РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року Справа № 918/429/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Крейбух О.Г.

судді Дужич С.П. ,

судді Василишин А.Р.

при секретарі Михальчук В.К.

за участю представників:

позивача за первісним позовом - Малишева А.А.;

відповідача за первісним позовом - Грибок Л.Т.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Плюс" на рішення господарського суду Рівненської області від 02.09.14 р. у справі № 918/429/14 (суддя Павленко Є.В.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю - фірма "Гарант Плюс"

до кооперативного підприємства "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання" Рівненської обласної спілки споживчих товариств

про повернення майна та стягнення штрафних санкцій

та

за зустрічним позовом кооперативного підприємства "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання" Рівненської обласної спілки споживчих товариств

до товариства з обмеженою відповідальністю-фірми "Гарант Плюс"

про визнання недійсним договору та акта приймання-передачі

ВСТАНОВИВ:

09 квітня 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю-фірма "Гарант Плюс" звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до кооперативного підприємства "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання" Рівненської обласної спілки споживчих товариств про повернення майна та стягнення штрафних санкцій /т.1, а.с. 2-4/.

28.05.2014 року ТзОВ фірма "Гарант Плюс" подано до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, яка прийнята місцевим господарським судом та згідно якої позивач просить зобов'язати КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання" ОССТ повернути на користь ТзОВ фірма "Гарант Плюс" наступне майно:

- Medium ХШВ "Оболонь" ANT, заводський номер 47691/47576, інвентарний номер 886444/886442 у кількості 2 штук загальною вартістю 4 939, 77 грн.;

- Large ХШВ-800 "Оболонь", заводський номер 1378, інвентарний номер 819825 у кількості 1 штуки вартістю 6 282, 55 грн. та стягнути неустойку в розмірі 10 324, 53 грн. /т.1, а.с.132-134/.

06.08.2014 року ТзОВ фірма "Гарант Плюс" подано до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, яка прийнята місцевим господарським судом та згідно якої позивач відмовився від стягнення неустойки в розмірі 10 324,53 грн., просить зобов'язати КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання" ОССТ повернути на користь ТзОВ фірма "Гарант Плюс" наступне майно:

- Medium ХШВ "Оболонь" ANT, заводський номер 47691/47576, інвентарний номер 886444/886442 у кількості 2 штук загальною вартістю 4 939, 77 грн.;

- Large ХШВ-800 "Оболонь", заводський номер 1378, інвентарний номер 819825 у кількості 1 штуки вартістю 6 282, 55 грн. та стягнути неустойку в розмірі 10 324, 53 грн. /т.1, а.с.188/.

23 квітня 2014 року кооперативне підприємство "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання" Рівненської обласної спілки споживчих товариств звернулося до господарського суду Рівненської області із зустрічним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю-фірма "Гарант Плюс" про визнання недійсним договору та акта приймання-передачі /т.1, а.с.36-38/.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 23.04.2014р. прийнято зустрічну позовну заяву КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання" Рівненської ОСС для спільного розгляду з позовом ТзОВ-фірми "Гарант Плюс" /т.1, а.с.75-76/.

28.08.2014 року КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання" Рівненської обласної спілки споживчих товариств подано до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, яка прийнята місцевим господарським судом та згідно якої позивач просить визнати недійсним договір суборенди майна № 25182/00026 від 26.04.2011 року /т.1, а.с.209/.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 02.09.2014 року у справі № 918/429/14 (суддя Павленко Є.В.) у задоволенні позову ТзОВ-фірми "Гарант Плюс" відмовлено.

Зустрічний позов КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання" Рівненської обласної спілки споживчих товариств задоволено частково.

Визнано недійсним договір суборенди майна № 25182/00026, укладений 26 квітня 2011 року між ТзОВ-фірмою "Гарант Плюс" та КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання" Рівненської обласної спілки споживчих товариств.

Провадження у справі в частині позовних вимог КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання" Рівненської обласної спілки споживчих товариств до ТзОВ-фірми "Гарант Плюс" про визнання недійсним акта прийому-передачі майна в суборенду від 26 квітня 2011 року припинено.

Стягнуто з ТзОВ-фірми "Гарант Плюс" на користь КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання" Рівненської обласної спілки споживчих товариств 1 218,00 грн судового збору, а також 4 070, 00 грн. витрат на проведення судової експертизи.

