РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 4/554 22.01.15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лізинговий дім»

до Підприємства «Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів м.

Києва»

про стягнення 1 872 062,28 грн.

та за зустрічним позовом Підприємства «Центр соціально-трудової реабілітації

інвалідів м. Києва»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія

«Лізинговий дім»

про стягнення 4 065 600 грн. упущеної вигоди

Суддя Борисенко І.І.

Представники:

Від позивача (відповідача за зустрічним позовом) не з'явились

Від відповідача (позивача за зустрічним позовом) Походзяєв С.О. - по дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лізинговий дім» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Підприємства «Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів м. Києва» про стягнення доходу, який Товариство могло отримати за час користування майном без достатніх правових підстав в розмірі 1 872 062,28 грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач за первісним позовом посилається на судові рішення у справі №30/26-16/456, за якими визначено, що майно - п'ятифарбова аркушева офсетна машина Shinohara 75 V H Pile з опційним оснащенням належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лізинговий дім». А відтак, починаючи з 12.09.2011р., тобто коли останню за даними лічильника було зупинено одночасно із початком виконавчих дій ВДВС Голосіївського РУЮ м. Києва з примусового повернення майна, Підприємство «Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів м. Києва» за умови використання майна Позивача за первісним позовом за для виготовлення найдешевшої друкованої продукції, на яке здатне таке майно, мав реальну можливість отримати від використання цього майна дохід у розмірі 1 872 062,28 грн.

Таким чином, Позивач за первісним позовом керуючись приписами ст.ст.1212, 1214 Цивільного кодексу України просив стягнути на його користь дохід, який Товариство могло отримати за час користування майном без достатніх правових підстав в розмірі 1 872 062,28 грн.

Відповідач за первісним позовом проти задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лізинговий дім» заперечив з тих підстав, що рішення господарського суду міста Києва від 08.02.2011р. (на яке Позивач за первісним позовом посилається як на належну підставу набуття останнім права власності на майно, а саме п'ятифарбова аркушева офсетна машина Shinohara 75 V H Pile з опційним оснащенням), рішенням господарського суду міста Києва від 08.12.2011р. переглянуто за нововиявленими обставинами та скасовано за результатами такого перегляду.

Відтак, як зазначило Підприємство на підставі висновків, до яких дійшов господарський суд міста Києва при розгляді справи №30/26-16/456 та ухвалених в ній судових актів, саме Підприємство «Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів м. Києва» є законним власником поліграфічного обладнання, що правомірно набуто ним у власність за договором №34/1703 фінансового лізингу від 17.03.2008р., а тому у Товариства відсутнє будь-яке право щодо стягнення доходу від використання майна без достатніх правових підстав.

27.11.2014р. до автоматизованої системи «Діловодство спеціалізованого суду» надійшла зустрічна позовна заява Підприємства «Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів м. Києва» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лізинговий дім» про стягнення доходу, який Підприємство могло одержати за час користування майном без достатніх правових підстав в розмірі 4 065 000 грн.

Обґрунтовуючи зустрічну позовну заяву Підприємство зазначило, що набувши у своє володіння за скасованими судовими рішеннями п'ятифарбову аркушеву офсетну машину Shinohara 75 V H Pile з опційним оснащенням, на його думку, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лізинговий дім» одержало без відповідних правових підстав у своє користування майно, належне Підприємству, чим порушило права власника цього майна.

Відтак, оскільки протягом тривалого часу з 16.09.2011р. по 02.04.2013р. майно безпідставно перебувало у володінні та користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лізинговий дім», Підприємством заявлено вимогу про стягнення доходу, який останнє могло одержати за час користування майном без достатніх правових підстав в розмірі 4 065 600 грн.

На призначені судові засідання 27.11.2014р., 18.12.2014р. та 22.01.2015р. представник Позивача за первісним позовом не з'явився, витребуваних судом доказів не надав, будь-яких обґрунтованих заяв чи клопотань про відкладення судового засідання з зазначенням підстав щодо своєї неявки не направив.

Як слідує з інформації наданої ДП «Інформаційно-ресурсний центр» (www.irc.gov.ua) місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лізинговий дім» на теперішній час є:79057, м. Львів, вул. Євгена Коновальця, 103, оф. 605.

