КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2015 р. Справа№ 910/17041/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Смірнової Л.Г.

Чорної Л.В.

при секретарі: Ставицькій Т.Б.

за участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Климчук Н.Ю., представник за довіреністю №1 від 20.01.2015р.;

Розглянувши апеляційну скаргу Київського комунального об'єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд»

на рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2014р. (підписано - 10.10.2014р.)

у справі №910/17041/14 (суддя: Домнічева І.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейніен трак ком'юнеті»

до Київського комунального об'єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд»

про стягнення 39 605,63 грн.

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юкрейніен трак ком'юнеті» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Київського комунального об'єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 39 605,63 грн., з яких: 33 596,86грн. основний борг, пені у розмірі 1133,09грн., 3% річних у сумі

Позовні вимоги умотивовані тим, що відповідач, як покупець, отримавши у власність товар від постачальника, повну вартість товару у строки, обумовлені Договором про закупівлю товарів за державні кошти №145/9 від 20.09.2013р., не оплатив і заборгував 33 596,86грн. За прострочення в оплаті покупної вартості товару постачальник нарахував та заявив до стягнення пеню у розмірі 1133,09грн. за період з 31.10.2013 року по 30.04.2014 року у відповідності до п. 7.3. Договору, 3% річних у сумі 776,89грн. та 4098,79 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.08.2014р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейніен трак ком'юнеті» прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Київське комунальне об'єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» позовні вимоги не визнало, у відзиві на позовну заяву зазначало, що позивач, укладаючи даний договір, без будь-яких заперечень погодився з умовами договору - з пунктом 3.1. Договору, а саме з тим, що оплата за товар буде проводитись після надходження бюджетних коштів. При цьому, за твердженням відповідача, він надіслав до Головного розпорядника бюджетних коштів лист з проханням виділити бюджетне фінансування в сумі 33 596,86грн. на закупівлю паливо-мастильних матеріалів, чим здійснив всі дії по виконанню свого зобов'язання за вказаним Договором. З огляду на вказані обставини, відповідач не вбачає своєї вини у відсутності бюджетного фінансування за даним договором, оскільки не являється його розпорядником.

Рішенням Господарського суду міста Києва від від 07.10.2014р. у справі №910/17041/14 (суддя: Домнічева І.О.) позов задоволено повністю. Стягнуто з Київського комунального об'єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейніен трак ком'юнеті» 33 596 (тридцять три тисячі п'ятсот дев'яносто шість) грн. 86 коп. основного боргу, 1 133 (одну тисячу сто тридцять три) грн. 09 коп. пені, 776 (сімсот сімдесят шість) грн. 89 коп. 3% річних, 4 098 (чотири тисячі дев'яносто вісім) грн. 79 коп. інфляційних втрат та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

За оцінкою місцевого господарського суду, обов'язок в частині повної сплати вартості поставленого товару у розмірі 33 596,86грн. у відповідача виник після передачі йому товару. Врахувавши відсутність доказів такої сплати, господарський суд визнав позов обгрунтованим у заявленому розмірі та задовольнив його.

Невиконання відповідачем зобов'язань з оплати вартості придбаного товару протягом 14 банківських днів після підписання актів, вважав господарський суд, мало наслідком стягнення пені за загальний період прострочення з 31.10.2013 року по 30.04.2014 року у розмірі 1133,09грн. за розрахунком позивача. Водночас, суд визнав обґрунтованими вимоги про стягнення з боржника 3% річних у сумі 776,89грн., 4098,79 грн. інфляційних втрат.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Київське комунальне об'єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову повністю.

У доводах апеляційного оскарження відповідач посилався на невідповідність висновків суду обставинам справи.

