Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

15 січня 2015 р. Справа № 927/1711/14

За позовом: Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк», пр-т. Ватутіна, 33 А, м. Донецьк,83015 (адреса для кореспонденції: 03035, м. Київ, Солом'янська площа,2)

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівська чайна

Компанія», вул. Ріпкинська, 3-В, м. Чернігів,14000

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Фізична особа Андрієв Андрій Миколайович вул.Кривулевська,3, кв.1, м.Чернігів

про стягнення 216 120грн.16коп.

Суддя Книш Н.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від позивача: 05.01.2015р. - Лисенко В.О. начальник відділу правового забезпечення довіреність №179 від 25.12.2014р., 15.01.2015р. - Гаврилюк О.О., провідний юрисконсульт, довіреність №186 від 25.12.2014р.

Від відповідача: 05.01.2015р. та 15.01.2015р - Мажуга О.В. представник довіреність від 05.01.2015р.

Від третьої особи: 05.01.2015р. та 15.01.2015р - Мажуга О.В. представник довіреність №1000 від 07.07.2014р.

Рішення приймається після оголошеної в судовому засіданні з 05.01.2015р. по 15.01.2015р. перерви на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Південкомбанк» звернулось до господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівська чайна компанія» про стягнення 216 120,16грн. заборгованості за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії №51К-60Ю від 11.06.2013р., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 185 092,53грн., поточна заборгованість за процентами за користування кредитом 2 073,04грн., прострочена заборгованість за процентами за користування кредитом 12 961,61грн., заборгованість по сплаті пені 15 992,98грн.

Від позивача надійшло письмове пояснення № 09/4808 від 14.11.2014 року з додатковими документами, в якому повідомив, що поточна заборгованість за процентами розрахована за період з 01.10.2014р. по 16.10.2014р., прострочена заборгованість за процентами розрахована за період з 06.05.2014р. по 30.09.2014р., пеня за несвоєчасну сплату кредиту розрахована за період з 10.06.2014р. по 16.10.2014р., заборгованість по сплаті пені за несвоєчасну сплату процентів розрахована за період з 06.05.2014р. по 16.10.2014р. Письмове пояснення № 09/4808 від 14.11.2014 року з додатками судом залучено до матеріалів справи.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву б/н та без дати, в якому позовні вимоги не визнає та вважає безпідставними, посилаючись на те, що позивач безпідставно відмовився прийняти належне виконання зобов'язань відповідачем, що підтверджується копіями листів ТОВ «Чернігівська чайна компанія» до ПАТ «КБ «Південкомбанк», які додані до відзиву на позовну заяву. Також зазначив, що 12.08.2014 року Новозаводський районний суд м. Чернігова в цивільній справі за № 751/7051/14 за позовами Андрієвої Н.В. та Андрієва А.А. до ПАТ «КБ «Південкомбанк», третя особа ТОВ «Чернігівська чайна компанія» виніс заочне рішення, яким зобов'язано ПАТ «КБ «Південкомбанк» здійснити зарахування грошових вимог Андрієва А.А. за договором банківського вкладу за № 2524Д-60Ф від 07.06.2013 року в сумі 215 000,00грн. банківського вкладу та 5 492,22грн. відсотків в рахунок погашення заборгованості позичальника - ТОВ «Чернігівська чайна компанія» по договору про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 51К-60Ю від 11.06.2013 року в сумі 185 092,53 грн. кредиту та 1 041,62грн. відсотків. Відповідач вважає, що договір про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 51К-60Ю від 11.06.2013р. є виконаним в повному обсязі. Відзив на позовну заяву б/н та без дати судом долучено до матеріалів справи.

Від позивача надійшло пояснення щодо заперечень відповідача проти позову №09/5140 від 01.12.2014р., в якому зазначив, що чинне законодавство України забороняє банкам здійснювати зарахування зустрічних однорідних вимог під час дії тимчасової адміністрації, а твердження відповідача з цього приводу, викладені у відзиві на позов, щодо безпідставної відмови позивача прийняти належне виконання зобов'язань відповідачем, є помилковими та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства. Враховуючи що Національним банком України з 26.09.2014р. відкликано банківську ліцензію ПАТ «КБ «Південкомбанк», банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій, останній не має права здійснювати ведення рахунків фізичних та юридичних осіб, у зв'язку з чим, ПАТ «КБ «Південкомбанк» фактично позбавлений права виконувати будь-які операції по рахунках власних клієнтів, в т.ч. здійснювати перерахування грошових коштів з депозитних рахунків третіх осіб в рахунок погашення кредиторської заборгованості ТОВ «Чернігівська чайна компанія», навіть на підставі заочного рішення суду, на яке у відзиві на позов посилається відповідач. Позивач зазначив, що враховуючи те, що права Андрієвої Н.В. та Андрієва А.М. з боку ПАТ «КБ «Південкомбанк» не порушувались, у вказаних осіб взагалі були відсутні підстави для звернення до суду з позовом до ПАТ «КБ «Південкомбанк».

