В матеріалах справи наявне повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення №570, яке свідчить про отримання 17.11.2014 відповідачем ухвали Господарського суду міста Києва від 10.11.2014, №194, яке свідчить про отримання 02.01.2015 відповідачем ухвали Господарського суду міста Києва від 24.12.2014.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

17.04.2014 між позивачем, як покупцем та відповідачем, як постачальником, було укладено договір поставки №08/001/14, відповідно до умов якого, постачальник зобов'язався поставити та передати у власність покупцю продукцію, відповідно до специфікації, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити цей товар на умовах даного договору (п.1.1.), найменування товару: підшипник PSL9Е-1 В 45-1105-0329-1 (п.1.2.), товар повинен бути готовий до вивозу покупцем не пізніше 50 днів з дня погодження сторонами заявки покупця (п.5.1.), загальна сума по договору становить 46670,00 грн. (п.6.4.), покупець здійснює оплату товару протягом 10 банківських днів з дня його отримання. (п.7.2.), за несвоєчасну підготовку товару до вивозу, постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен банківський день прострочки включаючи день оплати, але не більше 5% заборгованості (п.11.3.).

Відповідно до специфікації до договору від 23.04.2014 між сторонами було погоджено поставку товару на суму 46670,00 грн.

Згідно платіжного доручення №208 від 28.04.2014 позивачем було сплачено відповідачу 23335,00 грн. попередньої оплати.

16.08.2014 позивачем було направлено на адресу відповідача лист - вимогу за вих.№202 від 14.08.2014 із вимогою про повернення грошових коштів у розмірі 23335,00 грн.

У зв'язку з тим, що відповідач не повернув позивачу суму попередньої оплати у розмірі 23335,00 грн., останній звернувся з відповідним позовом до Господарського суду міста Києва.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст.712 Цивільного кодексу України).

Згідно із ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтями 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Згідно з ст.663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як свідчать матеріали справи, а відповідачем твердження позивача не спростовані, позивачем було перераховано відповідачу попередню оплату у розмірі 23335,00 грн., а відповідачем, в свою чергу, не було поставлено позивачу товар у строк, передбачений п.5.1. договору поставки №08/001/14 від 17.04.2014, тобто до 13.06.2014 (дата специфікації до договору + 50 днів), у зв'язку з чим, позивач 16.08.2014 звернувся до відповідача з вимогою про повернення коштів попередньої оплати у розмірі 23335,00 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 23335,00 грн. є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім основного боргу, за прострочення виконання зобов'язання по поставці товару, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 1166,75 грн.

Відповідно до змісту ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 11.3. укладеного між сторонами договору передбачено, що за несвоєчасну підготовку товару до вивозу, постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен банківський день прострочки включаючи день оплати, але не більше 5% заборгованості.

Оскільки судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем зобов'язання по поставці товару позивачу, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Індастріал Технолоджис" (02232, м. Київ, вул. Данькевича, 1/79, кв.27, ідентифікаційний код 36192386) на користь Державного підприємства "Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України" (03038, м. Київ, вул.Протасів Яр, 2, ідентифікаційний код 242449750) в особі Радошинського кар'єроуправління (45074, Волинська обл., Ковельський район, с. Радошин, вул. Зелена, 1, ідентифікаційний код 34879366) заборгованість у розмірі 23335 (двадцять три тисячі триста тридцять п'ять) грн. 00 коп., пеню у розмірі 1166 (одна тисяча сто шістдесят шість) грн. 75 коп. та судовий збір у розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 19.01.2015.

Суддя Ю.М. Смирнова