ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2015 року Справа № 925/2192/14

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Довганя К.І., при секретарі Олексенко Т.В., за участю представників сторін: позивача - Строгої Т.В. за довіреністю, відповідача - Ганнисика О.Ю. за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом Канівської центральної районної лікарні до комунального підприємства теплових мереж про стягнення 190860,55 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення зайво сплачених коштів в сумі 190860,55 грн. за послуги теплопостачання.

В обґрунтування позову позивач вказав, що проведеною державною фінансовою інспекцією ревізією встановлено завищену вартість теплопостачання Канівської ЦРЛ, в результаті чого позивачем у період 2011-2014 р.р. безпідставно сплачено відповідачу 190860,55 грн. Тому в порядку ст. 1212 ЦК України позивач просить стягнути ці кошти з відповідача.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача у відзиві на позов та у судовому засіданні проти позову заперечував з підстав викладених у ньому. Заперечення вмотивовано, тим що факт надання відповідних послуг та їх вартість підтверджена сторонами шляхом складання актів приймання - передачі виконаних робіт. Крім того умовами договорів не передбачено механізму перерахунку кількості спожитого тепла в залежності від фактичної температури повітря в бік зменшення або збільшення. Крім того відповідач вказує, що послуги з теплопостачання позивачем надавались відповідачу на умовах укладених сторонами договорів, що виключає можливість застосування ст.. 1212 ЦК України.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні у справі докази, встановив наступне.

Сторонами були укладені договори від 12.01.2011 року № 13 про надання послуг з централізованого опалення та гарячої води, від 30.01.2012 №13 на закупівлю послуг з постачання водяної пари і гарячої води (включно з холодоагентами) (послуги з постачання теплової енергії для опалення), від 18.01.2013 №68/73 на закупівлю послуг з постачання водяної пари і гарячої води (включно з холодоагентами) (послуги з постачання теплової енергії для опалення) та від 14.02.2014 №48 на закупівлю послуг постачання пари та гарячої води.

Відповідно до п.5.1 Договору на закупівлю послуг з постачання водяної

пари і гарячої води (включно з холодоагентами) від 30.01.2012 №13 визначено, що послуги з постачання, водяної пари і гарячої води надаються Замовникові (лікарні) в обсягах згідно з додатком 1.

Згідно з додатком 1 до Договору від 30.01.2012 передбачено, що при відсутності приладів обліку оплату за опалення Споживач здійснює за спожиту теплову енергію, визначену згідно з договірним тепловим навантаженням з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря і фактичного часу споживання теплової енергії.

Пунктом 11.3 договору про надання послуг з централізованого

опалення та гарячої води від 12.01.2011 року №13, п.11.8 договору на закупівлю послуг з постачання водяної пари і гарячої води (включно з холодоагентами) від 18.01.2013 №13 та п.11.8 договору на закупівлю послуг з постачання пари та гарячої води від 14.02.2014 №48 зазначено, що відносини між учасником (Канівським КПТМ) та Замовником (Канівською ЦРЛ), не обумовлені Договором, визначаються чинним законодавством України.

Відповідно до п.5.2 Договору від 12.01.2011 та п.11.2 Договорів від

30.01.2012, від 18.01.2013 та від 14.02.2014, укладеним між. Канівською ЦРЛ та Канівським КПТМ, передбачено, що у разі встановлення приладів обліку теплової енергії не на межі балансової належності, до обсягів теплової енергії, визначеної за фактичними показниками приладів обліку, додаються втрати на дільницях тепломережі, що перебувають на балансі Замовника (Канівської ЦРЛ), від межі балансової належності до місця встановлення приладів, обліку.

Відповідно до проведеної ревізії Державною фінансової інспекції Черкаської області за період з 01.01.2011 по 30.09.2014 в Акті ревізії зазначені

порушення:

Протягом періоду з 01.10.2011 по 30.04.2014 виставлення рахунків за тепло, спожите для опалення окремих приміщень Канівської ЦРЛ (в яких відсутні засоби обліку), Канівським КПТМ проводилось відповідно до максимального теплового навантаження з урахуванням фактичного часу споживання теплової енергії.

Крім того відповідачем не проводилось щомісячне коригування кількості відпущеної теплоти у відповідності до зовнішньої температури повітря, як це вимагається п.23 та п.27 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.07 №1198 (далі - Правила №1198), а саме: „у споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах Теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді" та „Якщо фактична середньомісячна температура зовнішнього повітря вище зазначеної в нормативних документах, то проводиться Перерахунок плати за теплоносій у бік зменшення".

Згідно з п. 5.4 Договору від 12.01.2011 та п.1.1.4 Договорів від 30.01.2012, від 18.01.2013 та від 14.02.2014 межа балансової та експлуатаційної відповідальності сторін не може бути змінена в односторонньому порядку.

В ході проведення контрольного заходу на адресу Канівського КПТМ направлено запит щодо надання інформації про обсяги споживання тепла Канівською ЦРЛ протягом періоду з 01.01.2011 по 30.09.2014, а також копій розрахунків обсягу теплових втрат, на підставі яких проводиться нарахування їх вартості.

Листом Канівського КПТМ надані копії розрахунків теплових втрат на

дільницях від межі балансової належності до теплових лічильників, встановлених у корпусах Канівської ЦРЛ (витяги з проектної документації на встановлення теплолічильників).

Крім того, надано розрахунок втрат теплової енергії трубопроводами опалення від межі балансової належності до будівель лікарні, в яких не встановлені прилади обліку, а також пояснюючу записку щодо розрахунку теплових втрат.

