РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року Справа № 903/764/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Крейбух О.Г.

судді Юрчук М.І.

судді Гудак А.В.

при секретарі Михальчук В.К.

за участю представників:

позивача - Данилік Ф.Я., Сорока В.Г.;

відповідача - Волинець О.П., Пасічник О.М., Рабан М.Т.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача фізичної особи - підприємця Волинця Олександра Петровича на рішення господарського суду Волинської області від 23.09.14 р. у справі № 903/764/14

за позовом Волинської обласної спілки споживчих товариств

до фізичної особи - підприємця Волинця Олександра Петровича

про стягнення 28 080 грн.

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2014 року Волинська обласна спілка споживчих товариств звернулася до господарського суду Волинської області з позовом до фізичної особи-підприємця Волинець Олександр Петрович про стягнення 28 080, 00 грн. неустойки за прострочення в звільненні торговельного місця площею 39 м2 на ринку «Завокзальний» /а.с. 2-4/.

Рішенням господарського суду Волинської області від 23.09.2014 року у справі № 903/764/14 (Шум М.С.) позов Волинської обласної спілки споживчих товариств до ФОП Волинець Олександр Петрович про стягнення 28 080, 00 грн. неустойки задоволено повністю.

Стягнуто з ФОП Волинець Олександр Петрович на користь Волинської обласної спілки споживчих товариств - 28 080, 00 грн. неустойки, 1 827, 00 грн. в повернення витрат по сплаті судового збору, а всього: 29 907, 00 грн. /а.с. 91-93/.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Волинської області від 23.09.2014 року скасувати та прийняти нове про відмову в позові.

В обгрунтування апеляційної скарги, скаржник вказує наступне:

- матеріали справи не містять жодного належного доказу, який свідчив би, що у підприємця Волинця О.П. перебуває у володінні чи користування якась річ, що належить облспоживспілці;

- в господарському суді Волинської області перебувала на розгляді справа № 903/172/14 за позовом Волинської обласної спілки споживчих товариств до ФОП Волинець О.П. про повернення торгового місця, провадження у якій було припинено за заявою позивача. Тобто позивач погодився з тим, що станом на 01.01.2014 року зобов'язання стосовно повернення торгового місця згідно договору № 1041 - виконано.

Таким чином, на думку скаржника, правові підстави для задоволення позову відсутні, просить рішення господарського суду Волинської області від 23.09.2014 року у даній справі скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити /а.с. 99-101/.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти доводів та вимог скарги, вказавши, що господарський суд Волинської області при винесенні рішення правомірно застосував норми матеріального та процесуального права, повністю з'ясував обставини справи та дослідив докази у справі, постановив законне та обгрунтоване рішення, а тому просить оскаржуване рішення залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити /а.с.104/.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 15.10.2014 року апеляційну скаргу відповідача ФОП Волинець Олександр Петрович прийнято до провадження та призначено до розгляду на 06.11.2014 року у складі колегії суддів: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Гудак А.В., суддя Юрчук М.І. /а.с. 95/.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 06.11.2014 року розгляд справи відкладено на 24.11.2014 року /а.с. 119-120/.

Розпорядженням керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду від 21.11.2014 року № 01-07/189 призначено проведення повторного автоматичного розподілу справи в зв'язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді (судді-доповідача) Олексюк Г.Є. /а.с. 123/.

Розпорядженням керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду від 24.11.2014 року № 01-07/190 призначено проведення повторного автоматичного розподілу справи в зв'язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді (судді-доповідача) Демянчука Ю.Г. /а.с. 124/.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.11.2014 року апеляційну скаргу прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Юрчук М.І., суддя Гудак А.В. /а.с. 125-126/.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.11.2014 року розгляд справи відкладено на 10.12.2014 року /а.с. 129-130/.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 10.12.2014 року розгляд справи відкладено на 14.01.2015 року у зв'язку з технічною неможливістю проведення звукозапису судового засідання 10.12.2014 року у даній справі /а.с. 136-137/.

14.01.2015 року в судовому засіданні сторони повністю підтримали вимоги і доводи, викладені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї відповідно.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з наступного.

