Господарський суд
Житомирської області
____________________________________________________________________
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

"26" січня 2015 р. № 906/84/15

Суддя господарського суду Житомирської області Гнисюк С.Д. ,

розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали за позовом:

Відкритого акціонерного товариства "Житомирхліб" (м.Житомир)

до : Приватного акціонерного товариства "Золотий каравай" (м.Житомир)

про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

22.01.2015 на адресу господарського суду Житомирської області надійшла позовна заява Відкритого акціонерного товариства "Житомирхліб" (м. Житомир) до Приватного акціонерного товариства "Золотий каравай" (м. Житомир) про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

До позовної заяви не додано жодного документу, зазначеного у додатку, про що господарським судом Житомирської області складено відповідний акт від 22.01.2015.

За результатами розгляду позовної заяви судом встановлено, що позовна заява підлягає поверненню позивачу без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ч. 1 ст. 36 ГПК України, письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Особливістю судових доказів є наявність процесуальних норм, які виступають в якості гарантії достовірності отриманої інформації. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування ( ст. 34 ГПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Підпунктом 2 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 мінімальної заробітної плати, яка на даний час складає 1218,00грн.

Згідно пп.3 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 2 відсотків ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Згідно ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п.1 ч.3 ст.6 Закону України "Про судовий збір", за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Мінімальна заробітна плата у місячному розмірі станом на 01.01.2015 становить 1 218,00 грн, від розміру якої й справляється судовий збір.

Позовну заяву подано з двома вимогами: 1) визнання права власності (немайнова вимога); 2) витребування майна (майнова вимога).

Як роз'яснено у п.п.2.10,2.11 постанови Пленуму ВГС України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 №7, у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з п.3 ст.6 Закону України "Про судовий збір" підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Як зазначено в п. 2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (із змінами та доповн.), статтею 55 ГПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Згідно п. 2.2.1. вказаної Постанови Пленуму ВГСУ судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна (в тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом пункту 3 частини другої статті 54 і статті 55 ГПК такий обов'язок покладається на позивача.

В п.2.7 зазначеної постанови визначено, що одним з реквізитів позовної заяви є ціна позову, яку зазначає позивач і з якої обчислюється судовий збір. Якщо позивачем зазначено в заяві ціну позову, але в ній не наведено обґрунтованого розрахунку такої ціни, або його не додано до позовної заяви, або позивачем не зазначена вартість спірного майна та/або не подано доказів в обґрунтування цієї вартості, то позовна заява підлягає поверненню на підставі пункту 3 частини першої статті 63 ГПК.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 54 ГПК України в позовній заява повинна бути зазначена ціна позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Згідно п. 2 ч. 1 ст.55 ГПК України ціна позову визначається у позовах про витребування майна-вартістю майна, що витребовується.

В даному позові не наведено обґрунтованого розрахунку ціни позову, його також не додано до позовної заяви, позивачем не зазначена вартість спірного майна та не подано доказів в обґрунтування цієї вартості.

Позивачем вказано ціну позову 13 267 500,00 грн.

За відсутності даних щодо вартості спірного майна, неможливо встановити правильність визначення позивачем ціни позову.

Позивачем не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Позивач не є особою, яка відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Крім того, пунктом 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 ГПК України позивач зобов'язаний при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно вимог ч. 1 ст. 56 ГПК України, обов'язок позивача направити відповідачу копії доданих до позовної заяви документів не залежить від того чи є у наявності у відповідача дані документи.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів надіслання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суд повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 54 ГПК України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Згідно з п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", наявність на позовній заяві факсимільного підпису означає, що вона не підписана особою, яка має право її підписувати, і підлягає поверненню. Такі ж наслідки настають, коли в позовній заяві відсутні відомості про прізвище та посаду керівника юридичної особи або до позовної заяви не додано належні документи на підтвердження повноважень особи, що підписала цю заяву як представник позивача в господарському суді (частини третя - шоста статті 28 ГПК), і на ці документи немає посилання в заяві.

Позивачем не дотримано вказаних вимог, оскільки не надано докази на підтвердження повноважень Вудуда Г.І. на підписання позовної заяви (ухвала про призначення, витяг з ЄДР, тощо).

У відповідності з приписами п. 1 ч.1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

За таких обставин суд дійшов висновку, що вказана позовна заява підлягає поверненню позивачу без розгляду.

Крім того, позивачем у позовній заяві заявлено вимогу про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно, в порядку ст.ст. 66 ,67 ГПК України.

Відповідно до ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову.

При цьому, за змістом вказаної норми, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Отже, з огляду на вимоги ст.66 ГПК України, вжиття заходів забезпечення позову можливе лише після порушення провадження у справі.

Відповідно до п.п. 3 п.2 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду заяви про вжиття запобіжних заходів та забезпечення позову сплачується 1,5 розміру мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Позивачем не надано суду доказів сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Враховуючи викладене, а також повернення позовної заяви позивачу без розгляду, суд дійшов висновку про повернення позивачу без розгляду заяви про забезпечення позову.

Суд звертає увагу позивача, що пред'являючи позов про визнання права власності, позивач повинен надати документ, що посвідчує право власності на спірний об'єкт, а також докази вчинення відповідачем дій, що свідчать про порушення або невизнання ним права власності позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись пунктами 1, 4, 6 частини 1 статті 63, ст. 66 ГПК України, господарський суд Житомирської області, -

УХВАЛИВ:

Повернути без розгляду позовну заяву з заявою Відкритого акціонерного товариства "Житомирхліб" (м. Житомир) про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно.

Додаток на 9 аркушах .

Суддя Гнисюк С.Д.

Віддрук.

1- в наряд

2- позивачу рек. з повід.