ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2015 року Справа № 910/9953/14
Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П. - головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Харченко В.М.

розглянув касаційну скаргу комунального підприємства по ремонту та утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст", м. Київ

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.11.2014

зі справи № 910/9953/14

за позовом комунального підприємства по ремонту та утриманню мостів і шляхів м.Києва "Київавтошляхміст", м. Київ (далі-Підприємство)

до відповідача Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Київ (далі-відділення АМК України)

про визнання недійсним рішення від 20.03.2014 № 3/02-р/к

та за зустрічним позовом Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Київ

до комунального підприємства по ремонту та утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст", м. Київ

про стягнення 34 000,00 грн. штрафу та зобов'язання виконати рішення від 20.03.2014 № 3/02-р/к.

Судове засідання проведено за участю представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - Клюсова Т.М.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року Підприємство звернулося з позовом, згідно з яким просило визнати недійсним рішення відділення АМК України від 20.03.2014 № 3/02-р/к у справі № 133-02/09.13.

Відділення АМК України у червні 2014 звернулося із зустрічним позовом до Підприємства про стягнення суми штрафу в розмірі 34000,00 грн. та зобов'язання виконати рішення від 20.03.2014 № 3/02-р/к.

Рішенням господарського суду міста Києва від 18.08.2014 (суддя Марченко О.В.), яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.11.2014 (колегія суддів у складі: суддя Зубець Л.П. - головуючий, судді Іоннікова І.А. і Новіков М.М.), у задоволенні первісного позову відмовлено. Зустрічний позов задоволено. Стягнуто з Підприємства в доход загального фонду державного бюджету України 34000,00 грн. штрафу. Зобов'язано Підприємство припинити порушення шляхом приведення вартості здійснення технічного нагляду при прокладанні 1 погонного метру кабелю на штучних спорудах, які належать позивачу на праві повного господарського відання, до економічно обґрунтованого рівня.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України Підприємство просить скасувати рішення господарського суду від 18.08.2014, постанову апеляційного суду від 10.11.2014 та прийняти нове рішення, яким первісний позов задовольнити, а у зустрічному позові відмовити. Скарга мотивована тим, що судами неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, Вищий господарський суд України не знаходить підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідного висновку суд дійшов на підставі такого.

Як встановлено судами, 20.03.2014 відділенням АМК України було прийнято рішення № 3/02-р/к "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" у справі № 133-02/09.13, яким визнано, що Підприємство займає монопольне (домінуюче) становище на ринку надання послуг з технічного нагляду при прокладанні кабелю на штучних спорудах, а саме: на мосту Метро, мосту через Русанівську протоку, на Московському мосту через річку Дніпро та річку Десенка, які належать Підприємству на праві повного господарського відання (далі-Послуг), з часткою 100%. Також визнано, що дії Підприємства, які полягали у встановленні економічно необґрунтованої вартості здійснення технічного нагляду при прокладанні 1 погонного метра кабелю на штучних спорудах, які належать Підприємству на праві повного господарського відання, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50 та пунктом 1 частини другої статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку надання Послуг шляхом встановлення таких цін, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку. За вказане порушення на Підприємство був накладений штраф у розмірі 34 000,00 грн., який підлягав сплаті у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. Зобов'язано Підприємство у двомісячний строк з дня одержання цього рішення припинити наведене порушення.

В обґрунтування оскаржуваного рішення відповідач послався на те, що витрати Підприємства, які включені до розрахунку та на підставі яких розраховано вартість здійснення технічного нагляду при прокладанні 1 погонного метра кабелю на штучних спорудах позивача, є економічно необґрунтованими, оскільки останнім не було подано документів, які б підтверджували, які саме витрати були ним включені до статті "Загальновиробничі витрати", "Адміністративні витрати", "Кошти на утримання споруд". У цьому зв'язку відділення АМК України вказало на те, що за умов існування значної конкуренції на ринку надання Послуг, споживачі (суб'єкти господарювання) мали б можливість відмовитись від послуг Підприємства, яке встановило економічно необґрунтовану вартість здійснення технічного нагляду при прокладанні 1 погонного метра кабелю, та обрати іншого надавача таких послуг з більш вигідною (нижчою) їх вартістю.

Сукупності встановлених зі справи обставин суди дали належну оцінку і дійшли обґрунтованого висновку про правильність рішення відділення АМК України, оскільки ці обставини давали відповідачу підстави дійти висновку про наявність у діях позивача складу правопорушення, передбаченого пунктом 2 статті 50 та пунктом 1 частини другої статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції"

Відповідно до цього суди дійшли правильного висновку і про наявність підстав для задоволення зустрічного позову про стягнення з відповідача грошової суми штрафу, розмір якого був визначений відповідачем з урахуванням вимог закону та фактичних обставин справи, а також зобов'язання Підприємства вчинити певні дії.

Посилання позивача на неправильність застосування відповідачем Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання на ринку, затвердженої розпорядженням Антимонопольного комітету України від 05.03.2002 № 49-р, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 01.04.2002 за № 317/6605, а, отже, і його твердження про неправильність рішення відділення АМК щодо визнання його монополістом були перевірені попередніми судовими інстанціями, які дійшли правильного висновку про їх безпідставність та невідповідність фактичним обставинам справи.

Враховуючи зазначене, а також з огляду на те, що інші наведені у касаційній скарзі доводи висновків попередніх судових інстанцій не спростовують, суд не бере їх до уваги і вважає, що оскаржувані судові рішення відповідають вимогам чинного законодавства і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду міста Києва від 18.08.2014 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.11.2014 зі справи № 910/9953/14 залишити без змін, а касаційну скаргу комунального підприємства по ремонту та утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" - без задоволення.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Бенедисюк

Суддя В. Харченко