номер провадження справи 9/128/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.01.2015 Справа № 905/1951/14-908/4705/14

За позовом: Приватного акціонерного товариства страхова компанія "Теком" (65005, м. Одеса, вул. Михайлівська, 44)

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" (83052, м. Донецьк, пр. Ілліча, буд. 100; тел. , 348-38-25, 348-38-87 )

про стягнення суми 8537,07 грн.

Суддя Боєва О.С.

За участю представників сторін:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: не з'явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

07.11.2014р. до господарського суду Запорізької області від ПАТ страхова компанія "Теком" надійшла позовна заява про стягнення з ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" суми 8537,07 грн. В позовній заяві, зокрема, зазначено, що на виконання вимог ч. 3 ст. 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" товариство скеровує на адресу суду для розгляду копії документів по справі 905/1951/14.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 10.11.2014р. матеріали прийнято до провадження, судове засідання призначено на 09.12.2014р. Ухвалою суду від 09.12.2014р. на підставі ст. 77 ГПК України розгляду справи відкладено на 06.01.2015р.

06.01.2015р. справу розглянуто, прийнято рішення.

21.11.2014р. до суду від позивача надішли документи на виконання ухвали суду, в т.ч., заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якій позивач зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

26.12.2015р. на електронну адресу господарського суду від відповідача надійшло клопотання в якому відповідач просить проводити розгляд справи без участі його представника, у зв'язку із знаходженням підприємства відповідача та його представників у зоні проведення АТО.

Розглянувши клопотання сторін про розгляд справи без участі їх уповноважених представників, враховуючи, що 06.01.2015р. є передостаннім днем розгляду справи згідно положень ст. 69 ГПК України, суд вважає за можливе клопотання сторін задовольнити, та розглядати справу за відсутності уповноважених представників сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані, зокрема, наступним. 30.10.2012р. у м. Одесі відбулася дорожньо-транспортна пригода. Гончаренко В.М., керуючи автомобілем «Hyundai», д/н ВН 3607 АА, допустив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Lancer», д/н ВН 0805 СО, яким керував Єргієв А.І. та який належить Єргієвій Н.П., внаслідок чого автомобіль остатнього одержав механічні пошкодження. 30.11.2012р. постановою Суворовського районного суду м. Одеси Гончаренко В.М. було притягнуто до адміністративної відповідальності. На момент ДТП автомобіль «Mitsubishi Lancer» був застрахований у ПАТ СК «Теком» згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № 074-12Д/Т/АТ від 14.03.2012р. Керуючись договором страхування позивач сплатив страхувальнику - Єргієвій Н.П., страхове відшкодування у розмірі 8967,90 грн. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Hyundai» - Гончаренко В.М., була застрахована у ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА». Позивач звернувся до відповідача з претензією про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП. Відповідачем, в свою чергу, було прийняте рішення виплатити позивачу страхове відшкодування в розмірі 8537,07 грн. Однак відповідач суму страхового відшкодування позивачу так і не перерахував. У зв'язку з чим, позивач на підставі ст.ст. 993, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 22.1, 34.2, 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просить позов задовольнити.

26.12.2015р. на електронну адресу господарського суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з якого слідує, зокрема, наступне. По-перше, згідно ст. 36.4. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які сплатити страхове відшкодування за договором майнового страхування, однак позивачем жодних доказів погодження із потерпілою особою на здійснення виплати ПрАТ «СК Теком» не надало. По-друге, з наданих позивачем документів незрозуміло чи був чинним на момент ДТП договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 074-12Д/Т/АТ від 14.03.2012р., укладений між позивачем та Єргієвим А.І. Так, позивачем не надано доказів внесення на його рахунок Єргієвим А.І. першого страхового платежу. По-третє, сума страхового відшкодування, яка відшкодовується страховою компанією відповідно до Закону має бути зменшена на розмір податку на додану вартість, який відповідно до Перехідних положень Податкового кодексу України (розділ 20, підрозділ 2 п. 10) складає 20%. Крім того, матеріальна шкода має бути визначена на підставі Звіту з урахуванням зносу та з вирахуванням франшизи. Отже, страхове відшкодування має бути розраховано наступним чином: 8597,07-1719,42-550,00-510,00 = 5817,65 грн. По-четверте, на адресу відповідача не було звернень ані від винної особи, ані від потерпілої із заявою про настання події. До того ж, ст. 29 Закону не передбачено, що страхових має відшкодовувати витрати на проведення експертного дослідження. По-п'яте, направлений позивачу лист від 04.12.2013р. (вих. № 5513-22/01) відповідач просить не брати до уваги, оскільки надані в ньому відомості є невірними, а особа, яка підписала його не мала на це повноважень. По-шосте, відсутність погодження Єргієвої Н.П. з позивачем щодо передачі ТЗ іншій особі є порушенням умов договору № 074-12Д/Т/АТ від 14.03.2012р., тому виплата страхового відшкодування за даним договором була здійснена безпідставно. Просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Згідно зі ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

14.03.2012р. між ПАТ страхова компанія "Теком" (страховик, позивач у справі) та Єргієвою Наталією Петрівною (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 074-12Д/Т/АТ, за яким було застраховано автомобіль «Mitsubishi Lancer», державний номер ВН 0805 СО.