На вказану адресу судом, у відповідності до ст.87 Господарського процесуального кодексу України було скеровано ухвали суду від 17.10.2014р., від 27.11.2014р. та від 18.12.2014р. з метою повідомлення вказаного учасника судового процесу про час та місце розгляду справи.

Згідно з п.3.9.1 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу у справі було надіслано за належною адресою, і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Господарський суд зазначає що про належне повідомлення Відповідача за первісним позовом про дату та час проведення судових засідань свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштових відправлень №013 від 08.12.2014р. та №316 від 05.01.2015р.

Одночасно, господарський суд зазначає, що про належне повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лізинговий дім» про розгляд справи свідчать також заявлене ним клопотання про колегіальний розгляд справи, що надійшло на адресу суду 18.12.2014р. та пояснення за вих. №1 від 20.01.2015р., що надійшли на адресу суду 21.01.2015р.

Так, у вказаних вище поясненнях Підприємство «Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів м. Києва» зазначило, що не погоджується з зустрічним позовом, оскільки Позивач за первісним позовом не здійснює поліграфічної діяльності, а отже і не міг отримати дохід в такому вигляді.

Що ж стосується заявленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лізинговий дім» клопотання від 15.12.2014р. про колегіальний розгляд справи, господарський суд відмовляє у його задоволенні виходячи з такого.

Згідно зі ст.46 Господарського процесуального кодексу України справи у місцевих господарських судах розглядаються суддею одноособово. Будь-яку справу, що відноситься до підсудності цього суду, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів.

Позивач за первісним позовом, обґрунтовуючи свою заяву, посилається на те, що на його думку, розглядувана справа є складною.

Проте, за висновками суду, розглядувана справа не відноситься до категорії складних справ. Інших підстав для необхідності колегіального розгляду спору Позивачем за первісним позовом не представлено.

Розглянувши надані учасником судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представника Відповідача за первісним позовом, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

17.03.2008р. між Підприємством «Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів м. Києва» (Лізингоодержувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Матадор» (Лізингодавець) укладено договрі фінансового лізингу (оренди) №34/1703 від 17.03.2008р., відповідно до п.1.1 Лізингодавець передав Лізингоодержувачу, а Лізингоодержувач отримав від Лізингодавця в фінансовий лізинг майно, а саме поліграфічне обладнання Shinohara 75 V ІІ.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.01.2010р. позовні вимоги Підприємства «Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів м. Києва» задоволено повністю. Визнано право власності Підприємства «Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів м. Києва» на поліграфічне обладнання Shinohara 75 V H Pile та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Маттадор» на користь Підприємства «Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів м. Києва» 85 грн. витрат по сплаті державного мита і 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

09.02.2010р. на виконання вищевказаного рішення Господарського суду міста Києва видано наказ.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.10.2010р. рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2010р. у справі №30/26 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

У листопаді 2010 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лізинговий дім» звернулося до господарського суду міста Києва як третя особа, що заявляє самостійні вимоги у справі з позовом до підприємства «Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів м. Києва» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Маттадор» про визнання недійсним договору лізингу №34/1703 від 17.03.2008р. та витребування від Підприємства «Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів м. Києва» та передачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лізинговий дім» п'ятифарбову аркушеву офсетну машину Shinohara 75 V H Pil з опційним оснащенням.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.02.2011р., що залишено без змін Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.05.2011р. у задоволенні первісного позову відмовлено повністю. Позов третьої особи, яка заявила самостійні вимоги на предмет спору - Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лізинговий дім» задоволено повністю; визнано недійсним договір фінансового лізингу №34/1703 від 17 березня 2008 року; витребувано від Підприємства «Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів м. Києва» та передано Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лізинговий дім» п'ятифарбову аркушеву офсетну машину Shinohara 75 V H Pilе з опційним оснащенням; стягнуто з Підприємства «Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів м. Києва» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лізинговий дім» 12 775 грн. державного мита і 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Маттадор» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лізинговий дім» 12 775 грн. витрат по сплаті державного мита і 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.08.2011р. рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2011 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.05.2011 року у справі №30/26-16/456 залишено без змін.