14.02.2009 року між Волинською облспоживспілкою (надалі - орендодавець, позивач) та ФОП Волинець Олександр Петрович (надалі - орендар, відповідач, апелянт) укладено договір оренди торговельного місця № 1041 (надалі - Договір), відповідно до п.1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає приймає у тимчасове платне користування торговельне місце, розташоване на Завокзальному ринку за адресою: вул.К.Карого, 1 площею 39 м2 для розміщення об'єкту торгівлі (малої архітектурної площі) за № 1822, яка не є власністю позивача /а.с.6/.

Відповідно до п.2.1 Договору, вступ орендаря у користування орендованим торговельним місцем настає одночасно з підписанням сторонами даного договору.

Згідно п.2.2 Договору, після закінчення дії договору або достроковому розірванні, орендар протягом 10 днів після дати припинення дії договору зобов'язаний звільнити торговельне місце від малої архітектурної форми та повністю розрахуватися з позивачем за усіма борговими зобов'язаннями.

Згідно п.3.1 Договору, розмір орендної плати за торговельне місце складає 2 028, 00 грн. на місяць.

Договір скріплений підписами сторін та печаткою позивача.

19.02.2011 року сторонами укладено додаткову угоду до договору оренди торговельного місця № 1041 від 14.02.2009 року, якою узгоджено орендну плату за торговельне місце за місяць оренди в розмірі 2 340,00 грн. /а.с.7/.

Додаткова угода скріплена підписами сторін та печаткою позивача.

Матеріали справи містять банківськи виписки по рахунку Волинської облспоживспілки № 05, згідно якої, відповідачем, на виконання умов договору та додаткової угоди, здійснювалися орендні платежі за період січень-травень 2013 року в розмірі 2 340,00 грн. на місяць /а.с. 40-43/.

27.12.2013 року позивачем направлено на адресу відповідача заперечення проти поновлення договору № 1-631/1, якими повідомила про те, що 31.12.2013 року закінчується строк дії договору оренди торговельного місця від 14.02.2009 року № 1041. Оскільки об'єкт торгівлі (мала архітектурна форма) № 1822 розміщений на орендованому торговельному місці з порушенням Правил безпеки систем газопостачання України, договір оренди торговельного місця від 14.02.2009 року між договірними сторонами на 2014 рік поновлено не буде. У зв'язку із припиненням договірних відносин з 31.12.2013 року, відповідно до п.2.2 угоди повідомлено орендаря про його зобов'язання в десятиденний строк передати торговельне місце Волинській ОССТ та звільнити його від належної суб'єкту підприємницької діяльності малої архітектурної форми /а.с. 8/.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, вказаний лист був отриманий відповідачем 01.02.2014 року /а.с.9/.

Відповідно до довідки, виданої Волинською обласною спілкою споживчих товариств 01.09.2014 року № 1-230, торговельне місце площею 39 м2 №1822 на Завокзальному ринку по вул.Карпенка Карого, 1 в м.Луцьку розміщене на асфальтованій площадці, яка введена в експлуатацію 01.01.1996 року та знаходиться на балансі Волинської облспоживспілки /а.с.68/. Матеріали справи містять схему розміщення торгівельних місць по вул.Карпенка-Карого, 1 /а.с. 70/.

Водночас, рішенням господарського суду Волинської області від 29.05.2014 року у справі № 903/427/14, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 12.08.2014 року /а.с.10-12/, в позові Волинської обласної спілки споживчих товариств до ФОП Волинець О.П. про стягнення 9 360, 00 грн. заборгованості по орендній платі за січень-квітень 2014 року за договором оренди торговельного місця № 1041 від 14.02.2009 року та 5382,00 грн. штрафу - відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 12.08.2014 року у справі № 903/427/14 встановлено наступне:

«...укладений між Волинською обласною спілкою споживчих товариств та фізичною особою-підприємцем Волинцем Олександром Петровичем договір від 14.02.2009 року № 1041 оренди торговельного місця з додатковою угодою від 09.02.2011 року припинив свою дію з 01 січня 2014 року у зв'язку із закінченням строку на який його було укладено, небажанням орендодавця продовжувати термін дії угоди на наступний період часу, повідомленням про це орендаря, здійсненим у встановленому порядку орендодавцем» /а.с.12/.