Від відповідача надійшло клопотання від 02.12.2014р. про залучення документів до матеріалів справи, яке задоволено судом, документи долучені до матеріалів справи.

Від відповідача надійшло клопотання, в якому просив залучити до розгляду справи №927/1711/14 на стороні відповідача фізичну особу Андрієва Андрія Миколайовича, в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору. В обґрунтування поданого клопотання відповідач посилається на те, що 12.08.2014р. Новозаводський районний суд м. Чернігова в цивільній справі №751/7051/14 за позовами Андрієвої Н.В. та Андрієва А.М. до ПАТ «КБ «Південкомбанк» виніс заочне рішення, яким зобов'язано ПАТ «КБ «Південкомбанк» здійснити зарахування грошових коштів Андрієва А.М. за договором банківського вкладу за №2524Д-60Ф від 07.06.2013р. в сумі 215 000,00грн. банківського вкладу та 5 492,22грн. відсотків в рахунок погашення кредитної заборгованості позивальника ТОВ «Чернігівська чайна компанія» по договору про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії №51К-60Ю від 11.06.2013р. в сумі 185 092,53грн. кредиту та 1 041,65грн. відсотків, та зобов'язано ПАТ «КБ «Південкомбанк» здійснити виплату залишку грошових коштів банківського вкладу за договором банківського вкладу за №2524Д-60Ф від 07.06.2013р. в сумі 34 358,04грн.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти клопотання відповідача про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, посилаючись на те, що банк не пред'являє ніяких вимог до поручителя Андрієва А.М. і як показує практика представляти інтереси в суді цієї особи буде один і то же представник, що і ТОВ «Чернігівська чайна компанія», що свідчить про те, що відповідач свідомо затягує розгляд справи.

Ухвалою від 03.12.2014р. суд залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: фізичну особу Андрієва Андрія Миколайовича.

Від третьої особи надійшло пояснення від 08.12.2014р., в якому зазначено, що обов'язки ПАТ КБ «Південкомбанк» врегульовані договором банківського вкладу «Стандарт» №252/Д-60Ф від 07.06.2013р., договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії №51К-60Ю від 11.06.2013р. та договором застави майнових прав на депозитний вклад за №513-60Ю від 11.06.2013р., що регулюють порядок та процедуру погашення кредитної заборгованості, що позичальник та майновий поручитель неодноразово зверталися до позивача з вимогами здійснити погашення кредитів за рахунок банківського вкладу, які були залишені без відповіді. 23.07.2014р. відповідач надав відповідь на претензію за №118, якою вимагав у позивача припинити зобов'язання за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії №51К-60Ю шляхом зарахування депозитного вкладу в рахунок погашення кредитної заборгованості. Третя особа вважає, що Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» прямо не встановлює заборону на припинення грошового зобов'язання шляхом проведення зарахування зустрічних вимог і такої думки дотримується і Новозаводський районний суд м. Чернігова в своєму рішенні від 12.08.2014р. в цивільній справі за №751/7051/14, яким зобов'язано ПАТ «КБ «Південкомбанк» здійснити зарахування грошових вимог Андрієва А.М. за договором банківського вкладу за №2524Д-60Ф від 07.06.2013р. в сумі 215 000,00грн. та 5 492,22грн. відсотків в рахунок погашення кредитної заборгованості ТОВ «Чернігівська чайна компанія» по договору про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії №51К-60Ю від 11.06.2013р. в сумі 185 092,53грн. кредиту та 1 041,65грн. відсотків, та зобов'язано ПАТ «КБ «Південкомбанк» здійснити виплату залишку грошових коштів банківського вкладу за договором банківського вкладу за №2524Д-60Ф від 07.06.2013р. в сумі 34 358,04грн. Крім того, третя особа вказала, що у відповідності до п.3.1.6 договору кредиту у позивача виникає право звернення до суду лише у випадку, якщо суми отриманої внаслідок звернення стягнення на предмет застави та суми від реалізації іншого майна або майнових прав, які будуть заставленими в забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту, недостатньо для повного задоволення вимог заставодержателя, отже у позивача немає підстав звернення до суду, так як предмету застави вистачає для повного задоволення вимог заставодержателя. Третя особа просила відмовити у задоволенні позову.

Від відповідача надійшли клопотання від 10.12.2014р. та від 19.12.2014р. про залучення документів до матеріалів справи, які задоволені судом, документи долучені до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні 23.12.2014р. надав клопотання про залучення документів до матеріалів справи, яке задоволено судом, документи долучені до матеріалів справи.