04.10.2011р. відділом діловодства Господарського суду міста Києва суду від Підприємства «Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів м. Києва» одержано заяву про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2011р. у справі №30/26-16/456 за нововиявленими обставинами, згідно якої заявник просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2011р. по справі №30/26-16/456.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.12.2011р. заяву Підприємства «Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів м. Києва» про перегляд рішення за нововиявленими обставинами задоволено. Рішення Господарського суду міста Києва 08.02.2011 року у справі №30/26-16/456 скасовано.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.03.2012 року рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.2011 року у справі №30/26-16/456 скасовано. Заяву Підприємства «Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів м. Києва» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2011 року залишено без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.06.2012р. постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.03.2012р. у справі №30/26-16/456 скасовано, залишено в силі рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.2011 року.

18.09.2012р. до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Підприємства «Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів м. Києва» надійшла заява про прийняття додаткового рішення у справі №30/26-16/456, у якій позивач просив прийняти додаткове рішення у справі №30/26-16/456 стосовно позовної вимоги Підприємства «Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів м. Києва» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Маттадор» про визнання права власності та стосовно позовної вимоги третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лізинговий дім» до Підприємства «Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів м. Києва», Товариства з обмеженою відповідальністю «Матадор» про визнання недійсним договору лізингу та витребування поліграфічного обладнання Shinohara 75 V H Pilе з чужого незаконного володіння.

Додатковим рішенням господарського суду міста Києва від 16.10.2012р. залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.12.2012р. позовні вимоги Підприємства «Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів міста Києва» задоволено повністю. Визнано право власності Підприємства «Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів міста Києва» на поліграфічне обладнання Shinohara 75 V H Pile. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Маттадор» на користь Підприємства «Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів міста Києва» 85 грн. витрат по сплаті державного мита і 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. У задоволенні позовних вимог третьої особи з самостійними вимогами Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лізинговий дім» про визнання недійсним договору лізингу та витребування поліграфічного обладнання Shinohara 75 V H Pile з чужого незаконного володіння відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 22.05.2013р. додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.12р. та постанову Київського апеляційного Господарського суду від 20.12.12р. скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

У жовтні 2013р. Приватне підприємство «Два «Я»-Універсал» звернулося до господарського суду міста Києва як третя особа, що заявляє самостійні вимоги у справі з позовом до Підприємства «Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів міста Києва» про витребування п'ятифарбової аркушевої офсетної машини SHINOHARA 75V з опційним оснащенням.

Ухвалою суду від 21.10.2013р. прийнято позовну заяву Приватного підприємства «Два «Я» -Універсал» до розгляду, залучено Приватне підприємство «Два «Я» -Універсал» в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимогами на предмет спору, а також залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдрук» в якості 3-ої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.11.2013р. у справі № 30/26-16/456 позовні вимоги Підприємства «Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів м. Києва» задоволено повністю. Визнано право власності Підприємства «Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів міста Києва» на п'ятифарбову аркушеву офсетну машину Shinohara 75 V H Pilе з опційним оснащенням. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Маттадор» на користь Підприємства «Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів міста Києва» 85 грн. витрат по сплаті державного мита і 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В задоволенні позовних вимог третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лізинговий дім» про визнання недійсним договору фінансового лізингу та витребування п'ятифарбової аркушевої офсетної машини Shinohara 75 V H Pilе з опційним оснащенням відмовлено. В задоволенні позовних вимог третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору Приватного підприємства «Два «Я»-«Універсал» про витребування п'ятифарбової аркушевої офсетної машини Shinohara 75 V H Pilе з опційним оснащенням відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.02.2014 р. рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2013р. скасовано, прийнято нове рішення, яким у позові Підприємства «Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів міста Києва» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Маттадор» про визнання права власності відмовлено повністю. Позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лізинговий дім» до Підприємства «Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів міста Києва», Товариства з обмеженою відповідальністю «Маттадор» про визнання договору недійсним та витребування майна задоволено частково. Визнано недійсним договір лізингу №34/1703 від 17.03.2008р.. В іншій частині в позові третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лізинговий дім» до Підприємства «Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів міста Києва» відмовлено. Позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Приватного підприємства «Два «Я»-Універсал» до Підприємства «Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів міста Києва» про витребування майна задоволено повністю. Витребовано від Підприємства «Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів міста Києва» та передано Приватному підприємству «Два «Я»-Універсал» п'ятифарбову аркушеву офсетну машину SHINOHARA 75V з опційним оснащенням.