"...переданий відповідачу в користування об'єкт містить індивідуальні ознаки, оскільки ознаками, які індивідуалізують надану відповідачу в користування торгову площу, є її розмір, а саме: торговельне місце розташоване на вокзальному ринку за адресою: вул.К.Карого, 1, площею 39 кв.м. за № 1822.

Правомірність надання торгових місць на ринку шляхом укладення договорів оренди підтверджено судовим рішенням у справі № 903/628/13, яке набрало законної сили (постанова ВГСУ від 09.12.2013р.).

Статтею 291 ГК України визначено, що договір оренди припиняється у разі зокрема, закінчення строку, на який його було укладено. Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільного кодексу України.

За вимогами ст.785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму, наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Пунктом 7.3 Договору визначено, що зміна або розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, крім випадків, передбачених чинним законодавством.

Згідно з умовами п. 7.4 договору припиняється внаслідок: закінчення терміну дії договору, на який його було укладено; дострокового його розірвання у випадках, передбачених даним договором та чинним законодавством; відмови орендодавця від договору оренди у випадку несплати орендарем орендної плати протягом трьох місяців підряд.

Якщо орендар продовжує користуватись торговельним місцем після закінчення дії договору, то за відсутності заперечень орендодавця протягом місяця з дати закінчення дії договору, договір вважається поновленим ще на перший квартал (п. 7.5).

Пунктом 2.2 договору оренди від 14.02.2009р. №1041 визначається, що після закінчення дії договору або достроковому розірванні, орендар протягом десяти днів після дати припинення дії договору зобов'язаний звільнити торговельне місце від малої архітектурної форми та повністю розрахуватися із орендодавцем за усіма борговими зобов'язаннями" /а.с.11/.

Згідно част.3 ст.35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, вказаним рішенням господарського суду Волинської області від 29.05.2014 року у справі № 903/427/14 та постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 12.08.2014 року у справі № 903/427/14, які мають преюдиційне значення для розгляду даної справи № 903/764/14, встановлено, що договір оренди торговельного місця № 1041 від 14.02.2009 року припинив дію 01.01.2014 року і ФОП Волинець О.П. протягом 10-ти днів після припинення дії договору зобов'язаний звільнити торговельне місце від малої архітектурної форми.

Одночасно, рішенням господарського суду Волинської області від 31.07.2013 року у справі № 903/628/13, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 07.10.2013 року та постановою Вищого господарського суду України від 09.12.2013 року, в позові ФОП Волинець О.П. до Волинської обласної спілки споживчих товариств про визнання недійсним договору оренди торговельного місця від 14.02.2009 року № 1041 - відмовлено /а.с.56-67/.

Тобто, ні договір оренди торговельного місця від 14.02.2009 року № 1041, ні додаткова угода до договору від 09.02.2011р. у судовому порядку недійсними визнано не було.

Незвільнення відповідачем торговельного місця площею 39 м2 на ринку «Завокзальний» за адресою: м.Луцьк, вул.Карпенка-Карого, 1 після припинення дії договору оренди торговельного місця від 14.02.2009 року №1041 - 01.01.2014 року слугувало підставою для звернення Волинської обласної спілки споживчих товариств з позовом до суду про стягнення неустойки за період з 11.02.2014 року по 11.08.2014 року в подвійному розмірі плати за користування торговельним місцем в сумі 28 080,00 грн. (2 340 х 2 х 6) на підставі ст.785 ЦК України.

При прийнятті рішення, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (част.1 ст.627 ЦК України).

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться.

Згідно част.6 ст.283 ГК України, до відносин оренди застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.291 ГК України, договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено. Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму ЦК України.

У разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення (част.1-2 ст.785 ЦК України).

Відповідно до част.1 ст.216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Згідно част.1 ст.230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно п.3 част.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (част.1 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до част.2 ст.551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Водночас, неустойка, стягнення якої передбачено част.2 ст.785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається законодавцем як подвійна плата за користування річчю за час прострочення.

Законодавством, що регулює орендні правовідносини, встановлено можливість стягнення неустойки за весь час прострочення виконання зобов'язання щодо повернення об'єкта оренди.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 26.12.2011 року № 5005/2712/2011, від 20.03.2012 року № 40/117.