Представник відповідача в судовому засіданні 23.12.2014р. надав заяву про продовження строку розгляду справи на 2 тижні у зв'язку з поданням додаткових документів.

Ухвалою від 23.12.2014р. суд задовольнив заяву відповідача та продовжив строк розгляду спору на 14 днів до 19.01.2015 року включно.

Від відповідача надійшла заява від 29.12.2014р. про залучення документів до матеріалів справи, яке задоволено судом, документи долучені до матеріалів справи.

Представники позивача, відповідача та третьої особи в судовому засіданні 05.01.2015р. надали клопотання про нездійснення технічної фіксації судового процесу, які задоволені судом.

Представник позивача в судовому засіданні 05.01.2015р. надав клопотання про залучення документів до матеріалів справи, в т.ч. заяви №09/5582 від 31.12.2014р., яке задоволено судом, документи долучені до матеріалів справи. У заяві №09/5582 від 31.12.2014р. позивач здійснює коригування ціни позову в частині заявленої суми пені без зміни загальної суми та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 216 120,16грн., в т.ч. прострочена заборгованість за кредитом - 185092,53грн., поточна заборгованість за процентами за користування кредитом - 2073,04грн., прострочена заборгованість за процентами за користування кредитом - 12961,61грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 15 545,95грн., пеня за несвоєчасне погашення процентів 447,03грн.

Суд прийняв до розгляду вказану заяву позивача, оскільки вона не суперечить законодавству, не порушує нічиї права та охоронювані законом інтереси, так як позивач, не змінюючи підстави або предмету позову, конкретизує складові позовних вимог, а саме в частині стягнення пені за несвоєчасне виконання відповідачем зобов'язань по кредитному договору.

Від позивача надійшло клопотання від 09.01.2015р. про залучення документі до матеріалів справи, яке задоволено судом, документи долучені до матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Суд, розглянувши раніше подане відповідачем клопотання без дати про зупинення провадження у справі до набрання заочним рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова у цивільній справі №751/7051/14 від 12.08.2014р. законної сили, відмовив у його задоволенні з огляду на те, що на дату розгляду справи Апеляційним судом Чернігівської області прийнято рішення у цивільній справі №751/7051/14 і підстава для зупинення провадження відпала.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення повноважних представників позивача, відповідача та третьої особи, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, господарський суд встановив.

У відповідності до ч. 1 ст.202 Цивільного кодексу України правочин є дія особи, спрямована на набуття, зміну бо припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст.204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною 1 ст. 205 Цивільного кодексу України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до приписів статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

11.06.2013р. між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Південкомбанк» (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернігівська чайна компанія» (позичальник) укладено договір відкличної відновлювальної кредитної лінії №51К-60Ю (надалі - договір).

Відповідно до п.1.1. договору банк (позивач у справі) відкриває позичальнику (відповідачу у справі) відновлювальну відкличну кредитну лінію та в її межах надає кредитні кошти (кредит) на наступних умовах: ліміт кредитування 200 000,00грн., кінцевий строк дії кредитної лінії до 09.06.2014р., ціль використання коштів - поповнення обігових коштів, процентна ставка - 25,2% річних, комісія за підготовку та оформлення договору - 360,00грн. Під терміном «відновлювальна кредитна лінія» розуміється кредитна лінія, при якій ліміт кредитування визначається у вигляді максимальної суми кредитних коштів, що може знаходитися у користуванні позичальника на будь-яку дату протягом терміну дії договору. У разі часткового або повного повернення кредиту позичальник може повторно отримати кредит в межах зазначеного ліміту протягом строку дії кредитної лінії. Кредит надається позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання.

Згідно п.1.2 договору виконання позичальником зобов'язань за цим договором (повернення кредиту, сплата процентів за користування ним, комісій, штрафних санкцій, інших платежів передбачених договором) забезпечується: п. 1.2.1 заставою майнових прав на грошові кошти в сумі 215 000,00грн., які розміщені на депозитному рахунку в Чернігівському відділенні ПАТ КБ «Південкомбанк» (згідно договору банківського вкладу «Стандарт» (з поповненням та виплатою процентів щомісяця у готівковій формі) №2524Д-60Ф від 07.06.2013р. під 22,2% річних на термін 370 днів фізичною особою Андрієвим Андрієм Миколайовичем (ідентифікаційний номер ); п.1.2.2. всім належним позичальнику майном та коштами, на які може бути звернено стягнення в порядку, встановленому чинним законодавством України.

