ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2015 р. Справа № 926/1215/14

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді Юрченка Я.О.

суддів Давид Л.Л.

Хабіб М.І.

при секретарі судового засідання Лялька Н.Р.

за участю представників:

позивача: не з'явився;

відповідача: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 б/н від 31.10.2014р.

на рішення Господарського суду Чернівецької області від 21.10.2014р. (суддя Гончарук О.В)

у справі № 926/1215/14

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Центр упровадження високих технологій «Ноябрь-95», м. Дніпропетровськ

до відповідача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Чернівці

про стягнення заборгованості 25228,24 грн.,

Товариство з обмеженою відповідальністю Центр упровадження високих технологій «Ноябрь-95» звернулось до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 з позовом про стягнення заборгованості у розмірі 24 135 ,95 грн, з яких 20 919, 88 грн. основної заборгованості, 737, 63 грн. трьох процентів річних та 2 478, 44 грн. інфляційних. Позов заявлено на підставі договору поставки № 01012012 від 01.01.2012.

При розгляді спору місцевим судом позивач збільшив позовні вимоги до 25 228, 24 грн, з яких 20 919, 88 - основний борг, 861, 43 грн три проценти річних; 3 446, 93 інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 21.10.2014р. у справі № 926/1215/14 позовні вимоги (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог) задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 20 919, 88 грн. основного боргу, 861,43 грн. трьох процентів річних, 3 446, 93 грн. інфляційних та 1827,00 грн у відшкодуванні витрат по сплаті судового збору.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ФОП ОСОБА_2 звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернівецької області від 21.10.2014р., мотивуючи свої доводи порушенням місцевим господарським судом норм процесуального права та неповне з'ясування обставин, що мають значення по справі.

Зокрема, покликається на те, що відповідач мав би здійснювати оплату кожної партії товару по факту поставки, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок саме відокремленого підрозділу позивача-постачальника, однак, оскільки діяльність відокремленого підрозділу була припинена самим позивачем, відповідач не мав можливості перераховувати кошти в оплату товару, оскільки вимагалось укладення додаткової угоди.

Також зазначає, що ухвалою суду від 11.09.2014р. було задоволено його клопотання про продовження строку вирішення спору на 15 днів, однак, рішення місцевим господарським судом прийнято до спливу цього строку, що суперечить ухвалі суду від 11.09.2014р.

Крім того, вказує, що місцевий господарський суд всупереч приписів п. 5 ст. 81 ГПК України не залишив позову без розгляду, оскільки позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, а саме, оригінал акту звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2013р.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 17.11.14 у складі колегії суддів: головуючий суддя: Юрченко Я.О., судді Зварич О.В., Хабіб М.І. апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 02.12.14.

Розгляд справи відкладався з підстав, викладених в ухвалі суду від 02.12.14.

26 грудня 2014 позивач, скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 96 ГПК України, подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення господарського суду Чернівецької області від 21.10.14 у справі № 926/1215/14 з підстав його обґрунтованості та законності без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 12.01.2015р. у зв'язку з перебуванням судді Зварич О.В. у відпустці, в склад судової колегії внесено зміни, замість судді Зварич О.В. введено суддю Давид Л.Л.

29 грудня 2014року на адресу суду від скаржника надійшло клопотання, в якому він просив розглянути справу без його участі та за наявними у справі доказами.

В дане судове засідання сторони участі своїх представників не забезпечили.

Враховуючи те, що сторін не було позбавлено конституційного права на захист охоронюваних законом інтересів, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду справи за їх відсутності.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, відзиву на неї, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення Господарського суду Чернівецької області від 21.10.2014р. у справі № 926/1215/14 - залишити без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 1 січня 2012 року позивачем та відповідачем був укладений договір поставки за №01012012(надалі - Договір), відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов'язувався передати в обумовлені строки покупцеві лакофарбову продукцію, далі товар, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його в строки і в порядку, передбаченому даним договором.

Поставка товару здійснюється окремими партіями. Найменування, асортимент, ціна і кількість товару в окремій партії визначається в підписаних сторонами накладних (п. 1.2 договору).

Відповідно до п. 4.1 договору, загальна його сума встановлюється сумарною вартістю кожної партії продукції, отриманої покупцем за весь термін дії договору.

Пунктом 4.3. договору сторони узгодили, що покупець здійснює оплату кожної партії товару по факту поставки, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника на підставі рахунку, відповідно до реквізитів, зазначених у розділі 11 даного договору, або шляхом внесення грошових коштів у касу постачальника.

В пункті 4.4 вказано, що у разі зміни умов оплати, дані зміни вказують в додатковій угоді, яка є невід'ємною частиною договору.

Відповідальністю сторін встановлена розділом 6 договору.

Строк дії договору встановлений у п. 9.1, а саме, договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками обох сторін і діє до 31 грудня 2012 року, крім випадку дострокового припинення договору.

30 грудня 2012 року постачальний та покупець підписали додаткову угоду № 1 до договору № 01012012 від 01.01.2012р., в якій дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31 грудня 2013 року.