Враховуючи вищевикладене, договору оренди торговельного місця від 14.02.2009р. № 1041 припинив дію з 01.01.2014 року; відповідач протягом 10 днів з дати отримання вимоги - до 10.02.2014р. - передачу торговельного місця та звільнення останнього від належної підприємцю малої архітектурної форми не здійснив. А тому позовні вимоги про стягнення неустойки за період з 11.02.2014 року по 11.08.2014 року в подвійному розмірі плати за користування торговою площею на підставі ст.785 ЦК України, виходячи з орендної плати, встановленої додатковою угодою до договору від 09.02.2011 року, є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Водночас, колегія суддів не бере до уваги посилання скаржника на рішення господарського суду Волинської області, постанову Рівненського апеляційного господарського суду та постанову Вищого господарського суду України по справі № 4/47-42 про відмову в позові приватної фірми «Скорпіон-сервіс» до підприємця Міщука Сергія Ярославовича про стягнення 267 330,00 грн. неустойки /а.с.76-88/, з огляду на таке.

Волинська обласна спілка споживчих товариств звернулася з позовом про стягнення неустойки за прострочення в звільненні торговельного місця площею 39 м2 на ринку «Завокзальний», тоді як у справі № 4/47-42 предметом позову, поданого ПП "Скорпіон-сервіс" є стягнення неустойки за прострочення виконання зобов'язання щодо повернення переданої у користування торгової площі розміром 35 кв.м (місце № 79) на торговому ряду пішохідно-торгової зони ринку ПФ "Скорпіон-сервіс" між вулицею Кравчука та вулицею Карпенка-Карого у м.Луцьку.

При цьому, рішенням Луцької міської ради № 41/23 від 29 травня 2013 року скасовано рішення виконкому Луцької міської ради № 185 від 29 березня 2001 року (котрим ПФ "Скорпіон-сервіс" було надано в тимчасове користування на умовах оренди земельну ділянку для обслуговування торгових кіосків), скасовано розпорядження міського голови № 383 від 16 листопада 2000 року "Про надання статусу ринку" (котрим з 1 грудня 2000 року торговим рядам на території, прилеглій до ринку "Завокзальний", відведеній ПФ "Скорпіон-сервіс", було надано статус ринку) /а.с.74/.

Отже, спір у справі № 4/47-42 розглядався між іншими сторонами, обставини справи не є аналогічними, а факти встановлені даними судовими рішеннями не мають преюдиційного значення для розгляду даного спору.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 14.04.2014р. провадження у справі № 903/172/14 за позовом Волинської обласної спілки споживчих товариств до фізичної особи-підприємця Волинця Олександра Петровича про зобов'язання звільнити торговельне місце № 1822, площею 39 кв.м на ринку "Завокзальний" від об'єкта торгівлі (малої архітектурної форми) - припинено на підставі п.4 ст.80 ГПК України у зв'язку з відмовою позивача від позову /а.с.54-55/.

В судовому засіданні 14.01.2015 року ФОП Волинець О.П. підтвердив факт здійснення підприємницької діяльності на ринку "Завокзальний", торговельне місце № 1822, у встановленій ним конструкції (малій архітектурній формі) до теперішнього часу.

Отже, звернення позивача з позовом у даній справі про стягнення неустойки за неповернення об'єкта оренди та здійснення відповідачем підприємницької діяльності у власній конструкції на торговельному місці № 1822 спростовує твердження апелянта про те, що відмова Волинської ОСС від позову у справі № 903/172/14 свідчить про погодження Волинською ОСС виконання відповідачем станом на 01.01.2014р. зобов'язання стосовно повернення торгового місця згідно договору № 1041.

Відповідно до положень ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ст.ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона належними і допустимими доказами повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі є безпідставними, документально необгрунтованими та такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді справи. Рішення господарського суду Волинської області у даній справі ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Волинської області від 23.09.14 р. у справі № 903/764/14 залишити без змін, апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця Волинця Олександра Петровича - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу № 903/764/14 повернути господарському суду Волинської області.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Юрчук М.І.

Судді Гудак А.В.