ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

13 січня 2015 року Справа № 915/1237/14

Кредитор: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Миколаїв, вул. Декабристів, 41/23а, м. Миколаїв, 54020.

Кредитор: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1,

АДРЕСА_1, 54001.

Кредитор: Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва, пр. Жовтневий, 55-е, м. Миколаїв, 54018.

Кредитор: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

Поштова адреса: вул. Адм. Макарова, 60-В, м. Миколаїв, 54001.

Кредитор: Миколаївське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності,

пр. Леніна, 93, м. Миколаїв, 54017.

Кредитор: Ленінський районний центр зайнятості, вул. Шкільна, 2а, м. Миколаїв, 54034.

Банкрут: Приватне підприємство «Югресурси»,

пр. Миру, 17/2, м. Миколаїв, 54044, .

Ліквідатор: Дятлова Ірина Вікторівна (АДРЕСА_2)

про банкрутство боржника: Приватного підприємства «Югресурси».

Суддя Ткаченко О.В.

Представники:

Від кредитора 1: не з»явився.

Від кредитора 2: не з»явився.

Від кредитора 3: не з»явився.

Від кредитора 4: Безушко В.В., довіреність від 08.01.2014 № 33-21/350/1.

Від кредитора 5: Астахова О.С., довіреність від 31.12.2014 № 07-08-3530.

Від кредитора 6: не з»явився.

Від банкрута: не з»явився.

Ліквідатор Дятлова Ірина Вікторівна.

Суть спору: затвердження реєстру вимог кредиторів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

30.10.2014 року від ліквідатора Приватного підприємства «Югресурси» Дятлової Ірини Вікторівни надійшов реєстр вимог кредиторів та клопотання щодо його затвердження.

У відповідності до вимог ст. 25 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також п. 36.7. Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 № 01-06/606/2013 за результатами розгляду грошових вимог кредиторів господарським судом затверджується реєстр вимог кредиторів.

До судового засідання 13.01.2015 ліквідатором було надано копію листа кредитора - ПАТ «УкрСиббанк» від 03.10.2008 року № 844 до ОСОБА_6 щодо дострокового повернення кредитних коштів за кредитним договором № 0 від 19.05.2006р. Як було зазначено ліквідатором у судовому засіданні, даний лист був отриманий ОСОБА_6 03.10.2008 року.

Ухвалами суду від 12.11.2014 року, 27.11.2014 року, 17.12.2014 року та від 23.12.2014 року розгляд реєстру вимог кредиторів відкладався відповідно на 27.11.2014 року, 17.12.2014 року, 23.12.2014 року та 13.01.2015 року.

У судовому засіданні представник кредитора ПАТ «УкрСиббанк» просив визнати заявлені ним грошові вимоги в повному обсязі.

Ліквідатор кредиторські вимоги визнає частково, а саме по кредитному договору № 138 МК від 02.11.2005 вимоги визнані в розмірі 832 195,98 грн. та 1218,00 грн. витрат по сплаті судового збору; кредиторські вимоги по кредитному договору № 0 від 19.05.2006 в сумі 3 789 618,85 грн. ліквідатором не визнані.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ліквідатора та представників кредиторів, дослідивши докази, суд встановив:

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 21.08.2014р. за заявою боржника Приватного підприємства «Югресурси» було порушено провадження у справі про банкрутство Приватного підприємства «Югресурси».

У відповідності до постанови господарського суду Миколаївської області від 02.08.2014р. Приватне підприємство «Югресурси» було визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено голову ліквідаційної комісії боржника Дятлову Ірину Вікторівну.

На виконання вимог постанови суду на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 29.09.2014 року за номером 9364 було здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про визнання Приватного підприємства «Югресурси» банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором голову ліквідаційної комісії Дятлову Ірину Вікторівну.

В межах місячного строку після офіційного оприлюднення до господарського суду та ліквідатора з заявами про визнання грошових вимог звернулись кредитори:

- Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Миколаїв з вимогами на суму 302,41 грн.,

- Ленінський РЦЗ з вимогами в сумі 498,75 грн.,

- Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з вимогами на суму 375866,08 грн.,

- Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва з вимогами на суму 5 693,33 грн.,

- Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» 19.09.2014 з вимогами до боржника в сумі 4 483 430,53 грн. та 10.10.2014 з вимогами в сумі 24 361,83 грн. та 1218,00 грн. витрат на сплату судового збору,

Крім того, 17.11.2014 року поза межами встановленого місячного строку до господарського суду звернулось Миколаївське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності з грошовими вимогами на суму 691,29 грн.