На виконання своїх договірних зобов'язань, позивач у період з березня 2010 року по серпень 2013 року поставив відповідачу товар на загальну суму 871596,53 грн., що підтверджується накладними: №254Л від 02.03.10 (рахунок №37) на суму 4475,07 грн., №341Л від 16.03.10 (рахунок №50) на суму 4609,20 грн., №364Л від 17.03.10 (рахунок №52) на суму 535,44 грн., №399Л від 23.03.10 (рахунок №57) на суму 11661,49 грн., №508Л від 31.03.10 (рахунок №62) на суму 10761,12 грн., №734Л від 06.05.10 (рахунок №105) на суму 10148,26 грн., №791Л від 13.05.10 (рахунок №117) на суму 5995,14 грн., №884Л від 21.05.10 (рахунок №130) на суму 810,57 грн., №926Л від 28.05.10 (рахунок №142) на суму 8608,52 грн., №1175Л від 24.06.10 (рахунок №174) на суму 1501,02 грн., № 1235Л від 02.07.10 (рахунок №181) на суму 9892,94 грн.; №1475Л від 29.07.10 (рахунок №206) на суму 9302,78 грн., №1619Л від 13.08.10 (рахунок №228) на суму 4816,29 грн., №1727Л від 26.08.10 (рахунок №243) на суму 7451,52 грн., №1875Л від 09.09.10 (рахунок №265) на суму 4747,68 грн., №1909Л від 15.09.10 (рахунок №272) на суму 12614,48 грн., №19ЮЛ від15.09.10 (рахунок №273) на суму 10381,53 грн., №1933Л від 17.09.10 (рахунок №279) на суму 5124,00 грн., №1934Л від 17.09.10 (рахунок №280) на суму 519,26 грн., №1963Л від 23.09.10 (рахунок №293) на суму 10903,50 грн., №2055Л від 07.10.10 (рахунок №307) на суму 2883,15 грн., №2107Л від 19.10.10 (рахунок №316/1) на суму 27793,30 грн., №219Л від 02.11.2010 (рахунок №337 від 02.112010) на суму 3304,08 грн., №2248Л від 12.11.10 (рахунок №355) на суму 8316,34 грн., №2291Л від 19.11.10 (рахунок №365) на суму 10030,18 грн., №2366Л від 02.12.10 (рахунок №384) на суму 7475,91 грн., №2436Л від 22.12.10 (рахунок №403) на суму4 923,79 грн., №14Л від 26.01.11 (рахунок №3) на суму 4307,31 грн., №26Л від 27.01.11 (рахунок №2) на суму 4301,28 грн., №13Л від 03.03.11 (рахунок №18) на суму 11456,63 грн., №21Л від 04.03.11 (рахунок №26) на суму 3873,60 грн., №66Л від 16.03.11 (рахунок №34) на суму 5759,42 грн., №19Л від 05.04.11 (рахунок №50) на суму 18919,61 грн., № 67Л від 15.04.11 (рахунок №62) на суму 27048,14 грн., №75Л від 16.05.11 (рахунок №79) на суму 1507,26 грн., №142Л від 23.05.11 (рахунок №83) на суму 3312,58 грн., № 220Л від 31.05.11 (рахунок №89) на суму 7361,28 грн., №97Л від 14.06.11 (рахунок №107) на суму 12031,19 грн., № 172Л від 21.06.11 (рахунок №114) на суму 21154,77 грн., №7Л від 01.07.11 (рахунок №127) на суму 4907,52 грн., № 88Л від 12.07.11 (рахунок №133) на суму 7604,21 грн., № 2Л від 01.08.11 (рахунок №159) на суму 3844,22 грн., № 80Л від 05.08.11 (рахунок №168) на суму 7710,70 грн., №230Л від 19.08.11 (рахунок№187) на суму 16053,66 грн., №115Л від 14.09.11 (рахунок №215) на суму 20364,44 грн., №140Л від 15.09.11 (рахунок №221) на суму 6374,59 грн., №16Л від 05.10.11 (рахунок №246) на суму 9327,31 грн., №197Л від 18.10.11 (рахунок №273) на суму 7176,38 грн., №279Л від 25.10.11 (рахунок №277) на суму 18502,09 грн., №343Л від 27.10.11 (рахунок №285) на суму 2506,75 грн., №55Л від 04.11.11 (рахунок №300) на суму 1593,65 грн., №86Л від 10.11.11 (рахунок №309) на суму 17087,04 грн., №72Л від 08.12.11 (рахунок №343) на суму 26120,87 грн., №195Л від 22.12.11 (рахунок №357) на суму 6292,22 грн., №31Л від 16.01.12 (рахунок №4) на суму 5051,52 грн., №76Л від 21.02.12 (рахунок №24) на суму 17759,59 грн., №330Л від 26.03.12 (рахунок №277) на суму 5556,67 грн., №370Л від 28.03.12 (рахунок №82) на суму 18541,47 грн., №140Л від 10.04.12 (рахунок №109) на суму 2036,33 грн., №203Л від 12.04.12 (рахунок №111) на суму 7968,24 грн., №329Л від 26.04.12 (рахунок №124) на суму 24908,37 грн., №163Л від 14.05.12 (рахунок №139) на суму 10103,04 грн., №295Л від 21.05.12 (рахунок №144) на суму 15057,10 грн., №355Л від 24.05.12 (рахунок №154) на суму 793,15 грн., №87Л від 11.06.12 (рахунок №171) на суму 14498,59 грн., №135Л від 13.06.12 (рахунок №176) на суму 6593,21 грн., № 20Л від 03.07.12 (рахунок№197) на суму 4848,05 грн., №187Л від 13.07.12 (рахунок№227) на суму 36136,30 грн., №324Л від 21.08.12 (рахунок №289) на суму 14315,71грн., №406Л від 27.08.12 (рахунок №296) на суму 14017,87 грн., №150Л від 13.09.12 (рахунок №329) на суму 13647,60 грн.; 5Л від 01.10.12 (рахунок №340) на суму 37263,41 грн., №36Л від 12.11.12 (рахунок №391) на суму 8008,20 грн., 72Л від 16.11.12 (рахунок №401) на суму 26469,23 грн., №96Л від 21.11.12 (рахунок №404) на суму 4678,95 грн.; №101Л від 20.12.12 (рахунок №453) на суму 3893,04 грн., №1Л від 01.02.13 (рахунок №8) на суму 1034,87 грн., № 669 від 10.04.13 (рахунок №56) на суму 12126,68 грн., № 1446 від 19.04.13 (рахунок№147) на суму 7478,97 грн., №469 від 14.05.13 (рахунок №35) на суму 31565,73 грн., №103 від 04.06.13 (рахунок №6) на суму 19206,61 грн., №1099 від 17.06.13 (рахунок №105) на суму 13894,29 грн., №421від 05.07.13 (рахунок №197) на суму 18057,74 грн., довіреностями №ДО-0Ц00002 від 21.05.10, №032084 від 28.05.10.