Постановою Вищого господарського суду України від 14.05.2014р. постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.02.2014р. та рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2013р. у справі № 30/26-16/456 скасовано. Справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва для прийняття додаткового рішення.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 23.06.2014р. по справі №30/26-16/456 припинено провадження у справі №30/26-16/456 в частині позовних вимог 3-ої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Приватного підприємства «Два «Я»-«Універсал», заявлених до Підприємства «Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів міста Києва», за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдрук» про витребування майна.

Додатковим рішенням Господарського суду м. Києва від 23.06.2014р. у справі №30/26-16-456 позовні вимоги Підприємства «Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів м. Києва» задоволені повністю; визнано право власності Підприємства «Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів м. Києва» на п'ятифарбову аркушеву офсетну машину Shinohara 75 V H Pilе з опційним оснащенням; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Маттадор» на користь Підприємства «Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів міста Києва» 85 грн. витрат по сплаті державного мита і 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В задоволенні позовних вимог третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лізинговий дім» про визнання недійсним договору фінансового лізингу (оренди) №34/1703 від 17.03.2008 р. та витребування п'ятифарбової аркушевої офсетної машини Shinohara 75 V H Pilе з опційним оснащенням відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.07.2014р. у справі №30/26-16/456 відмовлено Приватному підприємству «Два «Я»-Універсал» у задоволенні клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги на ухвалу та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 23.06.2014р. по справі №30/26-16-456, апеляційну скаргу Приватному підприємству «Два «Я»-Універсал» на ухвалу та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 23.06.2014р. по справі №30/26-16-456 повернуто скаржнику.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 02.10.2014р. касаційну скаргу Приватного підприємства «Два «Я»-Універсал» на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 28.07.2014р. у справі №30/26-16/456 повернуто скаржнику.

Так, переглядаючи рішення Господарського суду міста Києва у справі №30/26-16/456 від 08.02.2011р., господарський суд міста Києва у своєму рішенні від 08.12.2011р., яке залишено без змін постановою Вищого господарського суду України від 27.06.2012р., виходив, зокрема, з того, що наявні усі підстави для визнання права власності за Підприємством «Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів міста Києва» на поліграфічне обладнання Shinohara 75 V H Pilе, оскільки останній набув спірно майно за відплатним договором, а відтак є фактично добросовісним набувачем за договором фінансового лізингу (оренди) №34/1703 від 17.03.2008р.

Частиною 3 ст.35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Обставини, визнані учасниками судового процесу і відображені в судових рішеннях, є преюдиціальними в розумінні ч.3 ст.35 Господарського процесуального кодексу України (п.2.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» від 13.06.2007р. №8 передбачено, що за змістом частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Таким чином, обставини, встановлені в рішенні суду 08.12.2011р. по справі №30/26-16/456, мають преюдиційне значення і не потребують повторного доказування.

Заявляючи Первісний позов Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лізинговий дім» зазначило, за даними власного лічильника вказаної машини, яку було зупинено 12.09.2011р. одночасно із початком виконавчих дій ВДВС Голосіївського РУЮ м. Києва з примусового повернення майна, кількість випущеної готової продукції, що було випущено (віддруковано) на цій машині становить 31 201 038 арк.

Відтак, за умови використання Підприємством «Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів м. Києва» спірного майна задля виготовлення найдешевшої друкованої продукції, на яку здатне таке майно, за твердженнями Позивача за первісним позовом останній мав реальну можливість одержати від використання цього майна дохід у розмірі 1 872 062,28 грн.

Частиною 1 ст.1214 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов'язана повернути доходи.

Водночас, враховуючи, що судовими рішеннями встановлено, що саме Підприємство «Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів міста Києва» є власником поліграфічного обладнання Shinohara 75 V H Pilе, яке останнім правомірно набуто у власність за договором фінансового лізингу №34/1703 від 17.03.2008р., а відтак, застосування положень ст.ст.1212, 1214 Цивільного кодексу України, які передбачають породження таких юридичних фактів, як набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи та відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали, є безпідставним.