Згідно ч. 2 ст.25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон про банкрутство), у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були включені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження. За результатами розгляду господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначається розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, які вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, розмір та перелік невизнаних судом вимог кредиторів, дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів, дата підсумкового засідання суду. У реєстрі вимог кредиторів повинні міститися відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов'язаннями, черговість задоволення кожної вимоги. Неустойка (штрафу, пені) враховується в реєстрі вимог кредиторів окремо від основних зобов»язань у шосту чергу та може бути предметом мирової угоди.

Черговість задоволення вимог кредиторів встановлена ч. 1 ст. 45 Закону про банкрутство: у першу чергу задовольняються вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати перед працюючими та звільненими працівниками банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв'язку з оплачуваною відсутністю на роботі, а також вихідної допомоги, належної працівникам у зв'язку з припиненням трудових відносин та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі; вимоги кредиторів за договорами страхування, витрати, пов'язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді та роботою ліквідаційної комісії, у тому числі: виплати на оплату судового збору, витрати кредиторів на проведення аудиту, витрати заявника на публікацію оголошення про порушення справи про банкрутство, введення процедури санації, визнання боржника банкрутом; у другу чергу задовольняються вимоги із зобов»язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров»ю громадян, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за громадян, які застраховані в цьому фонді, зобов»язань зі сплати страхових внесків на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, крім вимог, задоволених позачергово, з повернення невикористаних коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а також вимоги громадян - довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб»єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників); у третю чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов»язкових платежів), вимоги центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом, у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, незабезпечені заставою, у тому числі і вимоги куредиторів, що виникли із зобов»язань у процедурі розпорядження майном боржника чи в процедурі санації боржника; у п»яту чергу задовольняються вимоги щодо повернення внесків членів трудового колективу до статутного капіталу підприємства, вимоги щодо виплати додаткової грошової винагороди керуючому санацією або ліквідатору у частині 5 відсотків обсягу стягнутих на користь боржника активів, які на дату порушення провадження у справі про банкрутство перебували у третіх осіб, вимоги щодо виплати додаткової грошової винагороди керуючому санацією або ліквідатору у частині 3 відсотків обсягу погашених вимог конкурсних кредиторів, які підлягають позачерговому задоволенню та віднесені до конкурсних згідно з цим Законом; у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

Ухвалою суду від 30.10.2014 було визнано грошові вимоги Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Миколаїв в сумі 302,41 грн. та зобов'язано ліквідатора включити їх до другої черги задоволення кредиторських вимог.

У відповідності до ухвали суду від 30.10.2014 року було визнано грошові вимоги ФОП ОСОБА_1 в сумі 375 866,08 грн. боргу та 1218,00 грн. витрат по сплаті судового збору та зобов'язано ліквідатора включити грошові вимоги в сумі 1218,00 грн. до першої черги задоволення кредиторських вимог, в сумі 374 611,24 грн. - до четвертої черги задоволення кредиторських вимог, в сумі 1254,84 грн. - до шостої черги задоволення кредиторських вимог.

Ухвалою суду від 30.10.2014 року було визнано грошові вимоги Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва в сумі 5 693,33 грн. та зобов'язано ліквідатора включити вимоги в сумі 807,14 грн. - до другої черги задоволення кредиторських вимог, в сумі 875,92 грн. штрафу та 4010,27 грн. пені - до шостої черги задоволення кредиторських вимог.

Згідно ухвали суду від 27.11.2014 року було визнано грошові вимоги Миколаївське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в сумі 691,29 грн. та зобов'язано ліквідатора включити їх до шостої черги задоволення кредиторських вимог.

Розглянувши вимоги ленінського РЦЗ, господарський суд встановив:

16.09.2014 Ленінський РЦЗ звернувся із заявою № 06-4222 про визнання кредиторських вимог в сумі 498,75 грн. Як свідчить копія розрахункової відомості, заборгованість в сумі 498,75 грн. утворилась у зв'язку з несплатою банкрутом страхових внесків за 4 квартал 2010 року до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття.

У відповідності до наданого ліквідатором відзиву від 29.09.2014 року кредиторські вимоги Ленінського РЦЗ визнані в повному обсязі та включені до реєстру вимог кредиторів.

