номер провадження справи 11/130/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2015 Справа № 905/3674/14-908/5283/14

Господарський суд Запорізької області у складі:

головуючий - суддя Гончаренко С.А., розглянувши в відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Злагода» (вул. Щорса, буд. 42/3, с. Ілліча, Котянтинівський район, Донецька область, 85143; ),

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Сінтезпродсервіс» (вул. Артема, буд. 74, м. Донецьк, Донецька область, 83001; ),

відомості про представників сторін та учасників судового процесу:

від позивача: Земскова О.О. - дов. №13/01-1 від 13.01.2015;

Сідорова В.О. - дов. №13/01-2 від 13.01.2015;

від відповідача: не з'явився;

про: стягнення 347 572,65 грн., -

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Донецької області надійшла позовна заява сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Сінтезпродсервіс» 347 572,65 грн., які складаються з 310 850,00 грн. основного боргу та 36 722,65 грн. пені.

Ухвалою від 10.06.2014р. порушено провадження по справі, призначені час і дата судового засідання.

У зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя Господарським судом Донецької області на території проведення антитерористичної операції у Донецькій області, на підставі Розпорядження голови Вищого господарського суду України від 02.09.2014 року №28-р «Про зміну територіальної підсудності господарських справ», здійснено повторний автоматичний розподіл справи. Ухвалою від 27.11.2014р. справа прийнята до розгляду даним складом суду, призначені дата і час судового засідання, сторони зобов'язані надати документи та вчинити дії, необхідні для всебічного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Позивач наполягає за задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у позовній заяві, зокрема, повідомив, що спір виник внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору № 1-ОК від 09.09.2013р. в частині своєчасної та повної оплати поставленої сільгосппродукції. Заборгованість на момент подачі позовної заяви до суду становить 310 850,00 грн. Порушення строків оплати призвело до нарахування позивачем пені в сумі 36 722,65 грн. Разом із стягненням вказаних сум, позивач просить судові витрати, пов'язані із розглядом справи віднести на відповідача.

Відповідач вимоги суду щодо надання відзиву на позовну заяву та витребуваних судом документів не виконав, повноважного представника в судове засідання не направив, при цьому про дату і час судового засідання був повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи без участі представника відповідача не надходило. Таким сином, справа розглядається в порядку, передбаченому ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, за наявними в матеріалах справи документами.

Вивчивши матеріали справи та додатково надані докази, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступні обставини:

Статтею 11 Цивільного кодексу України закріплено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до п. 2 цієї статті підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Зобов'язанням, відповідно до п. п. 1, 2 ст. 509 цього Кодексу, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

09.09.2013р. між сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Злагода» (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Сінтезпродсервіс» (покупець) був укладений договір поставки № 1-ОК. Відповідно до умов договору позивач прийняв на себе зобов'язання у визначеному порядку і строки передавати у власність покупця товар відповідної кількості та якості, а також за визначеною ціною. Відповідач, в свою чергу, зобов'язався приймати товар та оплачувати його вартість.

За своєю правовою природою договір, укладений між позивачем та відповідачем, є договором поставки.

В силу положень ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

На виконання умов договору позивачем з 18.09.2013 по 14.11.2013р. на користь відповідача були здійснені поставки сільгосппродукції на загальну суму 426 870,00 грн., що підтверджується видатковими накладними, належним чином засвідчені копії яких, додані позивачем до позовної заяви.

Факт отримання відповідачем товару підтверджується підписами уповноваженої особи на видаткових накладних, скріплених печаткою ТОВ «Сінтезпродсервіс» та довіреностями на отримання товарно-матеріальних цінностей, виданими на ім'я Савченка Дмитра Анатольовича.

Разом з видатковими накладними відповідачу передавались рахунки, належним чином засвідчені копії яких, також додані позивачем до позовної заяви.

Відповідно до п. 4.3 договору, оплата здійснюється покупцем на умовах, вказаних у додатковій угоді, яка є невід'ємною частиною договору, а також на підставі підписаних сторонами видаткових накладних та виставлених постачальником рахунків-фактур на кожну партію товару.

Протягом дії договору сторони тричі укладали додаткові угоди, всі з яких містять умову про відстрочку платежу у 20 календарних днів з моменту постачання партії товару до установ Державної пенітенціарної служби України.

Стаття 193 Господарського кодексу України передбачає, суб'єкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст. 526 Цивільного кодексу України. Так, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно умовам договору та вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у разі відсутності таких умов і вимог - згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно ставляться.

Відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином (своєчасно та у повному обсязі) не виконував, отриманий товар оплатив лише частково, в сумі 116 020,00 грн., внаслідок чого у нього виникла заборгованість в розмірі 310 850,00 грн.

Відповідно до ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

В п. 6.2 договору сторони передбачили, що у разі порушення строків оплати товару покупець має сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми наявної заборгованості за кожен день прострочення.

Позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача пеню в сумі 36 722,65 грн.

Між тим, позовні вимоги в частині стягнення пені задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню у розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

З огляду на викладене, між сторонами не досягнуто згоди щодо розміру пені, оскільки ставка НБУ є величиною змінною, і в договорі необхідно зазначати, за який саме період вона береться.

Враховуючи наведені норми та умови договору, укладеного між сторонами, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Сінтезпродсервіс» 310 850,00 грн. заборгованості за поставлений товар заявлені правомірно та обґрунтовано, підтверджені зібраними у справі доказами, а відтак підлягають задоволенню.

Судові витрати слід віднести на відповідача, пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Сінтезпродсервіс» (вул. Артема, буд. 74, м. Донецьк, Донецька область, 83001; ) на користь сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» (вул. Щорса, буд. 42/3, с. Ілліча, Котянтинівський район, Донецька область, 85143; ) 310 850 (триста десять тисяч вісімсот п'ятдесят) грн. 00 коп. основного боргу та 6 217 (шість тисяч двісті сімнадцять) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

В судовому засіданні 13.01.2015р. оголошена вступна і резолютивна частини рішення. Рішення в повному обсязі складено і підписане 14.01.2015р.

Суддя С.А.Гончаренко