Відтак, виходячи з зазначеного вище, суд дійшов висновку, що у Товариства відсутні правові підстави нарахування до стягнення доходу від використання спірного майна без достатніх правових підстав, а тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лізинговий дім» до Підприємства «Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів м. Києва» про стягнення доходу, який Товариство могло отримати за час користування майном без достатніх правових підстав в розмірі 1 872 062,28 грн. є необґрунтованим та такими, що не підлягають задоволення.

Що стосується зустрічних позовних вимог Підприємство «Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів м. Києва», господарський суд дійшов висновку у їх необґрунтованості та недоведеності в силу наступного.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Як вже зазначалось у ч.1 ст.1214 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Наразі, в даному випадку, за висновками суду, в ст.1214 Циільного кодексу України йдеться про доходи, які безпідставний набувач реально одержав або міг одержати. Часовим проміжком для повернення доходів є час з моменту, коли набувач дізнався або мав дізнатися про незаконність набуття або збереження майна, до пред'явлення відповідної вимоги потерпілим.

Так, як слідує з матеріалів справи, 02.04.2013р. начальником відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Рівненській області винесено постанову ВП №36517238 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу №30/26-16/456 від 16.01.2013р., яким в поворот виконання рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2011р. по справі №30/26-16/456 повернуто у власність Підприємства «Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів м. Києва» поліграфічне обладнання Shinohara 75 V H Pilе, що вилучена у Підприємства рішенням Господарського суду м. Києва від 08.02.2011р.

Таким чином, судом встановлено, що спірне майно з 02.04.2013р. перебуває у законного власника Підприємства «Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів м. Києва».

Заявляючи зустрічний позов Підприємство зазначає, що останнє протягом тривалого часу було позбавлено права власності та фактичної можливості його здійснення. Водночас, за твердженнями Позивача за зустрічним позовом, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лізинговий дім» використовувало це майно у своїй господарській діяльності без достатніх правових підстав та з метою одержання доходів від такого використання.

Наразі, Позивач за зустрічним позовом просив стягнути на його користь дохід у розмірі 4 065 600 грн. виходячи з розрахунку: 0,07 коп.*120 000 арк. в роб день*484 дні, де, зокрема, 0,07 коп. це дохід від друку одного аркуша.

Проаналізувавши заявлений зустрічний позов, за висновками суду, Підприємство «Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів м. Києва» при нарахуванні заявленої до стягнення суми керувалося аналогічними нормами матеріального права, що і Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лізинговий дім», а саме ст.ст.1212, 1214 Цивільного кодексу України.

Проте, господарський суд вважає заявлені зустрічні вимоги необґрунтованими в силу того, що не отриманий доход це рахункова величина втрати очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб'єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив би правопорушення.

Пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів покладає на кредитора обов'язок довести, що ці доходи не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обов'язків.

Як слідує з матеріалів справи, зокрема довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій (ЄДРПОУ) АА №296495, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лізинговий дім» є юридичною особою, яка відповідно до видів за КВЕД може здійснювати:

- оренда інших машин та устаткування (71.34.0);

- здавання в оренду власного нерухомого майна (70.20.0);

- роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах без переваги продовольчого асортименту (52.12.0);

- інші види оптової торгівлі (51.90.0).

Тобто, з представлених суду документів слідує, що Товариство здійснює лізингову діяльність і пов'язану з цим торгівельну діяльність. Доказів на підтвердження здійснення Позивачем за зустрічним позовом поліграфічної діяльності матеріали справи не містять, а відтак, за висновками суду, Товариство не могло отримати дохід в такому вигляді.

Згідно із ст.34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписом ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, враховуючи все вищенаведене, первісні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лізинговий дім» до Підприємства «Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів м. Києва» про стягнення доходу, який Товариство могло отримати за час користування майном без достатніх правових підстав в розмірі 1 872 062,28 грн. та зустрічні позовні вимоги Підприємства «Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів м. Києва» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лізинговий дім» про стягнення доходу, який Підприємство могло одержати за час користування майном без достатніх правових підстав в розмірі 4 065 000 грн. визнані судом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Судовий збір згідно з ч.5 ст.49 Господарського процесуального кодексу України залишається за Позивачами за первісним та зустрічним позовом відповідно.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лізинговий дім» відмовити повністю.

У задоволенні зустрічного позову Підприємства «Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів м. Києва» відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 26.01.2015р.

Суддя І.І. Борисенко