30.10.2012р. по вул. Грушевського в м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю: автомобіля «Hyundai», державний номер ВН 3607 АА, під керуванням водія Гончаренко В.М. та автомобіля «Mitsubishi Lancer», державний номер ВН 0805 СО, під керуванням Єргієва А.І., який належить Єргієвій Н.П.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 30.11.2012р. № 1527/17157/12 Гончаренко В.М. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Згідно звіту № 1551 від 08.11.2012р. експертного автотоваровідчого дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди, спричиненої власнику транспортного засобу, виконаний Лузановим О.П. експертом автотоваровідом, вартість відновленого ремонту автомобілю «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер ВН 0805 СО, 2009 р.в., ушкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди, станом на 06.11.2012р., складає 9517,90 грн. Вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер ВН 0805 СО, 2009 р.в., ушкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди, станом на 06.11.2012р., складає 8597,07 грн.

За проведення експертної оцінки, згідно рахунку № 1551 від 06.11.2012р., позивачем було сплачено 450 грн.

15.11.2012р. позивачем був складений Страховий акт № 528 про те, що сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті становить 8967,90 грн.

На підставі письмової заяви від 31.10.2012р., Страхового акту № 528 від 15.11.2012р. та рахунку № С-71058 від 07.11.12р. позивач перерахував страхове відшкодування в сумі 8967,90 грн. на рахунок ТОВ «АДІС-Авто» (СТО). Факт виплати страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням № 4815 від 28.11.2012р.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Hyundai», державний номер ВН 3607 АА, - Гончаренко В.М., на момент ДТП, була застрахована у ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/5349174 від 20.01.2012р.

У зв'язку з чим, позивач звернувся до відповідача з претензією про стягнення матеріальної шкоди на праві зворотної вимоги за вих. № 478/13 від 11.11.2013р. з проханням здійснити виплату страхового відшкодування на користь ПрАТ СК «Теком» у розмірі 9555,90 грн., шляхом її перерахування на розрахунковий рахунок позивача.

Листом за вих. № 5513/22/а від 24.12.2013р. відповідачем була надана відповідь, що у відповідності до висновку Лузанова О.П. № 1551 від 08.11.2012р. вартість матеріальної шкоди, спричиненої «Mitsubishi Lancer» д/н ВН 0805 СО, складає 8597,07 грн. Франшиза за договором страхування № АВ/5349174 від 20.01.2012р. визначена в розмірі 510 грн. Витрати на проведення експертизи складають суму 450 грн. Розрахунок страхового відшкодовування здійснюється за формулою: 8597,07 грн. - 510 грн. + 450 грн. = 8537,07 грн. Сума страхового відшкодування буде перерахована на вказані реквізити.

Однак відповідач суму 8537,07 грн. страхового відшкодування позивачу не перерахував.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За приписами ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страхових зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Частиною 1 ст. 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічна позиція викладена у ст. 27 Закону України «Про страхування».

Статтею ж 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Приписами ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Таким чином, до позивача, який сплатив страхове відшкодування, перейшло право вимоги до ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» в розмірі 8537,07 грн.

Однак сума 8537,07 грн. позивачу перерахована не була.

Станом на час розгляду справи відповідач доказів належного виконання зобов'язання і перерахування позивачу заявленої до стягнення суми не надав.

Факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем в розмірі 8537,07 грн. підтверджується матеріалами справи.

Таким чином позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми 8537,07 грн. є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Доводи відповідача, викладені у відзиві на позов спростовуються наведеним вище, а також наступним. По-перше, щодо доводів відповідача про відсутність доказів погодження із потерпілою особою на здійснення виплати ПрАТ «СК Теком», то в матеріалах справи міститься копія заяви Єргієвої Н.П. про виплату суми страхового відшкодування на рахунок СТО (ТОВ «АДІС-Авто»). По-друге, щодо доводів відповідача про відсутність доказів чинності на момент ДТП договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № 074-12Д/Т/АТ від 14.03.2012р., то слід зазначити, що відповідно до касового ордеру № 524 від 15.03.2012р. Єргієвою Н.П. здійснено перший платіж в розмірі 1641,75 грн., а потім - і наступні платежі, згідно зазначеного вище договору. По-третє, щодо доводів відповідача про необхідність зменшення розміру страхового відшкодування на розмір податку на додану вартість, а саме: 20%, згідно ст. 36.2. Закону, то зазначене спростовується, оскільки в даному випадку, позивач перерахував страхове відшкодування особі, яка надавала послуги з ремонту пошкодженого майна згідно ст. 36.4. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». По-четверте, щодо посилання відповідача на ст. 29 Закону, якою не передбачено, що страховик має відшкодовувати витрати на проведення експертного дослідження, то слід зазначити наступне. Згідно ст. 34.3. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Як слідує з матеріалів справи, 01.11.2012р. позивач звернувся до відповідача з телеграмою, якою сповіщав останнього про огляд ТЗ, просив з'явитися для участі у огляді. По-п'яте, щодо доводів про відсутність погодження Єргієвої Н.П. з позивачем щодо передачі ТЗ іншій особі, то зазначене спростовується п. 4. договору № 074-12Д/Т/АТ від 14.03.2012р.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" (83052, м. Донецьк, пр. Ілліча, буд. 100; ) на користь

Приватного акціонерного товариства страхова компанія "Теком" (65005, м. Одеса, вул. Михайлівська, 44; ) суму 8537 (вісім тисяч п'ятсот тридцять сім) грн. 07 коп., суму 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя О.С. Боєва

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Повне рішення підписано 19.01.2015р.