За твердженням скаржника, місцевий господарський суд при вирішенні питання щодо стягнення боргу з відповідача не врахував того, що умовами пункту 3.1. Договору, погодженого сторонами у відповідності до ч. 4 ст. 179 ГК України, розрахунки за отриманий товар здійснюються після надходження коштів від Головного розпорядника бюджетних коштів. Серед інших доводів апелянт зазначав, що він на виконання своїх зобов'язань за Договором, направляв до Головного розпорядника бюджетних коштів Лист №148-04-3539 від 11.10.2013р. з проханням виділити бюджетне фінансування в сумі 33 596,86грн. на закупівлю паливо-мастильних матеріалів, однак, замовленої суми не отримав. З огляду на вказані обставини, апелянт посилається на ст. 614 ЦК України та вважає, що він вчинив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов'язання, а тому може визнаватися особою, яка є невинуватою.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Київського комунального об'єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: Кропивна Л.В. (головуючий суддя), судді: Смірнова Л.Г., Чорна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.11.2014р. у справі №910/17041/14 (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Кропивна Л.В. (доповідач), судді: Смірнова Л.Г., Чорна Л.В.) вказану апеляційну скаргу прийнято до провадження, а її судовий розгляд призначено на 03.12.2014р.

20.11.2014р. до Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. В обґрунтування своєї правової позиції, позивач зазначав, що лише разове звернення до Розпорядника бюджетних коштів - Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища КМДА з проханням виділити бюджетне фінансування не виправдовує та не доводить відсутності вини відповідача у порушенні ним Договору у відповідності до ст. 218 ГК України та ст. 617 ЦК України. Відсутність бюджетних коштів, за твердженням позивача, не є підставою для звільнення від відповідальності Київського комунального об'єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» за порушення грошового зобов'язання згідно Договору про закупівлю товарів за державні кошти №145/9 від 20.09.2013р. Серед іншого, позивач звертав увагу суду на те, що сама по собі умова Договору щодо проведення оплати товару після надходження коштів від Головного розпорядника бюджетних коштів не може вважатись відкладальною обставиною у розумінні ст. 212 ЦК України, оскільки вказана умова Договору стосується лише обов'язків відповідача щодо оплати отриманого товару, а відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦК України угода буде вважатись умовною, якщо відкладальна обставина поширюється на права та обов'язки обох сторін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.12.2014р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 24.12.2014р. у зв'язку з неявкою представників сторін.

22.12.2014р. до Київського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейніен трак ком'юнеті» надійшли пояснення по справі, в якому серед іншого, позивач просив суд розглядати справу за відсутності його представника.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 24.12.2014р. у справі №910/17041/14 у зв'язку з перебуванням судді Смірнової Л.Г. у відпустці, здійснено заміну у складі колегії суддів у даній справі на наступний: головуючий суддя - Кропивна Л.В., судді: Руденко М.А., Чорна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.12.2014р. апеляційну скаргу Київського комунального об'єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» на рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2014р. у справі №910/17041/14 прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя: Кропивна Л.В., судді: Руденко М.А., Чорна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.12.2014р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 21.01.2015р. у зв'язку з неявкою представників позивача.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 21.01.2015р. у справі №910/17041/14 у зв'язку з виходом судді Смірнової Л.Г. з відпустки, здійснено заміну у складі колегії суддів у даній справі на наступний: головуючий суддя - Кропивна Л.В., судді: Смірнова Л.Г., Чорна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.01.2015р. апеляційну скаргу Київського комунального об'єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» на рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2014р. у справі №910/17041/14 прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя: Кропивна Л.В., судді: Смірнова Л.Г., Чорна Л.В.

У судове засідання 21.01.2015р. представники позивача повторно не з'явились.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

Відповідно до пункту 2.6.15. Інструкції з діловодства в господарських судах України на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправлення, підпис працівника, який її здійснив, та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

Як вбачається з відмітки про відправку, яка міститься на звороті останньої сторінки оригіналу ухвали Київського апеляційного господарського суду від 24.12.2014р., якою розгляд справи було відкладено на 21.01.2015р., копії вказаного процесуального документу було відправлено сторонам у даній справі - 26.12.2014р.

