ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року Справа № 916/1379/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:Черкащенка М.М. Нєсвєтової Н.М. Жукової Л.В.
розглянувши касаційну скаргу Департаменту комунальної власності Одеської міської ради
на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.10.2014
у справі№ 916/1379/14
за позовомДепартаменту комунальної власності Одеської міської ради
доМалого підприємства "Картопляники" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю
провиселення
за участю представників сторін

від позивача: Добров Р.М. - за довіреністю;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Малого підприємства "Картопляники" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю про виселення з займаного нежитлового приміщення першого поверху, загальною площею 49,5 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморська, 14-А.

Рішенням господарського суду Одеської області від 18.06.2014 року позов задоволено. Виселено МП "Картопляники" у вигляді ТОВ з нежитлового приміщення першого поверху, загальною площею 49,5 кв.м., що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморська, 14-А, на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради. Стягнуто з МП "Картопляники" у вигляді ТОВ на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради судовий збір в сумі 1218 грн.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14.10.2014 року рішення господарського суду Одеської області від 18.06.2014 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з Департаменту комунальної власності Одеської міської ради на корить МП "Картопляники" у вигляді ТОВ судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 609 грн.

Не погоджуючись з постановою суду, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.10.2014 скасувати, рішення господарського суду Одеської області від 18.06.2014 залишити в силі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального та процесуального права при ухваленні зазначених судових рішень, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 25.11.2005 року між Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради (орендодавець) та МП "Картопляники" ТОВ (орендар) було укладено договір оренди нежитлового приміщення № 805/А/1, за умовами якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування нежитлове приміщення, загальною площею 49,5 кв.м., першого поверху, за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморська, 14-а, з метою розміщення виробничого підприємства, строком дії до 20.06.2006 року.

Умовами п.п. 4.7, 7.7 та 7.9 даного договору визначено, що після закінчення строку дії договору чи у випадку його дострокового розірвання, орендар зобов'язаний у 15 - денний термін передати орендодавцю приміщення за актом у належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об'єкта оренди; після закінчення строку дії договору, орендар має право на його продовження у разі належного виконання ним умов договору; дія цього договору припиняється внаслідок, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Зазначене в даному договорі комунальне майно було фактично передано орендареві від орендодавця у користування, що сторонами не заперечується.

Погодженням № 1 від 27.12.2006р., укладеним сторонами, у тексті договору оренди № 805/А/1 від 25.11.2005р. найменування орендодавця було змінено на Представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради на підставі рішення Одеської міської ради від 27.06.2006р. № 56-V "Про впорядкування роботи виконавчих органів Одеської міської ради з виконання функцій Орендодавця нежилих приміщень, що знаходяться в комунальній власності територіальної громади м. Одеси".

В подальшому сторонами неодноразово укладались додаткові погодження про внесення змін до договору оренди № 805/А/1 від 25.11.2005р. щодо зміни профілю використання орендованого приміщення, розміру орендної плати та продовження строку дії договору оренди. Останнім додатковим погодженням № 5 від 15.02.2010р. строк дії договору оренди № 805/А/1 від 25.11.2005р. було продовжено до 15.02.2011 року.

Також судами встановлено, що з 15.02.2011 року на підставі ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" за відсутності заперечень сторін термін дії договору оренди неодноразово продовжувався на один рік.

На підставі п. 4.1 рішення Одеської міської ради від 31.01.2011р. № 273-VI "Про затвердження структури виконавчих органів, загальної чисельності апарату Одеської міської ради та її виконавчих органів" змінено найменування Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради на Департамент по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради. В свою чергу, згідно з п. 1.1 Положення про Департамент комунальної власності Одеської міської ради, вказаний Департамент є правонаступником Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради та наділяється повноваженнями щодо управління комунальною власністю територіальної громади міста.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував на те, що відповідач володіє та користується орендованим приміщенням після закінчення терміну дії договору оренди без належних правових підстав, оскільки орендодавець належним чином повідомив орендаря про припинення дії договору оренди у зв'язку з закінченням строку, на який його було укладено, а також про відсутність наміру продовжувати договір на новий термін та необхідність передати йому об'єкт оренди за актом приймання - передачі.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з того, що позивач листом від 07.02.2014 за вих. №01-13/837 повідомив відповідача про припинення договірних відносин та необхідність повернення останнім орендованого приміщення, а отже оскільки станом на 15.02.2014, тобто на момент закінчення дії вказаного договору, Департаментом комунальної власності Одеської міської ради було висловлено заперечення щодо подальшої пролонгації дії договору, суд дійшов висновку, що вказаний договір оренди припинив свою дію з 15.02.2014 у зв'язку із закінченням строком на який його було укладено. Таким чином, враховуючи відсутність правових підстав для користування спірним приміщенням та з огляду на відсутність доказів повернення спірного приміщення, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог.