Таким чином, господарський суд визнає кредиторські вимоги Ленінського РЦЗ в сумі 498,75 грн., які у відповідності до вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» підлягають включенню до другої черги задоволення кредиторських вимог.

Розглянувши кредиторські вимоги ПАТ «УкрСиббанк», господарський суд зазначає наступне.

19.09.2014 кредитором подано до суду заяву про визнання кредиторських вимог до боржника в сумі 4 483 430,53 грн. 10.10.2014 кредитор звернувся до суду із заявою про визнання поточних вимог в сумі 24 361,83 грн. та 1218,00 грн. витрат на сплату судового збору.

Ліквідатор у відповідності до наданого відзиву кредиторські вимоги визнає частково, а саме по кредитному договору № 138 МК від 02.11.2005 вимоги визнані в розмірі 832 195,98 грн. та 1218,00 грн. витрат по сплаті судового збору; кредиторські вимоги по кредитному договору № 0 від 19.05.2006 в сумі 3 789 618,85 грн. ліквідатором не визнані.

До суду представником кредитора було подано письмові пояснення від 26.11.2014 вих.№ 535, за змістом яких він погоджується зі зменшенням ліквідатором нарахованої по кредитному договору № 138 МК від 02.11.2005 пені до суми 8 210,51 грн. та вважає правомірною свою вимогу стосовно визнання кредиторських вимог по кредитному договору № 0 від 19.05.2006.

Також до канцелярії суду представником кредитора було подано письмові пояснення від 17.12.2014 вих.№ 17/12, за змістом яких повідомлено, що кредиторські вимоги банку до банкрута по кредитному договору № 0 від 19.05.2006р. в розмірі 3789618,85 грн. заявлені на підставі договору поруки від 19.05.2006р., який був укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та банкрутом в забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_6 за кредитним договором № 0 від 19.05.2006р. В обґрунтування своїх вимог кредитор посилається на ст. 543 ЦК України, а наявність кредитної заборгованості за вказаним договором поруки підтверджує рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.02.2012р. по справі № 2-114/2011р. за позовом банка до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 19.05.2006р.

Ліквідатор у відповідності до наданих доповнень до відзиву від 16.12.2014р. не визнає кредиторські вимоги ПАТ «УкрСиббанк» за кредитним договором № 0 від 19.05.2006р., вказуючи, що:

- По-перше, оскільки ПАТ «УкрСиббанк» не звернувся із вимогою до ПП «Югресурси» протягом щести місяців від дня настання строку основного зобов'язання, порука ПП «Югресурси» за договором поруки від 19.05.2006р. припинилась на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України.

- По-друге, враховуючи, що ПАТ «УкрСиббанк» у 2009 році знав про порушення своїх прав, ним при зверненні у вересні 2014 року до суду із заявою про визнання кредиторських вимог у справі № 915/1237/14 пропущено трирічний строк позовної давності.

У судовому засіданні представником кредитора - ПАТ «УкрСиббанк» було надано усні пояснення, що оскільки вимоги до поручителя - ПП «Югресурси» не пред'являлись, відлік строку позовної давності не розпочинався. При цьому представником кредитора - ПАТ «УкрСиббанк» вказано, що звернувшись до суду із заявою про визнання кредиторських вимог в рамках провадження у справі про банкрутство ПП «Югресурси» № 915/1237/14, банк скористався своїм законним правом пред'явлення вимоги до банкрута, як до поручителя.

Ухвалою суду від 17.12.2014 було зобов'язано кредитора - ПАТ «УкрСиббанк» до 22.12.2014 року надати суду письмову вимогу банку до ОСОБА_6 щодо дострокового повернення кредитних коштів за кредитним договором № 0 від 19.05.2006р. та докази її отримання (надсилання) ОСОБА_6, розгляд заяви було відкладено на 23.12.2014 о 12:00.

Проте станом на день проведення судового засідання 23.12.2014 року вимоги ухвали суду від 17.12.2014 залишились невиконаними.

Ухвалою суду від 23.12.2014 року розгляд заяв про визнання кредиторських вимог було відкладено на 13.01.2015 о 10:00.

До судового засідання 13.01.2015 ліквідатором було надано копію листа кредитора - ПАТ «УкрСиббанк» від 03.10.2008 року № 844 до ОСОБА_6 щодо дострокового повернення кредитних коштів за кредитним договором № 0 від 19.05.2006р. Як було зазначено ліквідатором у судовому засіданні, даний лист був отриманий ОСОБА_6 03.10.2008 року.