Стягнуто з КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання" Рівненської обласної спілки споживчих товариств в доход Державного бюджету України 609,00 грн. судового збору.

Ухвалою суду повернуто ТзОВ-фірмі "Гарант Плюс" 201,46 грн. судового збору /т.1, а.с. 213-216/.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач за первісним позовом ТзОВ-фірма "Гарант Плюс" звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Рівненської області від 02.09.2014 року у даній справі скасувати частково та зобов'язати КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання" ОССТ повернути на користь ТзОВ фірма "Гарант Плюс" майно згідно акту приймання-передачі майна в суборенду від 26.04.2011 року /т.1, а.с.243-245/.

В обгрунтування апеляційної скарги, скаржник вказує наступне:

- укладення договору суборенди майна № 25182/00026 від 26.04.2011 року відбулося й майно передавалося відповідачу, а відтак, договір підписано з перевищенням службових повноважень і, як наслідок, створює проблеми для його безперешкодного повернення;

- оскільки судом при постановленні рішення було визнано договір суборенди недійсним, то акт приймання-передачі майна в суборенду від 26.04.2011 року є належним доказом й свідчить про те, що майно було передано в користування КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання" ОССТ, яке не повернуте й до сьогодні.

Таким чином, на думку скаржника, правові підстави для відмови в задоволенні позову відсутні, просить рішення господарського суду Рівненської області від 02.09.2014 року у даній справі скасувати частково та зобов'язати КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання" ОССТ повернути на користь ТзОВ фірма "Гарант Плюс" майно згідно акту приймання-передачі майна в суборенду від 26.04.2011 року /т.1, а.с.243-245/.

КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання" ОССТ у відзиві на апеляційну скаргу заперечило проти доводів та вимог скарги, вказавши, що господарський суд Рівненської області при винесенні рішення правомірно застосував норми матеріального та процесуального права, повністю з'ясував обставини справи та дослідив докази у справі, постановив законне та обгрунтоване рішення, а тому просить оскаржуване рішення залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити /т.2, а.с.7-9/.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 23.10.2014 року у справі № 918/429/14 апеляційну скаргу прийнято до провадження у скоалі колегії суддів: головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Юрчук М.І., суддя Василишин А.Р. та призначено до розгляду на 12.11.2014 року /т.1, а.с. 235-236/.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 12.11.2014 року розгляд справи відкладено на 03.12.2014 року в зв'язку із клопотанням позивача за первісним позовом /т.2, а.с.12-13/.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 03.12.2014 року розгляд справи відкладено на 23.12.2014 року в зв'язку із необхідністю витребування нових доказів /т.2, а.с.22-24/.

Розпорядженням голови Рівненського апеляційного господарського суду від 22.12.2014 року внесено зміни до складу колегії суддів, окрім заміни головуючого судді у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Юрчука М.І.; визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Дужич С.П., суддя Василишин А.Р. /т.2, а.с. 28/.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 23.12.2014 року розгляд справи відкладено на 21.01.2015 року в зв'язку із необхідністю витребування нових доказів /т.2, а.с.37-39/.

21.01.2015 року в судовому засіданні сторони повністю підтримали вимоги і доводи, викладені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї відповідно.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з наступного.

26.04.2011 року між ТзОВ фірма "Гарант Плюс" (надалі - орендар, позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом, апелянт) та КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання" ОСС в особі генерального директора Романського І.Г. (надалі - суборендар, відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом) за погодженням з власником майна ЗАТ "Оболонь" підписано договір суборенди майна № 25182/00026 (надалі - Договір), відповідно до п.1.1 якого орендар передає суборендареві у строкове платне користування (оперативну суборенду), а суборендар приймає торгово-рекламне обладнання та зобов'язується сплачувати орендарю орендну плату /т.1, а.с.8-10/.