Для обліку строкової заборгованості позичальника за кредитом банк відкриває позичальнику позичковий рахунок №0030 у Чернігівському відділенні ПАТ «КБ «Південкомбанк». Видача кредитних коштів в межах кредитної лінії здійснюється окремими частинами (траншами) на цілі визначені у п.1.1 договору шляхом зарахування на поточний рахунок №0001 у Чернігівському відділенні ПАТ «КБ «Південкомбанк», на підставі письмової заяви позичальника (п.2.1 договору).

Відповідно до п.2.2 договору моментом (днем) надання траншу кредиту вважається день зарахування на поточний рахунок №0001 у Чернігівському відділенні ПАТ «КБ «Південкомбанк» суми відповідного траншу кредиту.

На виконання умов договору позивач 11.06.2013р. надав відповідачу кредит в сумі 200 000,00грн. шляхом перерахування коштів на його поточний рахунок №0001, що підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 11.06.2013р. по 16.10.2014р. (а.с.16 т.1.).

Відповідно до ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч.3 ст.1049 вказаного кодексу).

Відповідно до п.2.3 договору моментом (днем) повернення траншу кредиту вважається день зарахування на позичковий рахунок кредитора, зазначений в п.2.1 договору, грошових коштів на суму траншу кредиту. Термін користування позичальником кожним траншем кредиту не може перевищувати кінцевого строку дії кредитної лінії (п.2.4 договору).

Згідно ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

За умовами пунктів 2.6 та п.2.7 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту щомісячно за період з першого по останнє число поточного місяця, а також у день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі, якщо таке повернення сталося після кінцевого строку дії кредитної лінії. Якщо останнє число поточного місяця припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, нарахування процентів здійснюється напередодні. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за методом «факт/360» (фактична кількість днів користування кредитом у місяці та 360 днів в році). При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту, якщо таке повернення сталося після кінцевого строку дії кредитної лінії.

Відповідно до п.2.8 договору сплата процентів здійснюється у валюті кредиту щомісячно по 05 число місяця (включно) наступного за звітним, а також в день повернення кредиту в повній сумі, якщо таке повернення сталося після кінцевого строку дії кредитної лінії на рахунок №0030 у Чернігівському відділенні ПАТ КБ «Південкомбанк».

Якщо кінцева дата сплати процентів, комісій, повернення кредитних коштів відповідно до цього договору припадає на вихідний, святковий чи неробочий день, то сплата такої заборгованості здійснюється в перший після настання строку сплати робочий день (п.2.10 договору).

За умовами пункту 2.15. договору позичальник надає право кредитору здійснювати самостійне списання всіх комісій, процентів, сум кредиту та інших платежів, які пов'язані з цим договором, а погашення заборгованості за цим договором з наступних рахунків: з поточних та депозитних рахунків позичальника відкритих в ПАТ «КБ «Південкомбанк» в національній та іноземній валюті у розмірі, еквівалентному розміру зобов'язань позичальника за цим договором і витрат (комісії, податки, збори та інше), пов'язаних з придбанням або продажем валюти на Міжбанківському валютному ринку України, у випадках, якщо при настанні термінів виконання зобов'язань за цим договором (погашення кредиту, сплати процентів, комісій та інше), при невиконанні своїх зобов'язань у встановлені цим договором строки на рахунках позичальника в валюті кредиту відсутні або недостатньо коштів. Договірне списання здійснюється меморіальним ордером з поточних та депозитних рахунків позичальника на транзитний рахунок №0007 у Чернігівському відділенні ПАТ «КБ «Південкомбанк».

У п.2.13 договору сторони визначили, що у разі виникнення простроченої заборгованості сплачені позичальником суми за кредитом, процентами, комісіями за користування ним спрямовуються на транзитний рахунок №0007, що відкритий у валюті договору в Чернігівському відділенні ПАТ «КБ «Південкомбанк» для подальшого розподілу у наступній черговості: заборгованість за нарахованими простроченими процентами у прямій послідовності їх виникнення; заборгованість за нарахованими поточними процентами; заборгованість за простроченими сумами кредиту; заборгованість за нарахованими простроченими комісіями у прямій послідовності їх виникнення; заборгованість за нарахованими поточними комісіями; пеня та штрафні санкції за порушення строків сплати процентів, комісій та/або повернення кредиту; інші платежі, які пов'язані з цим договором.

Стаття 627 Цивільного кодексу України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як свідчать матеріали справи та поданий позивачем розрахунок, відповідач взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту виконав частково сплативши в рахунок погашення кредиту 14 907,47грн.

У відповідності зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання, якими є сторони у справі, повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання договору не допускається.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що заборгованість відповідача по кредиту на день розгляду справи становить 185 092,53грн., що підтверджується матеріалами справи та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Позивачем визначено заборгованість відповідача по поточній заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 2 073,04грн. за період з 01.10.2014р. по 16.10.2014р. та простроченій заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 12 961,61грн. за період з 06.05.2014р. по 30.09.2014р.

