КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2015 р. Справа№ 911/4820/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Ільєнок Т.В.

Яковлєва М.Л.

за участю представників:

від ТОВ "Мережа сервісних станцій "Тідісі-Дальнобой": представник - Собко С.Л. - за довіреністю,

від ТОВ "Техно-Буд Сервіс": не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Буд Сервіс"

на ухвалу Господарського суду Київської області від 26.11.2014р.

у справі №911/4820/14 (суддя Заєць Д.Г.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Буд Сервіс" про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Продавців послуг та товарів для автомобілів" від 19.08.2014 р. у справі №477/0714

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мережа сервісних станцій "Тідісі-Дальнобой", с. Чагор Глибоцького р-ну Чернівецької обл.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Буд Сервіс", м. Бровари Київської обл.

про стягнення заборгованості та штрафних санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Продавців послуг та товарів для автомобілів" від 19 серпня 2014 року у справі №477/07/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мережа сервісних станцій "Тідісі-Дальнобой" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Буд Сервіс" про стягнення заборгованості та штрафних санкцій позов задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Буд Сервіс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мережа сервісних станцій "Тідісі-Дальнобой" суму основного боргу в розмірі 249097,73 грн., штрафу у розмірі 37364,66 грн., 3 % річних у розмірі 3685,28 грн., витрат щодо сплати третейського збору розміром 1233,63 грн.

У листопаді 2014 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Техно-Буд Сервіс" звернулось до Господарського суду Київської області із заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Продавців послуг та товарів для автомобілів" від 19 серпня 2014 року у справі №477/07/14.

Заява мотивована тим, що спірне рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, питання, вирішені судом у спірному рішенні виходять за межі третейської угоди, склад третейського суду, яким прийнято оскаржуване рішення, не відповідає вимогам ст. 16-19 Закону України "Про третейські суди".

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.11.2014 р. у справі №911/4820/14 в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Буд Сервіс" про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Продавців послуг та товарів для автомобілів" від 19 серпня 2014 року у справі №477/07/14, розглянутої Постійно діючим третейським судом при Асоціації "Продавців послуг та товарів для автомобілів" відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Техно-Буд Сервіс" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Буд Сервіс" ро скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Продавців послуг та товарів для автомобілів" від 19 серпня 2014 року у справі №477/07/14.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала суду першої інстанції є неправомірною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Мережа сервісних станцій "Тідісі-Дальнобой" вказує на те, що наведені в апеляційній скарзі доводи не підтверджені доказами, а тому рішення третейського суду та ухвала суду першої інстанції є законними та обґрунтованими, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.12.2014 р. витребувано у Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Продавців послуг та товарів для автомобілів" справу №477/07/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мережа сервісних станцій "Тідісі-Дальнобой" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Буд Сервіс" про стягнення заборгованості та штрафних санкцій.

Згідно листа Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Продавців послуг та товарів для автомобілів" №1401/3 від 14.01.2015 р. матеріали справи №447/07/14 на підставі ухвали Господарського суду Київської області від 23.09.2014 р. у справі №911/4077/14 були передані на розгляд до Господарського суду Київської області та до цього часу не були повернуті до третейського суду.

За таких обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, колегія суддів, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Мережа сервісних станцій "Тідісі-Дальнобой" в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Техно-Буд Сервіс" явку свого представника в судове засідання не забезпечило, через канцелярію суду надало клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із зайнятістю його представника в іншому судовому процесі та про продовження строків розгляду справи.

Розглянувши зазначене клопотання, колегія суддів дійшла висновку про його відхилення з наступних підстав.

Згідно роз'яснень п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Так, доказів того, що керівництво Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Буд Сервіс", яке в силу ст. 28 Господарського процесуального кодексу України може бути представником юридичної особи, не в змозі прийняти участь в судовому засіданні не подано, а участі представника товариства у іншому судовому процесі не є підставою для відкладення розгляду справи в розумінні ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, так як в даному випадку заявник мав можливість скористатись правилами ст. 28 Господарського процесуального кодексу України та ст. 244 Цивільного кодексу України та забезпечити участь у судовому засіданні іншого представника.

Неявка представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Буд Сервіс" в судове засідання не перешкоджає розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення апеляційної скарги по суті.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Мережа сервісних станцій "Тідісі-Дальнобой", колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.08.2012 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мережа сервісних станцій "Тідісі-Дальнобой" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Техно-Буд Сервіс" (покупець) укладено договір поставки №885/2012П (Договір).