Пунком 1.2. Договору встановлено рік виробництва майна, місцезнаходження, вартість та кількість майна, що передавалося у строкове платне користування (оперативну суборенду) у відповідності до умов вищевказаного договору:

1. Інтер-501 "Оболонь", заводський №1805, інвентарний № 513479, к-ть -1, вартість 1727, 45 грн., місцезнаходження - Рівненська обл., м. Гоща, вул. Незалежності, маркет Рікос;

2. Інтер-400/2 "Оболонь", заводський №103843, інвентарний № 640131, к-ть -1, вартість 3379, 73 грн., місцезнаходження - Рівненська обл., смт.Острожець, маркет Рікос;

3. Інтер-400/2 "Оболонь", заводський №103502, інвентарний № 640132, к-ть -1, вартість 3379, 73 грн., місцезнаходження - Рівненська обл., Демидівський р-н, маркет Рікос;

4. Frigorex FV-650 "Оболонь", заводський №650748777, інвентарний № 664140, к-ть -1, вартість 6166, 53 грн., місцезнаходження - Рівненська обл., м. Гоща, маркет Рікос;

5. SEG CMV-1000S "Оболонь", заводський №752081, інвентарний № 681395, к-ть -1, вартість 5321, 16 грн., місцезнаходження - Рівненська обл., м. Корець, маркет Рікос;

6. Інтер-800 "Оболонь", заводський №35381, інвентарний № 694097, к-ть -1, вартість 5945, 08 грн., місцезнаходження - Рівненська обл., м. Корець, маркет Рікос;

7. Large ХШВ-800 "Оболонь", заводський №1378, інвентарний № 8198258, к-ть -1, вартість 6282, 55 грн., місцезнаходження - м. Рівне, вул. Млинівська, 20;

8. Large ХШВ-800 "Оболонь", заводський №708, інвентарний № 819823, к-ть -1, вартість 6282, 55 грн., місцезнаходження - Рівненська обл., с. Вельбівне, магазин;

9. Інтер-950Т "Оболонь", заводський №5554, інвентарний № 874138, к-ть -1, вартість 5683, 42 грн., місцезнаходження - Рівненська обл., м. Остріг, маркет Рікос;

10. Medium ХШВ-400 "Оболонь" ANT, заводський №47691/47576, інвентарний № 886444/886442, к-ть -2, вартість 4939, 77 грн., місцезнаходження - м. Рівне, вул. Млинівська, 20;

11. Інтер-550Т "Оболонь", заводський №9665, інвентарний № 874115, к-ть -1, вартість 3586, 75 грн., місцезнаходження - Рівненська обл., м. Радивилів, вул Невського, маркет КТПП Радивилів.

Відповідно до п.1.3 Договору, суборендар повідомлений, що право власності на майно належить ЗАТ "Оболонь".

Згідно п.2.2 Договору, факт передачі майна в суборенду підтверджується актом прийому-передачі, який підписується уповноваженими представниками сторін, погоджується уповноваженою особою власника та скріплюється печатками сторін і власника. Акт прийому-передачі майна в суборенду є невід'ємною частиною цього договору.

Майно повинно бути повернуто суборндарем та прийняте орендарем/власником протягом 10 робочих днів з дати закінчення дії договору.

Відповідно до п.7.1 Договору, даний договір вважається укладеним та набирає чиності з дати його підписання сторонами, погодження власника.

Даний договір укладається терміном на 1 календарний рік, якщо інше не випливатиме з тексту цього договору або чинного законодавства України (п.7.2 Договору).

Згідно п.7.3 Договору, якщо суборендар продовжує користуватися майном після закінчення терміну дії договору, то, за відсутності письмових заперечень сторін або власника, заявлених не пізніше 10 календарних днів до закінчення терміну дії договору, то строк дії даного договору продовжується ще на один календарний рік.

У відповідності до абз.2 п.1.2 Договору, 26.04.2011 року сторонами та власником майна підписано специфікацію з переліком майна, яке передавалося в суборенду /т.1, а.с.50/.

Згідно акту прийому-передачі майна в суборенду від 26.04.2011 року ТзОВ-фірма "Гарант Плюс" передало, а КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання" ОСС прийнято майно: холодильники Medium ХШВ "Оболонь" ANT, заводський номер 47691/47576, інвентарний номер 886444/886442 у кількості 2 штук загальною вартістю 4 939, 77 грн. та холодильник Large ХШВ-800 "Оболонь", заводський номер 1378, інвентарний номер 819825 у кількості 1 штуки вартістю 6 282, 55 грн. Вказаний акт погоджено ЗАТ "Оболонь" /т.1, а.с.11/.

Оскільки Договір було укладено на 1 календарний рік, то термін дії останнього припинився 26.04.2012 року. Однак, за згодою сторін, останній був пролонгований ще на 1 календарний рік, тобто до 26.04.2013 року.

