УХВАЛА

Справа № 37/730 14.01.15

За скаргоюКомунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд»
на діїголовного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в м. Києві Бабенко О.О.
щодовиконання рішення Господарського суду м. Києва від 17.04.2013 р.

у справі

за позовомПублічного акціонерного товариства «Київенерго» в особі Структурно-відокремленого підрозділу «Енергозбут Київенерго»
до Комунального підприємства по утриманню житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд»
простягнення 29 671,08 грн.

Суддя Нечай О.В.

Представники учасників судового процесу:

від стягувача: не з'явився

від боржника: Левків С.М. - дов. № 056/24-9 від 12.01.2015 р.

від ВДВС: не з'явився.

Обставини справи:

20.11.2014 р. Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» звернулось до Господарського суду м. Києва зі скаргою на дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Бабенко О.О., згідно з якою просило суд визнати дії головного державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві протиправними та беззаконними; скасувати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 15.10.2014 р. по виконавчому провадженню № 41292625, що винесена зазначеним державним виконавцем. Одночасно скаржником було подано клопотання про поновлення строку на оскарження постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 15.10.2014 р., пояснюючи поважність пропуску строку тим, що зазначену постанову було отримано на руки представником КП «Спецжитлофонд» лише 12.11.2014 р., що підтверджується супровідним листом № 3486/2 від 12.11.2014 р. ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві щодо направлення постанови ВП № 41292625 від 15.10.2014 р.

Згідно з резолюцією Голови Господарського суду м. Києва від 24.11.2014 р. вищевказані клопотання та скарга у справі № 37/730 передані на розгляд судді Нечаю О.В.

Відповідно до частини 1 ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Встановлений у частині першій статті 1212 Господарського процесуального кодексу України десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 ГПК України може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску.

Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 р. № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» судам необхідно враховувати, що в тому разі, коли законом встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, ст. 26, ч. 4 ст. 57 Закону N 606-XIV, ст. 1212 ГПК), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за загальними правилами ст. 24822 ЦПК. Скарга (заява), пропущений строк на подання якої не поновлено в порядку, передбаченому статтями 85, 89 ЦПК, залишається без розгляду. Відповідно до ст. 53 ГПК у разі відмови у відновленні пропущеного строку постановлюється ухвала.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 28.11.2014 р. суддя Нечай О.В. прийняв справу № 37/730 для розгляду скарги Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» на дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Бабенко О.О.; поновив процесуальний строк для подання скарги на дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського РУЮ Бабенко О.О.; розгляд даної скарги призначив на 14.01.2015 р.; зобов'язав стягувача та Відділ державної виконавчої служби Подільського РУЮ у м. Києві надати письмові пояснення по суті поданої скарги.

Представник боржника в судовому засіданні 14.01.2015 р. підтримав подану ним скаргу та просив її задовольнити.

Представники стягувача та ВДВС у судове засідання 14.01.2015 р. не з'явились, про поважні причини неявки суду не повідомили, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, вимог ухвали суду від 28.11.2014 р. не виконали.

Враховуючи, що матеріали справи містять докази належного повідомлення стягувача та ВДВС про час та місце судового засідання та про наслідки ненадання ними витребуваних судом документів, то за таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними матеріалами без участі представників вищезазначених учасників судового процесу.

Розглянувши подані документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представника боржника, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Київенерго» в особі Структурно-відокремленого підрозділу «Енергозбут Київенерго» до Комунального підприємства по утриманню житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» про стягнення з відповідача 18 568,22 грн. основного боргу, 6 256,07 грн. інфляційних нарахувань, 1 076,09 грн. трьох відсотків річних, 2 470,92 грн. пені та 1 299,78 грн. штрафу, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді № 3081142 від 01.02.2005 р. за період з 01.12.06 р. до 01.09.09 р.

Ухвалою суду від 19.10.09 р. було порушено провадження у даній справі № 37/730.

Рішенням Господарського суду м. Києва № 37/730 від 17.04.2013 р. позов задоволено частково: стягнено з Комунального підприємства по утриманню житлового фонду спеціалізованого призначення «Спецжитлофонд» на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» 16 828,55 грн. основного боргу, 6 144,56 грн. інфляційної складової боргу, 1 076,09 грн. трьох відсотків річних, 2 470,92 грн. пені, 269,76 грн. витрат по сплаті державного мита та 214,56 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; провадження у справі щодо стягнення 455,89 грн. основного боргу припинено; у позовних вимогах про стягнення 1 283,78 грн. основного боргу, 111,51 грн. інфляційної складової боргу та 1 299,78 грн. штрафу відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.11.2013 р. у справі № 37/730 апеляційну скаргу Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2013 року у справі № 37/730 задоволено частково; рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2013 року у справі № 37/730 скасовано частково; пункт 2 резолютивної частини рішення господарського суду міста Києва від 17.04.2013 року у справі №37/730 викладено в наступній редакції:

«Стягнути з Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» (04071, м. Київ, вул. Оболонська, 34, ідентифікаційний код 31454734) на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (01001, м. Київ, площа І.Франка, 5, ідентифікаційний код 00131305) 15 001 (п'ятнадцять тисяч одна) грн. 48 коп. основного боргу, 4 964 (чотири тисячі дев'ятсот шістдесят чотири) грн. 26 коп. інфляційної складової боргу, 869 (вісімсот шістдесят дев'ять) грн. 38 коп. трьох відсотків річних, 208 (двісті вісім) грн. 35 коп. витрат по сплаті державного мита та 165 (сто шістдесят п'ять) грн. 72 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу».

