КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2015 р. Справа№ 910/19411/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Кропивної Л.В.

Смірнової Л.Г.

при секретарі судового засідання Громак В.О.

від позивача - Борисенко Д.В.;

від відповідача - не з'явився;

від прокуратури - Жовтун Н.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Деррік»

на рішення господарського суду міста Києва від 03.11.2014р.

по справі № 910/19411/14 (суддя - Картавцева Ю.В.)

за позовом публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Деррік»

за участю прокуратури міста Києва

про розірвання договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 03.11.2014р. позов задоволено повністю. Розірвано договір купівлі-продажу № 230/12 від 15.05.2012р., укладений між публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Надра України» та товариством з обмеженою відповідальністю «Голден Деррік».

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю «Голден Деррік» звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 03.11.2014р. по справі № 910/19411/14 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.12.2014р. апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Деррік» прийнято до провадження.

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Надра України» заперечує роти апеляційної скарги та просить залишити рішення господарського суду міста Києва від 03.11.2014р. у справі №910/19411/14 без змін, а апеляційну скаргу ТОВ «Голден Деррік» - без задоволення, з підстав викладених у письмовому відзиві.

Прокуратура міста Києва аперечує проти апеляційної скарги та просить залишити рішення господарського суду міста Києва від 03.11.2014р. без змін.

Від ТОВ «Голден Деррік» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із зайнятістю представника у інших процесах.

Публічне акціонерне товариство «Національної акціонерної компанії «Надра України» заперечило проти зазначеного клопотання, вважає, що представник був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Прокуратура міста Києва клопотання про відкладення залишила на розсуд суду.

За клопотанням публічного акціонерного товариства «Національної акціонерної компанії «Надра України» здійснювалась фіксація судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

15.05.2012 р. між публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Надра України» (Продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Голден Деррік» (Покупець) був укладений Договір купівлі-продажу № 230/12 (частки у праві спільної часткової власності (спільному майні учасників) за Договором № 1-Д21/008/2000 від 28.11.2000р. про спільну діяльність на Сахалінському родовищі, укладеним між національною акціонерною компанією «Надра України», дочірнім підприємством Національної акціонерної компанії «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія» та закритим акціонерним товариством «Девон») (з усіма додатками, змінами і доповненнями, додатковими угодами, що є невід'ємною частиною вказаного договору), за умовами якого продавець передає покупцю, а покупець з дати укладення цього договору набуває право власності на частку продавця у праві спільної часткової власності (спільному майні учасників) за Договором про спільну діяльність у розмірі 35 %./а.с. 29/.

Згідно п. 1 Договору купівлі-продажу № 230/12 від 15.05.2012 р. (далі - Договір купівлі-продажу) продавець підтверджує, що станом на дату укладення даного договору частка продавця у праві спільної часткової власності (спільному майні учасників) за Договором № 1-Д21/008/2000 від 28.11.2000 р. про спільну діяльність (надалі - Договір про спільну діяльність) становить 35 %.

Відповідно до п. 3 Договору купівлі-продажу сторони узгодили, що ціна продажу частки за цим договором без урахування ПДВ становить 11 500 000,00 гривень, сума ПДВ 2 300 000,00 гривень, разом з ПДВ 13 800 000,00 грн. і сплачується покупцем продавцю протягом 30 банківських днів з дати підписання цього договору.

Пунктом 7 Договору купівлі-продажу встановлено, що усі правовідносини, що виникають з цього договору або пов'язані із ним, у тому числі пов'язані із дійсністю, укладенням, виконанням, зміною та припиненням цього договору, тлумаченням його умов, визначенням наслідків недійсності або порушення договору, регламентуються цим договором та відповідними нормами чинного в Україні законодавства, а також застосовними до таких правовідносин звичаями ділового обороту на підставі принципів добросовісності, розумності та справедливості.

На виконання умов Договору купівлі-продажу відповідачем здійсненні наступні оплати: 11.07.2012 р. - 1 800 000,00 грн., 12.07.2012 р. - 1 700 000,00 грн., 13.07.2012 р. - 1 450 000,00 грн., 18.07.2012 р. - 1 450 000,00 грн., 19.07.2012 р. - 1 450 000,00 грн., що підтверджується витягом картки рахунку та виписками з особового рахунку та сторонами не оскаржується. /а.с. 65, 75-79/.