06.03.2014 року позивачем за первісним позовом направлено на адресу відповідача претензію-вимогу про повернення торгово-рекламного обладнання № 7 з проханням терміново повернути надане в оренду торгово-рекламне обладнання або сплатити суму за бракуюче майно /т.1, а.с.14-15/.

Вказана претензія залишена КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання" ОСС без відповіді та реагування.

06.03.2014 року позивачем за первісним позовом направлено на адресу відповідача лист-попередження № 8, яким повідомив, що при проведенні інвентаризації торгово-рекламного обладнання ПАТ "Оболонь" виявив нестачу орендованого майна, яке знаходить в суборенді комунального підприємства. В зв'язку з нестачею, ПАТ "Оболонь" виставив ТзОВ-фірма "Гарант Плюс" рахунок на сплату майна в повному обсязі /т.1, а.с. 16/.

12.03.2014 року позивачем за первісним позовом направлено на адресу відповідача лист № 11 з копією договору суборенди майна та акт прийому-передачі /т.1, а.с. 17/.

23.03.2014 року відповідачем за первісним позовом направлено на адресу позивача лист № 11, в якому зазначено, що вимоги не можуть бути задоволені, так як договір суборенди майна та акт приймання-передачі майна в суборенду від 26.04.2011 року підписаний зі сторони суборендаря невідомою особою /т.1, а.с.18/.

Станом на 04.04.2014 року майно, що передавалося КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання" ОСС згідно акту прийому-передачі майна в суборенду від 26.04.2011 року повернуто не було, вартість вказаного майна ТзОВ-фірмі "Гарант Плюс" не відшкодована.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 03.12.2014 року зобов'язано сторін надати суду докази наявності чи відсутності холодильного обладанання: Medium ХШВ "Оболонь" ANT, заводський номер 47691/47576, інвентарний номер 886444/886442 у кількості 2 штук загальною вартістю 4 939, 77 грн. та Large ХШВ-800 "Оболонь", заводський номер 1378, інвентарний номер 819825 у кількості 1 штуки вартістю 6 282,55 грн. за адресою, що вказана в договорі суборенди майна № 25182/00026 від 26.04.2011 року, акті приймання-передачі майна в суборенду від 26.04.2011 року та специфікації від 26.04.2011 року - м.Рівне, вул.Млинівська, 20.

Сторонами вимоги вказаної ухвали належним чином виконано не було та, відповідно, надано окремі акти обстеження території, що належить КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання" ОССТ по вул. Млинівська, 20 /т.2, а.с. 30, 32/.

При цьому, в судовому засіданні 23.12.2014 року встановлено, що складські приміщення, які знаходяться за адресою: м.Рівне, вул.Млинівська, 20 орендуються іншими юридичними особами, які не допустили представника позивача для здійснення огляду та встановлення наявності чи відсутності за адресою: м.Рівне, вул.Млинівська, 20, холодильного обладанання: Medium ХШВ "Оболонь" ANT, заводський номер 47691/47576, інвентарний номер 886444/886442 у кількості 2 штук загальною вартістю 4 939, 77 грн. та Large ХШВ-800 "Оболонь", заводський номер 1378, інвентарний номер 819825 у кількості 1 штуки вартістю 6 282, 55 грн.

На виконання вимог ухвали Рівненського апеляційного господарського суду від 23.12.2014 року, КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання" Рівненської обласної спілки споживчих товариств надано суду належним чином завірені копії усіх наявних укладених відповідачем договорів оренди складських приміщень, які знаходяться за адресою: м. Рівне, вул. Млинівська, 20 /т.2, а.с. 42-99/.

Зазначені обставили слугували підставою для звернення ТзОВ-фірма "Гарант Плюс" з позовом до суду про повернення майна, переданого по договору суборенди майна № 25182/00026 від 26.04.2011 року (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 06.08.2014 року) та підставою для звернення КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання" ОСС з позовом про визнання недійсним договору суборенди майна № 25182/00026 від 26.04.2011 року (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 28.08.2014 року).

При прийнятті рішення, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до част.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться.