Згідно з інформацією, вказаною у пояснюючій, „...Розрахунок теплових втрат з 2012 року прийнятий для загальної протяжності тепломереж до 1000 п.м. в розмірі 4,8% від відпущеної теплової енергії (КТМ 204-94 України) і склали розрахунково 68,029 Гкал за рік. В тому числі: 16,153 Гкал/рік на об'єктах з лічильниками та 51,876 Гкал/рік на об'єктах без лічильників.

Розрахункова кількість теплової енергії на об'єктах без лічильників згідно

додатку №1 до Договору №13 від 01.01.2012 року склала 298,256 Гкал/рік, що з

урахуванням втрат становить 350,132 Гкал/рік. Додаткові втрати 8,63 Гкал/рік у

грудні 2012 року та 16,974 Гкал/рік у грудні 2013 року нараховані з умовою подальшого уточнення при одержанні даних з Ц|РЛ про протяжність теплових мереж...".

Фактично протягом періоду з 01.10.2011 по 31.12.2011 відповідно рахунків, виставлених Канівським КПТМ для приміщень, де відсутні прилади обліку, закладом оплачено теплопостачання в кількості 125,44 Гкал; протягом 2012 року - 346,64 Гкал; у 2013 році - 353,64 Гкал та протягом періоду з 01.01.2014 по 30.04.2014 - 212,438 Гкал.

Крім того, протягом 2012-2013 років теплопостачальною організацією при виставленні рахунків за спожите тепло враховано теплові втрати в кількості 8,627 Гкал (2,9% від кількості 297,48 Гкал) та 16,974 Гкал (4,8% від кількості 353,625 Гкал) розраховано в частках від відпущеної теплової енергії. Дебіторська та кредиторська заборогованість по розрахунках за теплопостачання згідно з даними бухгалтерського обліку лікарні станом на 30.09.2014 відсутня.

Вартість наданих позивачем відповідачу послуг погоджувалась сторонами шляхом щомісячного підписання актів прийому-здачі виконаних робіт. Ці акти підписувались уповноваженими особами та затверджувались керівниками сторін.

Позивач вважає, що відповідач в порушення умов вказаних договорів, п.п.23, 27 Правил №1198, в частині проведення коригування спожитої теплової

енергії на середньомісячну температуру зовнішнього повітря, а також п.11.3 Договору від 12.01.2011, п.11.8 Договорів від 30.01.2012 та від 18.01.2013 протягом періоду з 01.10.2011 по 30.04.2014 завищив вартість теплопостачання для Канівської ЦРЛ на суму 174 143,81 грн.

Крім того, звіркою даних щодо Обсягів споживання тепла, вказаних в актах спожитої теплової енергії, з обсягами, вказаними у розрахунках на оплату теплопостачання, встановлено, що у грудні 2012 року, до рахунку у подвійному розмірі включено втрати теплової енергії в обсязі 20, 63 Гкал (тариф відповідно до постанови НКРЕ-625,26 грн./Гкал без ПДВ), чим не дотримано вимоги ч. 1 ст.9 Закону № 996 та пп.2.2. Положення № 88 та призвело до завищення вартості спожитої теплової енергії на суму 16716,74 грн.

Згідно з ст. 11 ч.ч. 1, 2 п. 1 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов'язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов'язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов'язання і договір - розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, главами 19, 20 ГК України, правові наслідки порушення зобов'язання, відповідальність за порушення зобов'язання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України, про послуги - главою 63, про підряд і будівельний підряд, як окремий вид зобов'язань, - параграфами 1, 3 глави 61 ЦК України, а також розділами IV, V та ст.ст. 317-323 ГПК України.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За змістом ст.ст. 193, 202 ГК, ст.ст. 509, 525, 526, 598, 599 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, припиняється на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України: порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Акти прийому - здачі наданих послуг за вказаними вище договорами підписані сторонами без зауважень, докази заявлення позивачем про завищення вартості наданих послуг до матеріалів справи не надавались, тобто спірні кошти було перераховано на оплату виконаних послуг.

Крім того системний аналіз положень ч. 1, п.1 ч.2 ст. 11, ч.1 ст. 177, ч. 1 ст. 202, ч. 1,2 ст. 205, ч. 1 ст. 207, ч.1 ст. 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей). Набуття одніє зі сторін зобов"язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов"язання не є безпідставними. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст.. 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Із вищенаведених обставин вбачається, що договори від 12.01.2011 року № 13 про надання послуг з централізованого опалення та гарячої води, від 30.01.2012 №13 на закупівлю послуг з постачання водяної пари і гарячої води (включно з холодоагентами) (послуги з постачання теплової енергії для опалення), від 18.01.2013 №68/73 на закупівлю послуг з постачання водяної пари і гарячої води (включно з холодоагентами) (послуги з постачання теплової енергії для опалення) та від 14.02.2014 №48 на закупівлю послуг постачання пари та гарячої води є укладеними та виконані в спірній частині обома сторонами, зобов'язання сторін, що виникли із них - припинені.

Отже, суд вважає, що заявлена позивачем до стягнення спірна сума у виді зайво сплачених коштів за послуги теплопостачання в загальній сумі 190860,55 грн. не є безпідставно набутою відповідачем в розумінні ст.. 1212 ЦК України, оскільки відповідно до вищенаведених норм чинного законодавства та договорів сторони виконали договірні обов'язки в повному обсязі, претензій один до одного не мали.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи повинні підтверджуватись лише належними і допустимими доказами, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами названу ним обставину для стягнення з відповідача 190860,55 грн. а тому у задоволені позову слід відмовити.

Відповідно до статті 49 ГПК України, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня підписання.

Повний текст рішення складено і підписано 20.01.2015 року.

Суддя К.І.Довгань