Дослідивши подані документи та наведений позивачем розрахунок заборгованості відповідача по процентах за користування кредитом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані і підлягають задоволенню в частині стягнення поточної заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 2 073,04грн., в частині стягнення простроченої заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 12961,61грн.

Відповідно до ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями у розумінні ст.230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов'язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

У відповідності до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Сторони у п.4.2. договору встановили, що у разі прострочення позичальником строків сплати процентів та комісій визначених цим договором, а також прострочення строків повернення кредитних коштів, невиконання позичальником умов, встановлених підпунктом 3.3.5 цього договору, кредитор має право стягнути з позичальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який нараховується пеня, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. Нарахування пені за цим договором не припиняється через шість місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано. При розрахунку пені враховується день виникнення простроченої заборгованості та не враховується день повернення заборгованості позичальником.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 15 545,95грн. за період з 10.06.2014р. по 16.10.2014р., пеню за несвоєчасне погашення процентів в сумі 447,03грн. за період з 06.05.2014р. по 16.10.2014р.

Відповідно до статті 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання; правочин, яким скасовується чи обмежується відповідальність за умисне порушення зобов'язання, є нікчемним.

У відзиві на позов та письмових поясненнях, відповідач посилається на договір застави майнових прав на депозитний вклад та зазначає, що ним та поручителем вчинялись всі необхідні дії на вчасне погашення заборгованості, проте банк відмовився від належного виконання зобов'язання з боку боржника та поручителя.

Як свідчать матеріали справи, 07.06.2013р. між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Південкомбанк» (банк) та Андрієвим Андрієм Миколайовичем (вкладник) укладено договір банківського вкладу №2524Д-60Ф, відповідно до п.п.1.1 - 1.2 якого вкладник передав, а банк прийняв на депозитний вклад на умовах цього договору грошові кошти (вклад) в сумі 215 000,00грн. на строк 370 днів; дата початку строку розміщення вкладу - 07.06.2013р.; дата повернення вкладу - 12.06.2014р.; процентна ставка по вкладу 22,2% річних з виплатою процентів щомісячно у порядку, передбаченому підпунктом 2.3.5 цього договору.

Слід зазначити, що 11.06.2013р. між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Південкомбанк» (заставодержатель) та фізичною особою Андрієвим Андрієм Миколайовичем (застводавець) укладено договір застави майновий прав на депозитний вклад №51З-60Ю (надалі - договір застави майнових прав), який за умовами п.1.1 забезпечує вимоги заставодержателя, що витікають з договору про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії №51К-60Ю від 11.06.2013р., а також усіх додаткових угод/додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку його дії, укладеного між заставодержателем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернігівська чайна компанія» (позичальник), за умовами якого позичальник зобов'язується до 09.06.2014р. (включно) повернути заставодержателю кредитні кошти, отримані за кредитним договором в рамках відкличної відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування у розмірі 200 000,00грн., сплатити проценти за його користування у розмірі 25,2%, також повністю сплатити штрафні санкції (пеню) у випадках та розмірах, передбачених кредитним договором, витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги. Строк, порядок повернення кредитних коштів та сплату процентів визначено кредитним договором. Відповідно до цього договору заставодержатель має право у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором отримати задоволення за рахунок майнових прав, наданих в заставу.

Відповідно до п.1.2 договору застави в забезпечення виконання зобов'язань, вказаних у п.1.1 договору, заставодавець на умовах, передбачених цим договором передає в заставу заставодержателю майнові права на депозитний вклад, що розміщений на рахунку №1019, відкритому в Чернігівському відділенні ПАТ «КБ «Південкомбанк». Депозитний вклад розміщений на підставі договору «Стандарт» (з поповненням та виплатою процентів щомісячно в готівковій формі) №2524-60Ф від 07.06.2013р. (п.1.2.1 договору застави майнових прав).

Згідно п.1.3 договору застави майнових прав право застави не поширюється на проценти за вищевказаним депозитним вкладом.

За домовленістю сторін вартість предмету застави складає 215 000,00грн. (п.1.4 договору застави).

Враховуючи складне фінансове становище товариства-позичальника за кредитним договором, останній 22.05.2014р. та 04.06.2014р. звертався до Банку з проханням погасити його заборгованість за кредитними договорами за рахунок банківського вкладу, що є предметом застави майнових прав.

Строк повернення кредиту за кредитним договором скінчився 09.06.2014р., однак ТОВ «Чернігівська чайна компанія» в строк не повернуло отриманий кредит та не сплатило проценти.

Відповідно до ст.554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Отже, з 10.06.2014р. поручитель (Андрієв А.М..) відповідає перед банком, як солідарний боржник.