У відповідності до част.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (част.1 ст.628 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Відповідно до част.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Згідно част.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно част.1 ст.92 ЦК України, юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Згідно част.3 ст.92 ЦК України, орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Припис абзацу першого частини третьої статті 92 ЦК України зобов'язує орган або особу, яка виступає від імені юридичної особи не перевищувати своїх повноважень. Водночас саме лише порушення даного обов'язку не є підставою для визнання недійсними правочинів, вчинених цими органами (особами) від імені юридичної особи з третіми особами, оскільки у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження (абзац другий частини третьої статті 92 ЦК України). Отже, позов про визнання недійсним відповідного правочину може бути задоволений у разі доведеності юридичною особою (позивачем) у господарському суді тієї обставини, що її контрагент знав або повинен був знати про наявні обмеження повноважень представника цієї юридичної особи, але, незважаючи на це, вчинив з ним оспорюваний правочин (що не отримав наступного схвалення особи, яку представляють). Наприклад, третя особа, укладаючи договір, підписаний керівником господарського товариства, знає про обмеження повноважень цього керівника, оскільки є акціонером товариства і брала участь у загальних зборах, якими затверджено його статут (п.3.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними").

Водночас, в обгрунтування зустрічного позову, позивач посилається на те, що договір суборенди майна від 26.04.2011 року № 25182/00026 та складений на його виконання акт прийому-передачі спірного майна в суборенду не укладалися даною юридичною особою, будь-яке майно ними в оренду не приймалося, оскільки підписи, виконані на цих документах від імені Романського Івана Григоровича, який на час укладення спірного правочину перебував на посаді генерального директора КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання" ОСС, не належать даній особі.

За змістом п.п.6.3.3 Статуту КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання" ОССТ від 20.08.2010 року, директом самостійно вирішує всі питання діяльності підприємства за винятком віднесених цим статутом до компетенції інших органів управління Підприємством.

Директор має право, зокрема, укладати договори, видавати доручення, відкривати в банках поточні та інші рахунки, розпоряджатися коштами і майном в межах наданих йому повноважень (п.6.3.5 Статуту) /т.1, а.с.57-69/.

Таким чином, на момент підписання оспорюваного договору та акту прийому-передачі майна, Романський І.Г. перебував на посаді генерального директора підприємства, а тому з урахуванням п.п.6.3.3-6.3.5 Статуту був уповноважений підписувати вищезазначені документи від імені первісного відповідача.

Одночасно, згідно Висновку судової почеркознавчої експертизи від 25.07.2014 року № 2087, проведеної Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз, підписи, виконані від імені Романського Івана Григоровича, розташовані у графах "Від суборендаря" у спірному договорі суборенди майна від 26 квітня 2011 року № 25182/00026, акті приймання-передачі майна в суборенду від 26 квітня 2011 року та специфікації до вищезазначеного договору, виконані не генеральним директором Підприємства, а іншою особою /т.1, а.с.181-183/.

Згідно част.1 ст.241 ЦК України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Пунктом 3.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" від 29.05.2013 року № 11 встановлено, що наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 ЦК України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з'ясовувати пов'язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

Відповідно до розділу 3 Договору, розмір орендної плати за користування однією одиницею майна становить 1 (одна) гривня (з урахуванням ПДВ) за один календарний рік. Орендна плата за весь термін даного договору сплачується суборендарем шляхом перерахування грошових коштів на рахунок орендаря протягом протягом перших 10 робочих дні з дня підписання договору, та у подальшому (при умові продовження терміну дії даного договору) протягом перших 10 днів з дати такої пролонгації.

При цьому, матеріали справи не містять будь-яких доказів наступного схвалення спірного договору відповідачем за первісним позовом, зокрема, вчинення конклюдентних дій, спрямованих на його виконання, як от сплати останнім орендних платежів у відповідності до розділу 3 Договору протягом перших 10 днів з дати підписання договору та дати його пролонгації, тощо.

Колегія суддів відхиляє доводи ТзОВ-фірма "Гарант Плюс", що оспорюваний договір, специфікація та акт прийому-передачі були підписані від імені відповідача за первісним позовом його уповноваженою особою - Трофімчуком Анатолієм Миколайовичем, що випливає з протоколу допиту свідка від 10.10.2014р. /т.2, а.с.17-18/, з огляду на таке.

За змістом п.п.6.3.3 Статуту КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання" ОССТ від 20.08.2010 року, директом самостійно вирішує всі питання діяльності підприємства за винятком віднесених цим статутом до компетенції інших органів управління Підприємством.