У відповідності до положень пункту 1.1 Договору постачальник зобов'язався поставити покупцеві автомобільні товари.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мережа сервісних станцій "Тідісі-Дальнобой" 04.07.2014 р. звернулось до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Продавців послуг та товарів для автомобілів" з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Буд Сервіс" заборгованості у розмірі 293453,15 грн. у зв'язку з порушенням Товариством з обмеженою відповідальністю "Техно-Буд Сервіс" умов договору №885/2012П.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Продавців послуг та товарів для автомобілів" від 19 серпня 2014 року у справі №477/07/14 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Тідісі-Дальнобой" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Буд Сервіс" про стягнення заборгованості у розмірі 293453,15 грн. задоволено, та присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Буд Сервіс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мережа сервісних станцій "Тідісі-Дальнобой" суму основного боргу в розмірі 249097,73 грн., штрафу у розмірі 37364,66 грн., 3% річних у розмірі 3685,28 грн. та витрати щодо сплати третейського збору у розмірі 1233,63 грн.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід'ємна частина третейської угоди. За будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту третейського суду застосовуються положення регламенту. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди.

Згідно п. 10.4 Договору усі спори, що пов'язані із цим Договором, його укладанням або такі, що виникають в процесі виконання умов цього Договору, вирішуються шляхом переговорів між представниками сторін.

У випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, сторони, керуючись ст. 5 Закону України "Про третейські суди", домовились про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Продавців послуг та товарів для автомобілів", що знаходиться за адресою: м. Бровари, вул. Богунська, 26 В. Суддя призначається Головою Третейського суду у відповідності до чинного Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Продавців послуг та товарів для автомобілів". Регламент вказаного третейського суду розміщений на сайті tidici.com/reglament.rar (п. 10.5 Договору)

Таким чином, колегія суддів зазначає, що договір №885/2012П від 13.08.2012 р., який підписаний сторонами та скріплений їх печатками, містить третейське застереження (п. п. 10.4 10.5), а тому послання заявника на те, що рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Продавців послуг та товарів для автомобілів" від 19.08.2014 р. у справі №477/07/14 прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, спростовуються положеннями Договору.

Статтею 6 Закону України "Про третейські суди" встановлено, що третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком: 1) справ у спорах про визнання недійсними нормативно-правових актів; 2) справ у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов'язаних із задоволенням державних потреб; 3) справ, пов'язаних з державною таємницею; 4) справ у спорах, що виникають із сімейних правовідносин, крім справ у спорах, що виникають із шлюбних контрактів (договорів); 5) справ про відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом; 6) справ, однією із сторін в яких є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт під час здійснення ним владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, державна установа чи організація, казенне підприємство; 7) справ у спорах щодо нерухомого майна, включаючи земельні ділянки; 8) справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення; 9) справ у спорах, що виникають з трудових відносин; 10) справ, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, пов'язаних із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цих товариств; 11) інших справ, які відповідно до закону підлягають вирішенню виключно судами загальної юрисдикції або Конституційним Судом України; 12) справ, коли хоча б одна із сторін спору є нерезидентом України; 13) справ, за результатами розгляду яких виконання рішення третейського суду потребуватиме вчинення відповідних дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими чи службовими особами та іншими суб'єктами під час здійснення ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень; 14) справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Оскільки Постійно діючим Третейським судом при Асоціації "Продавців послуг та товарів для автомобілів" під час розгляду справи №477/07/14 розглядалось питання щодо стягнення заборгованості, що виникла у Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Буд Сервіс" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Мережа сервісних станцій "Тідісі-Дальнобой" через неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Техно-Буд Сервіс" договору поставки №885/2012П від 13.08.2012 року, місцевий господарський суд дійшов обгрунтованого висновку, що третейський суд правомірно розглянув позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Мережа сервісних станцій "Тідісі-Дальнобой" як таку, що підвідомча третейським судам на підставі ст. 6 Закону України "Про третейські суди".

Посилання заявника на те, що склад третейського суду, яким прийнято спірне рішення не відповідав вимогам ст.ст. 16-19 Закону України "Про третейські суди" підлягають відхиленню з оглядну на наступне.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про третейські суди" склад третейського суду формується шляхом призначення чи обрання третейських суддів (третейського судді). Третейський суд може розглядати справи в складі одного третейського судді або в будь-якій непарній кількості третейських суддів. У постійно діючому третейському суді кількісний та персональний склад третейського суду визначається за правилами, встановленими регламентом третейського суду. У третейському суді для вирішення конкретного спору сторони на свій розсуд можуть домовитися про кількісний і персональний склад третейського суду. За всіх умов третейський суд може розглядати справи в будь-якій непарній кількості третейських суддів. Якщо сторони не погодили кількісний склад третейського суду в третейському суді для вирішення конкретного спору, то третейський розгляд здійснюється у складі трьох суддів.