Разом з цим 10.06.2014р. майновий поручитель Андрієв А.М. звернувся з листом до банку про погашення заборгованості позичальника за кредитним договором за рахунок його коштів, які розміщені на депозитному рахунку по договору банківського вкладу стандарт за №2524Д-60Ф від 13.06.2013р.

Проте кошти, що знаходились на депозитних рахунках Андрієв А.М. поручителя не були зараховані Банком в рахунок погашення заборгованості по Кредитному Договору.

Отже, враховуючи положення ч.1 ст.614 Цивільного кодексу України, та той факт, що відповідачем та його поручителем як солідарними боржниками доведено факт вжиття всіх заходів щодо належного виконання зобов'язання з кредитного договору у визначений строк, а відтак господарський суд приходить до висновку, що відповідач не може нести відповідальність у вигляді сплати пені, оскільки відсутня вина ТОВ «Чернігівська чайна компанія».

Виходячи з викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову про стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту за період з 10.06.2014р. по 16.10.2014р., пені за несвоєчасне погашення процентів за період з 10.06.2014р. по 16.10.2014р.

Дослідивши наведений позивачем розрахунок пені за несвоєчасне погашення процентів, здійснивши перерахунок пені з урахуванням фактичної кількості календарних днів у 2014 році - 365грн., приймаючи до уваги часткове погашення відповідачем пені у сумі 1,60грн., суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне погашення процентів підлягає частковому задоволенню у сумі 09,01грн. за період з 06.05.2014р. по 10.06.2014р. В решті позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне погашення кредиту та пені за несвоєчасне погашення процентів задоволенню не підлягають.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на безпідставність відмови позивача прийняти належне виконання зобов'язань відповідачем, що підтверджується копіями листів ТОВ «Чернігівська чайна компанія» до ПАТ «КБ «Південкомбанк», та на винесення Новозаводським районним судом м. Чернігова 12.08.2014 року заочного рішення в цивільній справі за № 751/7051/14, яке частково змінено рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 19.12.2014р. за позовами Андрієвої Н.В. та Андрієва А.А. до ПАТ «КБ «Південкомбанк», третя особа ТОВ «Чернігівська чайна компанія», яким зобов'язано ПАТ «КБ «Південкомбанк» здійснити зарахування грошових вимог Андрієва А.А. за договором банківського вкладу за № 2524Д-60Ф від 07.06.2013 року в рахунок погашення заборгованості позичальника - ТОВ «Чернігівська чайна компанія» по договору про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 51К-60Ю від 11.06.2013 року.

Позивач згідно претензії №48/2282 від 08.07.2014р. просив погасити заборгованість згідно договору про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії №51К-60Ю від 11.06.2013р.

У відповіді на претензію №118 від 23.07.2014р. відповідач просив припинити зобов'язання ТОВ «Чернігівська чайна компанія» перед ПАТ «КБ «Південкомбанк» за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії №51К-60Ю в сумі 185092,53грн. строк якого збіг шляхом стягнення предмета застави списанням меморіальним ордером в межах заборгованості за кредитом та нарахованими відсотками станом на дату закінчення терміну строку дії договору.