Розглянувши матеріали поданих заяв, заслухавши пояснення учасників процесу, господарський суд встановив.

02.11.2005 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», надалі - кредитор) та Закритим акціонерним товариством «Югресурси» (надалі - боржник), укладено кредитний договір №138 МК від 02.11.2005р. (в обліковій політиці банку №0, надалі - Кредитний договір).

Відповідно із умовами вказаного кредитного договору боржник отримав кредит у формі не поновлювальної кредитної лінії в межах ліміту кредитної лінії в загальній сумі 448 886,00 грн. та зобов'язався повернути кредит в термін, не пізніше 01.11.2012 року, погашаючи кредит щомісячно у розмірі, встановленому графіком, та сплатити плату за кредит у розміру та порядку, передбаченому п. 1.3. кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язань, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до умов іпотечного договору від 02.11.2005 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ЗАТ «Югресурси», в забезпечення виконання кредитних зобов'язань підприємство передало банку в іпотеку нерухоме майно - нежитлові приміщення більярд-клубу з майданчиком, що знаходяться за адресою - АДРЕСА_3. ці нежитлові приміщення клубу з майданчиком, цегляні, зазначені на плані літ. А-2, мають навіс з піччю літ. Б навіс з піччю гриль, цегляна, та є власністю іпотекодавця на підставі свідоцтва про право власності. За домовленістю сторін, вартість предмету іпотеки складає 1 205 554,00 грн. (п.1.1. іпотечного договору та додаткового договору від 22.11.2006р. ).

Враховуючи зазначені у заяві кредитора про визнання поточних вимог уточнення, станом на 02.09.2014 року заборгованість за кредитним договором №0 від 02.11.2005 року складала:

- заборгованість по тілу кредиту в сумі 289 676,08 грн.;

- заборгованість по сплаті відсотків в сумі 534 309,39 грн.;

- пеня за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 28 086,68 грн. (період нарахування - з 21.02.2014 р. по 02.09.2014 р.);

- пеня за несвоєчасну сплату відсотків в сумі 48 020,45 грн. (період нарахування - з 21.02.2014 р. по 02.09.2014 р.).

Ліквідатор у відповідності до наданого відзиву кредиторські вимоги визнає частково, а саме по кредитному договору № 138 МК від 02.11.2005 вимоги були визнані в розмірі 832 195,98 грн. та 1218,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

До суду представником кредитора було подано письмові пояснення від 26.11.2014 вих.№ 535, за змістом яких він погодився зі зменшенням нарахованої по кредитному договору № 138 МК від 02.11.2005 пені до суми 8 210,51 грн.

За таких обставин заборгованість за кредитним договором №0 від 02.11.2005 року складає 832 195,98 грн., з яких: 289 676,08 грн. - борг по тілу кредиту; 534 309,39 грн. - заборгованість по відсотках; 8 210,51 грн. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків.

Враховуючи, що вимоги ПАТ «УкрСиббанк» за кредитним договором №0 від 02.11.2005 року в сумі 832 195,98 грн. забезпечені у повному обсязі, вони у відповідності до ч. 8 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів окремо. Крім того, судовий збір в сумі 1 218,00 грн., сплачений ПАТ «УкрСиббанк» за подачу до суду заяви з кредиторськими вимогами до ПП «Югресурси», підлягає включенню до першої черги реєстру задоволення кредиторських вимог.

Також, 19.05.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» ( з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», надалі - кредитор) та ОСОБА_6 (надалі - позичальник), укладено кредитний договір №0, (надалі -Кредитний договір).

Відповідно до умов вказаного кредитного договору боржник отримав кредит в сумі 195000,00 дол. США, 00 центів Боржник зобов'язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в термін до 17.05.2016 року.

Згідно ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Закрите акціонерне товариство «Югресурси», є фінансовим поручителем Позичальника АТ «УкрСиббанк» ОСОБА_6 на підставі договору поруки від 19.05.2006 року.

Вимога АТ «УкрСиббанк» пов'язана з існуючим грошовим зобов'язанням до боржника, що підтверджується п. 1.2. договору поруки, за яким боржник поручився нести солідарне зобов'язання в сумі 195 000,00 дол. США, 00 центів (сто дев'яносто п'ять тисяч) дол. США, 00 центів.

Пунктом 1.4. договору поруки передбачено те, що обов'язок боржника та поручителя є солідарним.