Статтею 17 Закону України "Про третейські суди" встановлено, що формування складу третейського суду в постійно діючому третейському суді здійснюється в порядку, встановленому регламентом третейського суду. Формування складу третейського суду в третейському суді для вирішення конкретного спору здійснюється в порядку, погодженому сторонами. Якщо сторони не погодили іншого, то формування складу третейського суду в третейському суді для вирішення конкретного спору здійснюється в такому порядку: 1) при формуванні третейського суду в складі трьох і більше третейських суддів кожна із сторін призначає чи обирає рівну кількість третейських суддів, а обрані у такий спосіб третейські судді обирають ще одного третейського суддю для забезпечення непарної кількості третейських суддів. Якщо одна із сторін не призначить чи не обере належної кількості третейських суддів протягом 10 днів після одержання прохання про це від іншої сторони або якщо призначені чи обрані сторонами третейські судді протягом 10 днів після їх призначення чи обрання не оберуть ще одного третейського суддю, то розгляд спору в третейському суді припиняється і цей спір може бути переданий на вирішення компетентного суду; 2) якщо спір підлягає вирішенню третейським суддею одноособово і після звернення однієї сторони до іншої з пропозицією про призначення чи обрання третейського судді сторони не призначать чи не оберуть третейського суддю, то розгляд спору в третейському суді припиняється і цей спір може бути переданий на вирішення компетентного суду. Головуючий складу третейського суду у справі та третейський суддя у випадку, передбаченому абзацом першим пункту 1 частини третьої цієї статті, обираються не менш як двома третинами від призначеного чи обраного складу суду шляхом відкритого голосування. Сторони та призначені чи обрані ними третейські судді при призначенні чи обранні у відповідних випадках третейських суддів або головуючого складу третейського суду повинні забезпечувати додержання вимог цього Закону.

Відповідно до ст. 10 регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Продавців послуг та товарів для автомобілів" сторони мають право вільно призначити третейський суд та третейських суддів. За домовленістю сторін вони можуть доручити третій особі (юридичній або фізичній) призначення чи обрання третейських суддів. Для призначення чи обрання третейських суддів у кожній справі необхідна їхня згода. Призначення чи обрання третейських суддів здійснюється із затвердженого списку третейських суддів Третейського суду, який має рекомендаційний характер.

Як вбачається з оскаржуваного рішення третейського суду від 19.08.2014 р., справа №477/07/14 була розглянута третейським суддею Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Продавців послуг та товарів для автомобілів" Буряк Іриною Михайлівною.

Згідно ст. 18 Закону України "Про третейські суди" третейські судді не є представниками сторін. Третейським суддею може бути призначена чи обрана особа, яка прямо чи опосередковано не заінтересована в результаті вирішення спору, а також має визнані сторонами знання, досвід, ділові та моральні якості, необхідні для вирішення спору. Третейськими суддями не можуть бути: особи, які не досягли повноліття, та особи, які перебувають під опікою чи піклуванням; особи, які не мають кваліфікації, погодженої сторонами безпосередньо чи визначеної у регламенті третейського суду; особи, які мають судимість; особи, визнані в судовому порядку недієздатними; судді судів загальної юрисдикції або Конституційного Суду України. У разі одноособового вирішення спору третейський суддя постійно діючого третейського суду повинен мати вищу юридичну освіту. У разі колегіального вирішення спору вимоги щодо наявності вищої юридичної освіти поширюються лише на головуючого складу третейського суду. При вирішенні спору третейським судом для вирішення конкретного спору угодою сторін можуть бути встановлені додаткові вимоги до третейських суддів.

Відповідно до списку третейських суддів Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Продавців послуг та товарів для автомобілів", затвердженого загальними зборами членів Асоціації "Продавців послуг та товарів для автомобілів" протоколом №2/13 від 15 липня 2013 року, Буряк Ірина Михайлівна є третейським суддею Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Продавців послуг та товарів для автомобілів", 1979 року народження, має вищу юридичну освіту за спеціальністю правознавство, стаж роботи третейським суддею - 9 років.

Таким чином, суд першої інстанції зробив правильний висновок, що склад третейського суду, яким прийнято оскаржуване рішення відповідав вимогам ст.ст. 16-19 Закону України "Про третейські суди".

Колегія суддів також відхиляє посилання апеляційної скарги на те, що судом першої інстанції неправомірно відмовлено у задоволенні клопотання заявника про зупинення провадження у справі №911/4820/14 до вирішення справи №911/4785/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Буд Сервіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мережа сервісних станцій "Тідісі-Дальнобой" про визнання недійсним третейського застереження з огляду на наступне.

Так, з поданої заявником ухвали господарського суду Київської області від 12 листопада 2014 року за №911/4785/14 про порушення провадження у справі не вбачається, що предметом розгляду справи №911/4785/14 є визнання недійсним третейського застереження, передбаченого договором поставки №885/2012П від 13.08.2012 р., на підставі якого здійснювалось провадження під час розгляду третейським судом справи №477/07/14.

Крім того, у випадку визнання недійсним третейського застереження, передбаченого договором поставки №885/2012П від 13.08.2012 р., заявник не буде позбавлений права звернутись до господарського суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування ухвали.

Відповідно до ч. 5 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до п. 1 ст. 103 Господарського процесуального кодексу України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладені обставини колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Буд Сервіс" про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Продавців послуг та товарів для автомобілів" від 19 серпня 2014 року у справі №477/07/14 та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Буд Сервіс" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 26.11.2014 р. у справі №911/4820/14 залишити без змін.

3. Матеріали справи №911/4820/14 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова може бути оскаржена впродовж двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді Т.В. Ільєнок

М.Л. Яковлєв