ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.01.2015 р. Справа№ 914/129/15

Суддя господарського суду Львівської області Пазичев В.М., розглянувши матеріали позовної заяви, в приміщенні господарського суду Львівської області (79014, м. Львів, вул. Личаківська, 128, каб. № 618)

за позовом: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Галичина» (Львівська обл., м. Радехів)

про: стягнення заборгованості по договору № 1 про надання послуг (виконання робіт) та договору № 2 купівлі-продажу молока коров'ячого незбираного у сумі 1105330,93 грн.

визнав, що позовну заяву слід повернути позивачу без розгляду.

Виносячи дану ухвалу суд виходив з наступного:

16.01.2015 року за вх. № 136 в канцелярії Господарського суду Львівської області зареєстровано позовну заяву Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Галичина» про стягнення заборгованості по договору № 1 про надання послуг (виконання робіт) та договору № 2 купівлі-продажу молока коров'ячого незбираного у сумі 1105330,93 грн.

Згідно ч. 1 ст. 58 ГПК України, в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Тобто, дозволяється об'єднувати вимоги, які пов'язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтуються ці вимоги.

Згідно ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Отже, для об'єднання позовних вимог необхідні такі умови: 1) пов'язаність вимог між собою підставою виникнення, тобто такі вимоги мають походити від спільної підстави, 2) пов'язаність між собою поданими доказами, тобто обґрунтування позовних вимог наявністю обставин, що підтверджуються на підставі представлених позивачем тих самих доказів.

Однак, розглянувши позовну заяву, суд встановив, що в ній об'єднано позовні вимоги щодо двох договорів, що стосуються двох різних зобов'язань, а саме: Договір № 1 про надання послуг (виконання робіт) від 20.06.2014 року, згідно якого позивач просить стягнути з відповідача 552673,80 грн. основного боргу, пеню у розмірі 59279,86 грн., 6813,78 грн. - 3% річних та 45319,19 інфляційних втрат за невиконання зобов'язання щодо оплати наданих послуг щодо заготівлі (збирання) якісного сирого товарного коров'ячого молока від тварин, які утримуються в особистих підсобних господарствах населення, та Договір № 2 купівлі-продажу молока коров'ячого незбираного від 01.08.2014 року згідно якого позивач просить стягнути з відповідача 388048,00 грн. основного боргу, пеню у розмірі 31861,44 грн., 3573,80 грн. - 3% річних та 17761,06 інфляційних втрат за невиконання зобов'язання щодо оплати поставленого позивачем товару.

Отже, з позовної заяви не слідує, що вказані позовні вимоги пов'язані між собою підставами виникнення, спільністю доказів, на які посилається позивач в підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, по кожній з позовних вимог, а тому сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила об'єднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Крім того, відповідно до п.5.1 роз'яснення Вищого арбітражного суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» N 02-5/78 від 04.03.1998 р., платіжні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі, однак, всупереч чинному законодавству України, як доказ направлення позовної заяви відповідачу, позивач подав лише копію фіскального чеку.

Крім того, форма і зміст документів, які подаються до господарського суду, повинні відповідати вимогам, установленим чинним законодавством України для цих документів. Якщо законодавством установлено вимоги до певних документів, то документи повинні відповідати цим вимогам. Зокрема, відповідно до частини 2 статті 36 Господарського процесуального кодексу України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Відповідно до пункту 5.27. Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 року № 55, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "Згідно з оригіналом", назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, при цьому засвідчуватись повинна кожна сторінка документа з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи. Згідно вказаним вимогам чинного законодавства України, позивачу необхідно належним чином оформлити копії доказів, які було долучено до матеріалів справи.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 56, 63, 86 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Галичина» про стягнення заборгованості по договору № 1 про надання послуг (виконання робіт) та договору № 2 купівлі-продажу молока коров'ячого незбираного у сумі 1105330,93 грн. - повернути без розгляду.

ДОДАТОК: на 23 - ох арк. та конверт

Суддя Пазичев В.М.

Згідно ч.3 ст.63 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущенного порушення.