У зв'язку з частковою оплатою відповідачем вартості отриманого товару, а саме у розмірі 850 676, 65 грн., в останнього утворилась перед позивачем заборгованість у розмірі 20 919, 88 грн.

Крім того, в матеріалах справи навний акт звірки взаєморозрахунків станом на 31.12.2013р., який містить підписи та печатки сторін.

Таким чином, основна заборгованість відповідача перед позивачем становить 20 919, 88 грн, на яку останнім нараховано 861, 43 грн. - трьох процентів річних та 3 446, 93 грн інфляційних втрат.

У відповідності до вимог ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Згідно із ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 691 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару; покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до вимог частини 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Враховуючи наведене, судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача основної заборгованості в розмірі 20 919, 88 грн., 861, 43 грн трьох процентів річних та 3 446, 93 грн інфляційних втрат.

На спростування доводів скаржника щодо неможливості здійснення проплат, у зв'язку з припиненням діяльності відокремленого підрозділу, слід зазначити, що відповідно до пункту 10.4 договору, всі дії, спрямовані на виконання зобов'язань і реалізацію прав, що виникають в результаті укладення договору (відвантаження та одержання товару, перерахування та отримання грощових коштів і т.д.) можуть виконуватися як головними підприємствами, так їх відокремленими підрозділами (представництвами, філіями,магазинами та іншими), отже відповідачем за отриманий від Складу-магазину ТОВ ЦУВТ «Ноябрь-95» у м. Львові - відокремлений підрозділ, товар мало бути оплачено на реквізити головного підприємства - ТОВ ЦУВТ «Ноябрь-95» без будь-яких додаткових письмових узгоджень. Крім того, відповідач протягом 2013р. сплачував грошові кошти за товар на розрахунковий рахунок підприємства - ТОВ ЦУВТ «Ноябрь-95» м. Дніпропетровськ.

Щодо порушень місцевим господарським судом п. 5 ст. 81 ГПК України, слід зазначити, що залишення позову без розгляду є правом суду, а не обов'язоком, більше того, акт звірки взаємних розрахунків не є первинним бухгалтерським документом. Тобто, з урахуванням наявності в матеріалах справи первинних документів, які фіксують факт здійснення господарської операції та факт встановлення договірних відносин, місцевий господарський суд підставно розгляну спір по суті.

Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія також вважає необґрунтованими.

Відповідно до ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Оскільки скаржник, у встановленому законом порядку, не подав належних та допустимих доказів, які б з достовірністю підтверджували доводи, викладені в апеляційній скарзі, та обґрунтовували неправомірність та безпідставність заявленого позову, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Чернівецької області відповідає законодавству, матеріалам та дійсним обставинам справи, а тому не вбачає підстав його для зміни чи скасування.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.Рішення Господарського суду Чернівецької області від 21.10.2014 у справі № 926/1215/14 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

2. Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покласти на скаржника.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Справу повернути до місцевого господарського суду.

Постанова підписана 17.01.2015

Головуючий суддя Юрченко Я.О.

Суддя Давид Л.Л.

Суддя Хабіб М.І.