Також даною постановою пункт 4 резолютивної частини рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2013р. у справі №37/730 викладено в наступній редакції:

«У позовних вимогах про стягнення 3 110,85 грн. основного боргу, 2 470,92 грн. пені, 1 291,81 грн. інфляційної складової боргу, 206,71 грн. 3% річних та 1 299,78 грн. штрафу відмовити».

В решті рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2013р. у справі № 37/730 залишено без змін.

Крім того, зазначеною постановою стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Київенерго» на користь Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» 184 (сто вісімдесят чотири) грн. 41 коп. судового збору за розгляд апеляційної скарги; видачу наказів доручено Господарському суду міста Києва; матеріали справи № 37/730 повернуто до Господарського суду міста Києва.

На виконання вищевказаної постанови Господарський суд м. Києва видав два накази № 37/730 від 03.12.2013 р.

Постановою Вищого господарського суду України від 14.01.2014 р. у справі № 37/730 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київенерго» залишено без задоволення; постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.11.2013 року у справі № 37/730 Господарського суду міста Києва залишено без змін.

07.04.2014 р. Київський апеляційний господарський суд виніс додаткову постанову в справі № 37/730, якою стягнув з Публічного акціонерного товариства «Київенерго» на користь Комунального підприємства по утриманню житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» 4 768,00 грн. витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи; доручив Господарському суду міста Києва видати наказ, а матеріали справи № 37/730 повернув до Господарського суду міста Києва.

12.05.2014 р. Господарський суд м. Києва видав наказ на виконання додаткової постанови Київського апеляційного господарського суду в справі № 37/730.

20.11.2014 р. Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» звернулось до Господарського суду м. Києва зі скаргою на дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Бабенко О.О., згідно з якою просить суд визнати дії головного державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві протиправними та незаконними; скасувати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 15.10.2014 р. по виконавчому провадженню № 41292625, що винесена зазначеним державним виконавцем.

Скаржник обґрунтовує подану скаргу наступним.

22.12.2013 р. головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в м. Києві Хлистуненко С.С., керуючись статтями 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 41292625, відповідно до пункту 2 якої боржнику надано семиденний термін з моменту відкриття виконавчого провадження для добровільного виконання наказу Господарського суду м. Києва № 37/730 від 03.12.2013 р. про стягнення 21 209,19 грн.

У пункті 3 постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 41292625 від 22.12.2013 р. зазначено, що при невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк, його буде виконано в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору 10 % від суми боргу та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій у сумі 98,11 грн.

Таким чином, строк для добровільного виконання зазначеного наказу закінчився 29.12.2013 р.

У відповідності до п. 5 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Однак, ВДВС Подільського районного управління юстиції в м. Києві не направив постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 41292625 від 22.12.2013 р. Комунальному підприємству з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд», у зв'язку з чим боржник не мав можливості своєчасно виконати в добровільному порядку наказ Господарського суду м. Києва № 37/730 від 03.12.2013 р. про стягнення 21 209,19 грн.

При цьому, у зв'язку з невиконанням в добровільному порядку вищевказаного наказу, 15.10.2014 р. головним державним виконавцем ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві Бабенко О.О., керуючись ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову ВП № 41292625 про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 2 120,92 грн., що становить 10 % від суми, яка підлягає стягненню.

Постанову ВП № 41292625 від 15.10.2014 р. про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 2 120,92 грн. ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві направило Комунальному підприємству з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» супровідним листом № 3486/ від 12.11.2014 р., яка була отримана боржником 13.11.2014 р., про що свідчить штамп вхідної кореспонденції на даному супровідному листі.

За таких обставин, скаржник вважає незаконними дії головного державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві Бабенко О.О. щодо винесення постанови ВП № 41292625 від 15.10.2014 р. про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 2 120,92 грн., у зв'язку з тим, що боржник не отримував постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 41292625 від 22.12.2013 р.

Розглянувши подану скаржником скаргу на дії ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві щодо незаконного винесення постанови ВП № 41292625 від 15.10.2014 р. про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 2 120,92 грн., господарський суд дійшов висновку про її обґрунтованість, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

У відповідності до частини 2 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Частиною 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

У відповідності до п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Враховуючи вищенаведене, оскільки Відділ державної виконавчої служби Подільського РУЮ у м. Києві не надав суду доказів направлення на адресу Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 41292625 від 22.12.2013 р., тим самим позбавивши боржника можливості самостійного виконання наказу Господарського суду м. Києва від 22.12.2013 р. у справі № 37/730, то господарський суд дійшов висновку про неправомірність дій головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Бабенко О.О. щодо винесення постанови ВП № 41292625 від 15.10.2014 р. про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 2 120,92 грн. та необхідність визнання даної постанови недійсною.

На підставі викладеного, керуючись ст.1212 Господарського процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

1. Скаргу Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» на дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Бабенко О.О. задовольнити.

2. Визнати незаконними дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Бабенко О.О. з винесення постанови ВП № 41292625 від 15.10.2014 р. про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 2 120,92 грн.

3. Визнати недійсною постанову головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Бабенко О.О. ВП № 41292625 від 15.10.2014 р. про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 2 120,92 грн.

Суддя О.В. Нечай