Директор має право, зокрема, укладати договори, видавати доручення, відкривати в банках поточні та інші рахунки, розпоряджатися коштами і майном в межах наданих йому повноважень (п.6.3.5 Статуту) /т.1, а.с. 57-69/.

Згідно, наявної в матеріалах справи, копії наказу КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання" ОССТ від 26.04.2011 року № 23 "Про надання відпустки без збереження заробітної плати" останній підписано генеральним директором Романським Іваном Григоровичем, що свідчить про перебування Романського І.Г. на роботі 26.04.2011р. А тому станом на 26.04.2011р. генеральний директор Романський І.Г. був уповноваженою особою КП "Рівненське ГРО" ОССТ на укладення оспорюваного договору від 26.04.2011р. № 25182/00026 /т.1, а.с.206/.

Відповідно до наказу КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання" ОССТ від 19.04.2010 року № 43, Трофімчука А.М. призначено на посаду заступника генерального директора даної юридичної особи /т.1, а.с.204/.

Враховуючи положення п.п.6.3.3-6.3.5 Статуту КП "Рівненське ГРО" ОССТ, Статутом не передбачено підписання договорів від імені даної юридичної особи заступником генерального директора без довіреності.

Крім того, матеріали справи не містять доказів підписання договору та акту прийому-передачі заступником генерального директора КП "Рівненське ГРО" ОССТ Трофімчуком А.М., поскільки протокол допиту свідка від 10.10.2014р. згідно з ст.ст.32-36 ГПК України не є належним доказом у справі.

Враховуючи вищевикладене, оспорюваний договір був підписаний не уповноваженою на підписання вказаного договору особою та з урахуванням част.3 ст.92, част.2 ст.203 ЦК України, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про те, що зустрічні позовні вимоги КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання" ОССТ про визнання недійсним договору суборенди майна № 25182/00026 від 26.04.2011 року на підставі част.1 ст.215 ЦК України є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Част.4 ст.22 ГПК України встановлено, що позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Згідно част.1 ст.78 ГПК України, відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами.

До прийняття відмови позивача від позову або до затвердження мирової угоди сторін господарський суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін (част. 2 статті 78 ГПК України).

Згідно част.6 ст.22 ГПК України, господарський суд не приймає відмови від позову, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Відповідно до п. 4 част.1 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Якщо у справі заявлено кілька позовних вимог і позивач відмовився від деяких з них, провадження у справі на підставі пункту 4 частини 1 статті 80 ГПК України припиняється у частині тих вимог, від яких було заявлено відмову (за умови, що судом не буде застосовано припис частини 6 статті 22 ГПК України щодо неприйняття відмови від позовних вимог), а розгляд решти позовних вимог здійснюється в загальному порядку.

Аналогічна правова позиція викладена у пункті 4.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Част.2 ст.80 ГПК України встановлено, що у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Таким чином, судом правомірно припинено провадження у даній справі про визнання недійсним акта приймання-передачі у зв'язку з відмовою від позову в цій частині на підставі п.4 част.1 ст.80 ГПК України.

Відтак, зустрічні позовні вимоги про визнання недійсним договору суборенди майна №25182/00026 від 26.04.2011 року (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 28.08.2014 року) підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд відхиляє посилання позивача за первісним позовом щодо укладення договору суборенди майна шляхом підписання акту приймання-передачі майна в суборенду від 26.04.2011р., поскільки останній також підписано від імені генерального директора КП «Рівненське ГРО» ОСС Романського І.Г. невідомою особою, що підтверджено висновком № 2087 криміналістичної експертизи з дослідження підписів за матеріалами справи № 918/429/14.

З огляду на визнання недійсним договору суборенди майна №25182/00026 від 26.04.2011 року, правові підстави для задоволення первісного позову в частині повернення майна переданого ТзОВ-фірма "Гарант Плюс" згідно даного договору - відсутні.

Крім того, матеріали справи не містять та сторонами не надано доказів перебування суборендованого майна на балансі ТзОВ-фірма "Гарант Плюс".

Відповідно до ст.ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона належними і допустимими доказами повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі є безпідставними, документально необгрунтованими та такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді справи. Рішення господарського суду Рівненської області у даній справі ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст.99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Рівненської області від 02.09.14 р. у справі № 918/429/14 залишити без змін, апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Плюс" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу № 918/429/14 повернути господарському суду Рівненської області.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Дужич С.П.

Суддя Василишин А.Р.

уддяС