ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

15.01.15р.Справа № 904/106/15

Суддя Фещенко Ю.В. , розглянувши матеріали

за позовом Публічного акціонерного товариства "Демітекс" (м. Полтава)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спінтекс" (м. Дніпропетровськ)

про визнання кредитором в ліквідаційній процедурі на суму 11 265 664 грн. 90 коп. кредиторських вимог та зобов'язання голову ліквідаційної комісії включити позивача в список кредиторів і письмово повідомити про визнання кредитором

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Демітекс" (далі-позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спінтекс" (далі-відповідач), в якій просить суд:

- визнати Публічне акціонерне товариство "Демітекс" кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "Спінтекс" в його ліквідаційній процедурі на суму 11 265 664 грн. 90 коп. кредиторських вимог;

- зобов'язати голову ліквідаційної комісії Товариства з обмеженою відповідальністю "Спінтекс" включити Публічне акціонерне товариство "Демітекс" в список кредиторів і письмово повідомити Публічне акціонерне товариство "Демітекс" про визнання кредитором.

Стаття 63 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує суддю, який вирішує питання про прийняття позовної заяви, повернути позовну заяву з підстав неправильного оформлення позовної заяви та доданих до неї документів.

Суд досліджує позовну заяву за формальними ознаками, не вивчаючи питання по суті позовних вимог.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо до позовної заяви не додано доказів оплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Розділом 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" регулюється питання щодо сплати судового збору, відповідно до якого сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір".

Даною Постановою передбачено, що вирішуючи питання щодо сплати судового збору, господарський суд повинен виходити, зокрема, з такого. Якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог (абз. 1 п. 2.11 Постанови).

При зверненні до господарського суду із позовом, позивачем заявлено дві позовні вимоги, однак згідно платіжного доручення № 61 від 12.12.2014 року судовий збір сплачено лише у розмірі 1 218 грн. 00 коп., тобто як за одну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, суд приходить до висновку, що до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Крім того, позовна заява підлягає поверненню, якщо вона за формою та змістом не відповідає вимогам статей 54 - 58 Господарського процесуального кодексу України.

Так, статтею 56 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Суд не приймає в якості належного доказу надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів опис вкладення на ім'я ТОВ "Ровниця", а також поштову квитанцію від 30.12.2014 року про відправлення на ім'я ТОВ "Ромниця" позовної заяви до ТОВ "Ровниця" та інших документів, оскільки відповідачем у даній справі є Товариства з обмеженою відповідальністю "Спінтекс" і саме йому позивач зобов'язаний надіслати копії позовної заяви і доданих до неї документів та надати суду докази такого направлення.

Таким чином, позивачем копія позовної заяви з додатками, згідно доданих поштових документів, надіслана сторонній юридичній особі, яке не є відповідачем у даній справі. Отже, поштове відправлення не може бути доставлене відповідачеві.

У зв'язку з цим суд зазначає, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Суд зазначає, що національним законодавством України (ст. 56 Господарського процесуального кодексу України) передбачено забезпечення права відповідача на інформацію про подану позовну заяву та ознайомлення з її змістом і доданими документами, а також передбачено механізм реалізації такого права - шляхом встановлення обов'язку позивача надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів до порушення провадження у справі.

Таким чином, право на справедливий суд, передбачене ст. 6 Конвенції, включає в себе обов'язок позивача належним чином інформувати відповідача про подання позову до суду шляхом направлення на його адресу копії позовної заяви з додатками. При чому, таке інформування повинно бути здійснене позивачем до порушення судом провадження по справі. Отже, порушення провадження у справі до виконання позивачем вказаного обов'язку, не буде відповідати ст. 6 Конвенції.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Суд приходить до висновку, що до позовної заяви не додано доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, з огляду на наступне.

Вимогами ст. ст. 32, 36 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими і речовими засобами. Письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Належність засвідчення копій передбачена Національним стандартом України Державної уніфікованої системи документації "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003" затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55. Згідно п. 5.27 вказаної системи передбачено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії. Засвідчуватись повинна кожна сторінка документу з відтиском печатки підприємства, установи, організації іншої юридичної особи (ФОП - за наявності).

Всупереч зазначених вимог позивачем до позову долучено додатки не засвідчені належним чином, а саме: на деяких доданих до позовної заяви копіях міститься лише печатка позивача та підпис, на деяких копіях просто штамп "З оригіналом згідно", деякі копії взагалі не мають будь-яких відміток про відповідність оригіналу.

Також слід звернути увагу, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, у тому числі, ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності.

У позовній заяві позивачем не зазначено ідентифікаційні коди сторін.

Відповідно до п. 3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції": недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України.

При чому, відповідно до законодавчої техніки, використаної при конструюванні ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви без розгляду у вказаному випадку є не правом, а обов'язком суду.

Також суд зазначає, що згідно правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної, зокрема, у Постанові від 04.12.2012 року по справі № 5/5005/7237/2012, виконання позивачем вимог процесуального законодавства, які він зобов'язаний вчиняти до подання позову, не може здійснюватися після порушення провадження у справі.

Отже, суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов'язувати позивача усувати вказані недоліки.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. ст. 32, 36, 54, 56, 57, п. п. 3, 4, 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Демітекс" (м. Полтава) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спінтекс" (м. Дніпропетровськ) про визнання кредитором в ліквідаційній процедурі на суму 11 265 664 грн. 90 коп. кредиторських вимог та зобов'язання голову ліквідаційної комісії включити позивача в список кредиторів і письмово повідомити про визнання кредитором і додані до неї документи без розгляду.

Роз'яснити позивачу, що згідно з ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Додаток: позовна заява № 967 від 26.12.2014 року з доданими документами на 19 аркушах, в тому числі оригінал платіжного доручення № 61 від 12.12.2014р. про сплату судового збору та конверт.

Суддя Ю.В. Фещенко