Відповідно до наданого кредитором розрахунку заборгованості за кредитним договором №0 від 19.05.2006 року станом на 02.09.2014 року грошове зобов'язання Боржника становить 274 396,47 дол. США, у тому числі:

- 160 789,60 дол. США - що за курсом НБУ станом на 02.09.2014 року становить 2091655,95 грн. кредитна заборгованість;

- 94 203,19 дол. США - що за курсом НБУ станом на 02.09.2014 року становить 1225456,52 грн. заборгованість по процентам;

- 18 755,04 дол. США - що за курсом НБУ станом на 02.09.2014 року становить 243977,78 грн. пеня за прострочення сплати кредиту;

- 17 567,43 дол. США - що за курсом НБУ станом на 02.09.2014 року становить 228528,60 грн. пеня за прострочення сплати процентів.

Факт неналежного виконання своїх зобов'язань та наявності заборгованості за кредитним договором №0 від 19.05.2006 року кредитор підтверджує рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.02.2012 року по справі № 2-114/2011р. за позовом банка до ОСОБА_6, згідно якого з ОСОБА_6 на користь ПАТ «УкрСиббанк» було присуджено до стягнення суму заборгованості за кредитом в розмірі 1277907,50 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 480700,74 грн., пеню в розмірі 20 000,00 грн., що разом складає 1 778 608,24 грн.

Встановивши обставини справи, дослідивши докази, господарський суд не вбачає підстав для визнання кредиторських вимог за кредитним договором №0 від 19.05.2006 року з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України).

З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 3.2) про його припинення з припиненням всіх зобов'язань позичальника по кредитному договору не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

У кредитному договорі №0 від 19.05.2006 року строк виконання основного зобов'язання визначений «не пізніше 17 травня 2016».

Проте, як свідчить надана до судового засідання ліквідатором копія листа від 03.10.2008 № 844 банку, направленого ОСОБА_6, кредитор скористався передбаченим п. 5.5. кредитного договору правом змінити термін погашення кредиту у зв'язку з порушенням позичальником термінів погашення зобов'язань за кредитним договором та повідомив ОСОБА_6, що вважає термін дострокового повернення кредиту таким, що настав.

За приписами ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Таким чином, банком був встановлений термін дострокового повернення кредиту - 03.10.2008 року.

За таких обставин у банка виникло право пред'явити вимогу до поручителів про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 03 жовтня 2008 року, протягом наступних шести місяців.

Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного суду України від 17.09.2014 року. (а.с. 158-160)

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для визнання заявлених ПАТ «УкрСиббанк» грошових вимог за кредитним договором №0 від 19.05.2006 року в розмірі 3 789 618,85 грн.

У відповідності до вимог ст. 25 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також п. 36.7. Інформаційного листа Вищого госопдарського суду України від 28.03.2013р. № 01-06/606/2013 за результатами розгляду грошових вимог кредиторів господарським судом затверджується реєстр вимог кредиторів.

Розглянувши наданий реєстр вимог кредиторів та додані до нього документи, а також заслухавши пояснення представників кредиторів та ліквідатора, господарський суд вважає, що реєстр підлягає затвердженню.

Керуючись ст. 86 ГПК України, ст.ст. 25, 45, 95 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Затвердити реєстр вимог кредиторів Приватного підприємства «Югресурси» на загальну суму 1 209 622,62 грн., в тому числі:

- вимоги першої черги:

1) Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 в сумі 1218,00 грн. - витрати по сплаті судового збору.

2) Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» в сумі 1218,00 грн. - витрати по сплаті судового збору.

- вимоги другої черги:

1) Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Миколаїв в сумі 302,41 грн.;

2) Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва в сумі 807,14 грн.;

3) Ленінський РЦЗ з вимогами в сумі 498,75 грн.

- вимоги четвертої черги:

1) Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 в сумі 367 241,31 грн.;

- вимоги шостої черги:

1) Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва в сумі 4886,19 грн.

2) Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 в сумі 1254,84 грн.

- Окремо вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника:

1) Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» в сумі 832 195,98 грн.

2. Зобов»язати ліквідатора в десятиденний термін з моменту винесення ухвали надати реєстр вимог кредиторів Приватного підприємства «Югресурси», схвалений відповідно до цієї ухвали.

3. Ухвалу надіслати на адресу всіх кредиторів, банкрута, ліквідатора.

Суддя О.В. Ткаченко