Новозаводським судом м. Чернігова 12.08.2014р. прийнято заочне рішення у справі №751/7051/14. Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 19.12.2014р., заочне рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 12.08.2014р. змінено, позов Андрієвої Наталії Вікторівни задоволено частково, позов Андрієва Андрія Миколайовича задоволено; зобов'язано публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Південкомбанк»: - зарахувати вимоги Андрієвої Наталії Вікторівни до публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Південкомбанк» за укладеним між ними договором банківського вкладу від 10.06.2013р. №2532Д-60Ф у сумі вкладу 240 000,00грн. і процентів за вкладом у сумі 6 568,78грн. в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівська чайна компанія» за кредитом у сумі 225 000,00грн. і 1 260,00грн. процентів за користування кредитом за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії між публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Південкомбанк» і товариством з обмеженою відповідальністю «Чернігівська чайна компанія» №53К-60Ю від 12.06.2013р., та вимоги Андрієвої Н.В. до ПАТ «Комерційний Банк «Південкомбанк» за укладеним між ними договором банківського вкладу від 12.06.2013р. за №2539Д-60Ф у сумі вкладу 200 000,00грн. і процентів за вкладом у сумі 5 766,58грн. в рахунок погашення заборгованості товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівська чайна компанія» у сумі 360 000,00грн. за кредитом та 2016,00грн. процентів за користування кредитом за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії між публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Південкомбанк» і товариством з обмеженою відповідальністю «Чернігівська чайна компанія» №54К-60Ю від 13.06.2013, - виплатити Андрієвій Наталії Вікторівні залишок грошових коштів банківського вкладу за договором між нею й публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Південкомбанк» від 10.06.2013 №2532Д-60Ф у сумі 20308,78грн.; - зарахувати вимоги Андрієва Андрія Миколайовича до публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Південкомбанк» за укладеним між ними договором банківського вкладу від 07 червня 2013 року № 2524Д-60Ф у сумі вкладу 215 000 (двісті п'ятнадцять тисяч) грн. 00 коп. і процентів за вкладом у сумі 5 492 (п'ять тисяч чотириста дев'яносто дві) грн. 22 коп. в рахунок погашення заборгованості товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівська чайна компанія» за кредитом у сумі 185 092 (сто вісімдесят п'ять тисяч дев'яносто дві) грн. 53 коп. та 1 041 (однієї тисячі сорока однієї) грн. 65 коп. процентів за користування кредитом за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії між публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Південкомбанк» і товариством з обмеженою відповідальністю «Чернігівська чайна компанія» № 51К-60Ю від 11 червня 2013 року, та вимоги Андрієва Андрія Миколайовича до публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Південкомбанк» за укладеним між ними договором банківського вкладу від 12 червня 2013 року № 2538Д-60Ф у сумі вкладу 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп. і процентів за вкладом у сумі 5 717 (п'ять тисяч сімсот сімнадцять) грн. 26 коп. в рахунок погашення кредитної заборгованості товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівська чайна компанія» у сумі 156 249 грн. (сто п'ятдесят шість тисяч двісті сорок дев'ять) 42 коп. за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 54К-60Ю від 13.06.2013 р.,- виплатити Андрієву Андрію Миколайовичу залишок грошових коштів банківського вкладу за договорами від 12 червня 2013 року № 2538Д-60Ф і від 07 червня 2013 р. № 2524Д-60Ф у загальній у сумі 83 825 (вісімдесят три тисячі вісімсот двадцять п'ять) грн. 88 коп.,- зняти заборони відчуження залишку коштів банківського вкладу за договорами: Андрієвою Наталією Вікторівною і публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Південкомбанк» від 10 червня 2013 року № 2532Д-60Ф у сумі 20 308 (двадцять тисяч триста вісім) грн. 78 коп., який накладено 13 червня 2013 року Донецькою філією Державного підприємства «Інформаційний центр» Мін'юсту України за № 13740207 на підставі договору застави майнових прав між Андрієвою Наталією Вікторівною та публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Південкомбанк» від 12 червня 2013 року № 53З-60Ю, - між Андрієвим Андрієм Миколайовичем та публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Південкомбанк» від 07 червня 2013 року № 2524Д-60Ф у сумі 34 358 (тридцять чотири тисячі триста п'ятдесят вісім) грн. 04 коп. і від 12 червня 2013 року № 2538Д-60Ф у сумі 49 467 (сорок дев'ять тисяч чотириста шістдесят сім) грн. 84 коп., які накладено 13 червня 2013 року Донецькою філією Державного підприємства «Інформаційний центр» Мін'юсту України за №№ 13735873 і 13742004 на підставі договорів застави майнових прав між Андрієвим Андрієм Миколайовичем та публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Південкомбанк» від 11 червня 2013 року № 51З-60Ю та від 13 червня 2013 року № 54З-60Ю. Рішення набрало законної сили з моменту його проголошення.

Заперечення відповідача проти позову не приймаються судом до уваги виходячи з наступного.

23.05.2014р., керуючись положеннями статті 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Правлінням Національного банку України прийнято рішення про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» до категорії неплатоспроможних (постанова Правління НБУ від 23.05.2014 № 305).

Частиною першою статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 № 4452-VI передбачено, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 23.05.2014р. № 305 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26.05.2014р. прийнято рішення № 37 про запровадження в ПАТ «КБ «Південкомбанк» тимчасової адміністрації, строком на 3 місяці з 26.05.2014р. по 25.08.2014р., та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «Південкомбанк».

Зазначена вище інформація про запровадження у ПАТ «КБ «Південкомбанк» з 26.05.2014р. є загальновідомою, опублікована на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та на сайті ПАТ «КБ «Південкомбанк».

Рішенням Фонду гарантування вкладів від 15.08.2014р. № 71 дію тимчасової адміністрації продовжено до 25.09.2014р.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 24.09.2014р. № 598 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Південкомбанк» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 26.09.2014р. № 101 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Комерційний банк «Південкомбанк».

Отже, у ПАТ «Комерційний банк «Південкомбанк» відкликано банківську ліцензію та запроваджено ліквідаційну процедуру.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом у даних правовідносинах.

У спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому почата процедура його ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, а даний Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», неплатоспроможний банк - це банк, щодо якого Національний банк України прийняв рішення про віднесення до категорії неплатоспроможних у порядку, передбаченому ЗУ «Про банки та банківську діяльність».