Внаслідок порушення зобов'язань по Договору купівлі-продажу в частині оплати у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 5 950 000,00 грн.

24.04.2014 р. позивач звернувся до відповідача з претензією № 490/2/02/11 на суму 5 950 000,00 грн., в якій зазначено, що станом на 03.04.2014р. за ТОВ «Голден Деррік» рахується заборгованість перед НАК «Надра України» по Договору купівлі-продажу №230/12 від 15.05.2012р. у розмірі 5 950 000,00грн. /а.с. 61/.

У вищезазначеній претензії позивач вимагав перерахування заборгованості.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 698 вищенаведена претензія була отримана відповідачем 28.04.2014 р. /а.с. 63/.

Листом б/н від 11.06.2014р. відповідач повідомив позивача про те, що адміністрацією підприємства відповідача вирішуються питання із банківською установою щодо відкриття кредитної лінії, всі отримані кошти будуть спрямовані на погашення заборгованості перед позивачем. /а.с. 64/.

Доказів сплати заборгованості по Договору купівлі-продажу у розмірі 5 950 000, 00 грн. матеріали справи не містять.

Враховуючи вищенаведене позивач просить суд розірвати Договір купівлі-продажу у зв'язку із істотним порушенням умов спірного договору.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до п. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. (ч. 2 п. 2 ст. 16 ЦК України).

За статтею 20 Цивільного кодексу України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Разом з тим, передбачене статтею 188 ГК України надсилання іншій стороні пропозиції про розірвання договору в разі виникнення такої необхідності є правом, а не обов'язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує та може звернутися за захистом свого порушеного права шляхом подання позову до відповідача про розірвання договору. Наведена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 19.09.2011 р. № 22/110 (абз. 8 п. 1 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 24.11.2011р. № 01-06/1642/2011).

Таким чином, позивач не позбавлений права звернутися за захистом свого порушеного права шляхом подання позову до відповідача про розірвання договору, навіть за відсутності доказів надсилання пропозиції про розірвання спірного договору в порядку ст. 188 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Спірний Договір за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу, правовідносини за яким регулюються главою 54 розділу III Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Умовами спірного Договору сторони узгодили, що ціна продажу частки за цим договором без урахування ПДВ становить 11 500 000,00 гривень, сума ПДВ 2 300 000,00 грн., разом з ПДВ 13 800 000,00 грн. і сплачується покупцем (відповідачем) продавцю (позивачу) протягом 30 банківських днів з дати підписання цього договору.

Однак, в порушення зазначеного відповідач сплатив 7 850 000,00грн., несплаченою залишається сума 5 950 000,00 грн.

Таким чином, несплата покупцем товару є істотним порушенням, що в свою чергу є підставою для розірвання договору.

Відповідно до п. 2 ст. 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи, колегія суддів приходить до висновку, що господарським судом міста Києва правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з'ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

Доводи наведені в апеляційній скарзі колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

За наведених у даній постанові обставин, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування рішення господарського суду міста Києва від 03.11.2014 р. у справі № 910/19411/14.

Клопотання ТОВ «Голден Деррік» про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 28 Господарського процесуального кодексу України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище.

Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації (за наявності).

Таким чином, ТОВ «Голден Деррік» мало можливість направити іншого представника або керівника.

Разом з цим, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду хоче звернути увагу апелянта на положення статті 22 Господарського процесуального кодексу України, за якою сторони мають добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Не з'явлення в судове засідання та неодноразові клопотання про відкладення свідчать про штучне затягування судового процесу, що суперечить, зокрема, вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Відповідні дії або бездіяльність з урахуванням обставин конкретної справи може розцінюватись господарським судом як зловживання процесуальними правами.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду міста Києва від 03.11.2014 р. у справі № 910/19411/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

2. Матеріали справи № 910/19411/14 повернути до господарського суду міста Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді Л.В. Кропивна

Л.Г. Смірнова