Таким чином, сторони, в тому числі позивач, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Крім того, явка представників сторін не визнавалася обов'язковою. Разом з тим, будь - яких заяв, клопотань щодо неможливості бути присутнім в даному судовому засіданні від позивача до суду не надійшло.

Відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом суду. Відкладення справи застосовується не у зв'язку з відсутністю у судовому засіданні представників сторін, а у зв'язку з неможливістю вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до ч.3 ст.22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення сторін про дату, час та місце судового засідання, розгляд апеляційної скарги обмежений процесуальними строками, правова позиція позивача викладена достатньо зрозуміло у відзиві на апеляційну скаргу, судова колегія вважає можливим розглянути апеляційну скаргу по суті в судовому засіданні 21.01.2015р. у відсутність представників позивача.

У судовому засіданні 21.01.2015р. представник відповідача просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2014р. у справі №910/17041/14 та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову повністю.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 20.09.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юкрейніен трак ком'юнеті» (надалі - TOB «ЮТК», позивач) та Київським комунальним об'єднанням зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Зеленбуд» (надалі - КО «Київзеленбуд», відповідач) був укладений Договір № 145/9 про закупівлю товарів за державні кошти (надалі - Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору, відповідно до протоколу оцінки пропозицій конкурсних торгів №24/2 від 27.08.13р., постачальник зобов'язується передати у власність покупця у визначені договором строки мастила, оливи, технічні рідини, об'єм та технічні характеристики яких визначені у специфікації, що є невід'ємною частиною цього договору, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього грошову суму розмірі і порядку, визначених цим договором.

Пунктом 2.1. Договору встановлено, що загальна сума цього Договору складає 33 596,85 грн.

Згідно з пунктом 5.4. Договору, товар вважається зданим постачальником і прийнятим покупцем з моменту підписання повноваженими представниками сторін накладних.

Пунктом 6.1. визначено, що покупець зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений товар.

Згідно з пунктом 3.1. Договору розрахунки за отриманий товар здійснює Покупцем протягом 14-ти робочих днів після підписання актів та надходження бюджетних коштів від Головного розпорядника бюджетних коштів. У разі затримки бюджетного фінансування розрахунок за поставлений товар здійснюється протягом 3-х банківських днів з дати отримання покупцем коштів бюджетного призначення на фінансування предмету договору.

Спір, як вірно встановлено судом першої інстанції, виник внаслідок несплати вартості поставленого відповідачу, як покупцю, товару.

Задовольняючи вимоги про стягнення боргу, місцевий господарський суд виходив з того, що товар, проданий та поставлений покупцю, мав бути оплачений ним.

В обґрунтування доводів скасування судового рішення апелянт посилався на умови пункту 3.1. Договору, за якими проведення розрахунків за отриманий товар здійснюється після надходження коштів від Головного розпорядника бюджетних коштів.

Такі доводи апелянта, колегія суддів вважає неспроможними, з огляду на наступне.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, на виконання зобов'язань за Договором № 145/9 про закупівлю товарів за державні кошти від 20.09.2013р. позивачем передано, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 33 596,86грн., що підтверджується підписаною без заперечень та зауважень у двосторонньому порядку сторонами видатковою накладною №ЖТ-ЮТК03944 від 09.10.2013р.

Згідно з ст.265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (далі ЦК України) про договір купівлі-продажу.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Правовідношення, за яким позивач передав товар відповідачу у власність, підтвердженням чого є документи, які оформлюють рух товарно-матеріальних цінностей (видаткові накладні), створило у останнього зобов'язання оплатити прийнятий товар.

Товар, який прийнятий покупцем і продовжує знаходитися у нього, підлягає оплаті ним в силу ст. 655 та ст. 692 ЦК України.

Крім того, сторонами підписано акт звіряння взаємних розрахунків (а.с. 15, т. 1) за період: 01.09.2013р. - 01.08.2014р., яким підтверджується заборгованість відповідача у розмірі 33 596,85 грн.

Суд апеляційної інстанції критично оцінює доводи апелянта з приводу того, що порушення строків оплати товару пов'язані з ненадходженням коштів з державного бюджету, з огляду на наступне.