Скасовуючи рішення місцевого господарського суду та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції вказав на те, що позивачем не надано належних доказів повідомлення орендаря про відсутність наміру продовжувати договірні відносини, оскільки лист від 07.02.2014 за вих. №01-13/837 на який посилається позивач, як на доказ повідомлення відповідача про припинення дії договору, не можуть бути прийнятими судом як належний доказ, з огляду на норми чинного законодавства, а отже позивачем не доведено обізнаність відповідача щодо відсутності волевиявлення позивача на продовження строку дії спірного договору, а тому цей договір не може вважатись припиненим та є продовженим на той самий термін і на тих же умовах, які були передбачені цим договором.

Колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, вважає його правомірним та обґрунтованим виходячи з наступного.

Статтею 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" унормовано, що термін дії договору визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди упродовж одного місяця після закінчення терміну дії договору, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частиною 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що у разі закінчення строку дії договору орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених в договорі оренди. Вимога про повернення об'єкта оренди у зв'язку із закінченням строку дії договору оренди передбачена також умовами п. 4.7 договору.

Відповідно до приписів статті 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Таким чином, належним доказом повідомлення орендаря про відсутність наміру продовжувати договірні відносини має бути письмово оформлене волевиявлення орендодавця, надіслане орендареві протягом дії договору і до 15.02.2014 року та протягом одного місяця після закінчення цього строку, тобто з 16.02.2014р. до 15.03.2014р., з доказами його надіслання.

Так, на підтвердження повідомлення орендаря про відсутність наміру продовжувати договірні відносини, Департамент комунальної власності Одеської міської ради надав суду в якості доказу фотокопію листа від 07.02.2014 за вих. №01-13/837 направленого на адресу відповідача з повідомленням про те, що строк дії договору оренди № 805/А/1 від 25.11.2005р. закінчується 15 лютого 2014 року і на новий строк продовжуватися не буде та фотокопію реєстру про відправку вказаного листа № 01-10/0025 від 07.02.2014р.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення місцевого господарського суду вказав на те, що фотокопія реєстру № 01-10/0025, відповідно до якого було направлено лист від 07.02.2014 за вих. №01-13/837 відповідачу не містить підпису відповідальної особи відправника скріпленого печаткою та відбитку календарного штемпеля підприємства поштового зв'язку.

Крім того, суд правомірно зазначив, що позивачем не надано також і розрахункового документу про прийняття для пересилання вказаних згрупованих поштових відправлень (касовий чек, розрахункова квитанція, тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв'язку.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дослідивши подані сторонами докази встановив, що позивачем не надано належних доказів надіслання відповідачеві повідомлення про припинення договору оренди, яке б свідчили про заперечення орендодавця щодо поновлення договору оренди № 805/А/1 на новий строк, в період до 15.02.2014 року та протягом місяця, в зв'язку з чим, правомірно дійшов висновку, що цей договір не може вважатись припиненим та є продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Разом з тим, згідно імперативних вимог ст.ст.1115,1117 Господарського процесуального кодексу України у касаційній інстанції скарга (подання) розглядається за правилами розгляду справи у суді першої інстанції за винятком процесуальних дій, пов'язаних із встановленням обставин справи та їх доказуванням. Касаційна інстанція використовує процесуальні права суду першої інстанції виключно для перевірки юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі вже встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Отже, скасовуючи рішення господарського суду Одеської області, Одеський апеляційний господарський суд на основі повного, всебічного і об'єктивного дослідження поданих доказів встановив всі фактичні обставини справи, вірно застосував норми матеріального права, в зв'язку з чим відсутні підстави для скасування постанови апеляційного господарського суду.

Відповідно до ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновку суду апеляційної інстанції та не впливають на нього, а тому підстави для її задоволення і скасування постанови Одеського апеляційного господарського суду від 14.10.2014 року, що ухвалена з правильним застосуванням норм матеріального права та дотриманням норм процесуального законодавства, відсутні.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Департаменту комунальної власності Одеської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.10.2014 року у справі №916/1379/14 залишити без змін.

Головуючий М.М. Черкащенко

Судді Н.М. Нєсвєтова

Л.В. Жукова