Відповідно до п.16 ч.1 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відтак до правовідносин між Банком та його клієнтами застосовуються, зокрема, положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»

Відповідно до частини п'ятої ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється:

1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;

2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку;

3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку;

4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом;

5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

Крім того, згідно підпункту 5 частини 1 статті 602 Цивільного кодексу України не допускається зарахування зустрічних вимог у випадках, встановлених законом.

Приписами статей 49, 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що під час ліквідації банку уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури. Кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у черговості передбаченій статтею 52 даного Закону. Вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від реалізації майна банку після повного задоволення вимог попередньої черги.

Таким чином, після початку процедури ліквідації банку задоволення вимог кредиторів відбувається у особливому, передбаченому зазначеним спеціальним Законом, порядку з дотриманням принципів черговості, передбаченої статтею 52 цього Закону.

Відтак, спірний залік передбачатиме індивідуальне задоволення вимог окремого кредитора банку за рахунок коштів банку, порушуючи встановлений цим Законом порядок та черговість задоволення вимог кредиторів до банку і ставить у нерівне становище інших кредиторів банку у порівнянні з кредитором, який отримує задоволення своїх вимог не в тому порядку та черговості, як це передбачено статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Посилаючись на рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 19.12.2014р., відповідач просив відмовити в позові, оскільки на підставі вказаного рішення зобов'язання товариства перед банком по кредитному договору є виконаними у зв'язку з зарахуванням коштів банківського вкладу поручителя в рахунок заборгованості товариства по кредитному договору.

Згідно із ч. 1 ст. 598, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, відповідач повинен надати суду докази, що на момент прийняття рішення у даній справі його зобов'язання по договору відкличної відновлювальної кредитної лінії №51К-60Ю від 11.06.2013р є виконаними.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідачем не надано доказів, що підтверджують виконання його зобов'язань перед банком по кредитному договору.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.36 Господарського процесуального кодексу України, письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Так, наявність судового рішення про зобов'язання банку здійснити зарахування вимог Андрієва Андрія Миколайовича до публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Південкомбанк» за укладеним між ними договором банківського вкладу від 07.06.2013р. №2524Д-60Ф у сумі вкладу 215 000,00грн. і процентів за вкладом у сумі 5 492,22грн. в рахунок погашення заборгованості товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівська чайна компанія» за кредитом у сумі 185 092,53грн. і 1 041,65грн. процентів за користування кредитом не є доказом в розумінні ст.36 Господарського процесуального кодексу України, що підтверджує сам факт зарахування зазначених коштів, а відтак відсутність підстав для стягнення заборгованості.

Оскільки, відповідач в порушення вимог чинного законодавства та умов кредитного договору взяті на себе зобов'язання не виконав, заборгованість по кредиту та відсоткам за користування кредитом своєчасно не сплатив, господарський суд, доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в частині стягнення 185 092грн.53коп. заборгованості по кредиту, 2 073грн.04коп. поточної заборгованості за процентами, 12 961грн. 61коп. простроченої заборгованості за процентами, 09грн. 01грн. пені за несвоєчасне погашення процентів. В решті позову відмовити.

Враховуючи, що спір виник з вини відповідача та відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню в доход державного бюджету 4 002грн.72коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 193, 230, 231, 232, 343, 345 Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 526, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст.22, 33, 34, 49, 77, 79, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівська чайна Компанія» (вул. Ріпкинська, 3-В, м. Чернігів, р/р 9546 у філії ПУАТ «Фідобанк» МФО 380009, п/р 5790 в ПАТ «Приват банк» МФО 353586, ідентифікаційний код 30977194) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» (пр-т. Ватутіна, 33 А, м. Донецьк,83015, адреса для кореспонденції: 03035, м. Київ, Солом'янська площа,2, відомості про рахунки відсутні, ідентифікаційний код 19358767) 185092грн.53коп. заборгованості по кредиту, 2073грн.04коп. поточної заборгованості за процентами, 12961грн.61коп. простроченої заборгованості за простроченими процентами, 09грн.01грн. пені за несвоєчасне погашення процентів.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівська чайна Компанія» (вул. Ріпкинська, 3-В, м. Чернігів, р/р 9546 у філії ПУАТ «Фідобанк» МФО 380009, п/р 5790 в ПАТ «Приват банк» МФО 353586, ідентифікаційний код 30977194) в доход державного бюджету (р/р 3002 в ГУ ДКСУ у Чернігівській області, отримувач - УК у м.Чернігові/м.Чернігів/22030001, МФО 853592, ) 4002грн.72коп. судового збору.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

4. В решті позову відмовити.

Повний текст рішення складено 20.01.2015р.

Суддя Н.Ю.Книш