Так згідно з частиною першої статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, а статтями 525, 526 даного Кодексу і статтею 193 Господарського Кодексу встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов"язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов"язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Окрім того статтею 1 ЦК України визначено, що однією із ознак майнових відносин є юридична рівність їх учасників, в тому числі й органів державної влади, а тому самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, не виправдовують бездіяльність замовника та не звільняється від обов'язку такого органу, який виступає стороною зобов'язального правовідношення, від виконання взятих на себе зобов'язань.

Відповідач, як юридична особа, самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями за Договором, і така відповідальність не може ставитись у залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб, у тому числі розпорядника бюджетних коштів.

Окрім того, згідно з п. 5 Оглядового листа Вищого господарського суду України № 01-06/374/2013 від 18.02.13р. відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов'язання.

При цьому, суд звертає увагу відповідача на те, що Європейським судом з прав людини у рішеннях у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» (від 18.10.2005р.), у справі «Бакалов проти України» (від 30.11.2004р.), у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» (від 18.10.2005р.) зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання. Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 15 травня 2012 р. у справі №3-28гс12, від 13.10.09 р. (судової палати в адміністративних справах), від 15.05.12 р. у справі №11/446 (судової палати у господарських справах).

Таким чином, колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом правомірно не прийнято до уваги посилання відповідача на відсутність бюджетних коштів щодо розрахунку за поставлений товар за згаданим договором, а оскільки заборгованість Київського комунального об'єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» перед позивачем на час прийняття рішення не погашена, її розмір відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 33 596,86грн. боргу в оплаті вартості поставленого товару правомірно задоволена судом першої інстанції.

Поряд з цим, слід погодитися з судом першої інстанції у тому, що постачальник вправі нараховувати 3 % річних та інфляційних втрат за час прострочення виконання покупцем зобов'язань з оплати товару. Відповідач вважається боржником, що прострочив виконання з 15 дня від моменту отримання товару.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Крім того, суд зазначає, що згідно з інформаційним листом Верховного Суду України №3.2-2005 від 15.07.2005 грошовими зобов'язаннями боржника перед кредитором є грошова сума, що визначена з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних. Оскільки інфляційні втрати пов'язані з інфляційними процесами в державі та за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів, а три проценти річних - платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником, то ні три проценти річних, ні індекс інфляції не можна розцінювати як заходи відповідальності за порушення зобов'язань.

Таким чином, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши правильність виконаного позивачем розрахунку заявлених до стягнення інфляційних збитків за період з листопада 2013 року по липень 2014 року та 3 % річних за період з 31.10.2013р. по 08.08.2014р., судова колегія погоджується із висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість таких вимог у заявленому позивачем розмірі 4098,79 грн. та 776,89 грн. відповідно.

З огляду на порушення відповідачем строків внесення оплати за Договором, позивач нарахував та просив стягнути із відповідача суму пені у розмірі 1133,09 грн.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 7.3. Договору, у разі несплати вартості товару покупцем у строк, встановленій п.3.1. договору, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого товару за кожен день прострочення.

З Договору вбачається, що пеня є засобом відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання покупцем і засобом, що забезпечує своєчасність такого виконання.

Перевіривши правильність виконаного позивачем розрахунку заявленої до стягнення пені та з врахуванням вимог процесуального законодавства, судова колегія погоджується із висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість вимог на суму 1133,09 грн. пені, нарахованої за несвоєчасну оплату вартості товару у період з 31.10.2013 року по 30.04.2014 року.

З огляду на наведене, судова колегія не вбачає підстав для зміни або скасування прийнятого судом першої інстанції рішення у даній справі, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржений судовий акт - без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта (відповідача).

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Київського комунального об'єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» на рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2014р. у справі №910/17041/14 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2014р. у справі №910/17041/14 - без змін.

2.Матеріали справи №910/17041/14 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді Л.Г. Смірнова

Л.В. Чорна