РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/26659/14 20.01.15

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомПублічного акціонерного товариства «Банк «Кліринговий Дім»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Аверс»
простягнення 172 251 731 грн 82 коп.
Представники:
від позивача: Аханова А.Е. - представник за довіреністю № 767-юу/14 від 22.12.2014
від відповідача: не з'явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

01.12.2014 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Банк «Кліринговий Дім» з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Аверс» про стягнення 190 866 690 грн 30 коп. заборгованості за кредитним договором № 52/2007-К від 26.11.2009, в тому числі 114 601 056 грн 00 коп. заборгованості по кредиту, 46 861 715 грн 36 коп. заборгованості по процентам за користування кредитними коштами, 20 869 951 грн 21 коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту та 8 533 967 грн 73 коп. пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Аверс» в порушення норм чинного законодавства України та укладеного сторонами кредитного договору № 52/2007-К від 26.11.2009 належним чином не виконало взяті на себе зобов'язання з повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість по кредиту у розмірі 114 601 056 грн 00 коп. та заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 46 861 715 грн 36 коп., а також позивачем нараховано пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань з повернення кредитних коштів у розмірі 20 869 951 грн 21 коп. та пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань зі сплати відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 8 533 967 грн 73 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2014 порушено провадження у справі № 910/26659/14, розгляд справи призначений на 16.12.2014.

15.12.2014 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про приєднання документів до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2014 розгляд справи відкладено на 20.01.2015, у зв'язку з неявкою представника відповідача у судове засідання та неподанням останнім витребуваних доказів.

06.01.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача у судове засідання 20.01.2015 не з'явився, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, вимоги суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за адресою, зазначеною на офіційному веб-сайті Державного підприємства "Інформаційно-ресурсний центр" за адресою http://www.irc.gov.ua/ua/search.html, що підтверджується наявною в матеріалах справи інформацією з офіційного веб сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" http://ukrposhta.ua/ua/vidslidkuvati-forma-poshuku про відстеження рекомендованого поштового відправлення за № 990 та списком згрупованих поштових рекомендованих з повідомленням відправлень від 19.12.2014.

У судове засідання 20.01.2015 з'явився представник позивача та надав пояснення по суті справи, відповідно до яких в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог та просить суд стягнути з відповідача 161 462 771 грн 36 коп. заборгованості та 10 788 960 грн 46 коп. пені.

Відповідно до частини 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Таким чином, суд приймає заяву про зменшення розміру позовних вимог та розглядає вимоги позивача про стягнення з відповідача 161 462 771 грн 36 коп. основного боргу та 10 788 960 грн 46 коп. пені.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувається з урахуванням положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні 20.01.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

26.11.2009 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Явір-Плюс» (первісний боржник), Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Аверс» (новий боржник) та Публічним акціонерним товариством «Банк «Кліринговий Дім» (кредитор) укладено договір про переведення боргу від 26.11.2009, відповідно до умов якого первісний боржник переводить свій борг (обов'язки та права) за кредитним договором № 52/2007-К від 03.08.2007 та додатковими договорами до нього станом на 26.11.2009 (кредитний договір), укладеним між первісним боржником та Публічним акціонерним товариством «Банк «Кліринговий Дім», а новий боржник замінює первісного боржника в зобов'язаннях та правах, що виникають із зазначеного вище кредитного договору, і приймає на себе в повному обсязі всі обов'язки та права первісного боржника за кредитним договором.

Згідно з пунктом 1.2. договору про переведення боргу кредитор надає згоду на переведення первісним боржником свого боргу за кредитним договором на нового боржника на умовах цього договору, а також на виконання в подальшому прав і обов'язків первісного боржника новим боржником за вищезазначеним кредитним договором.

Відповідно до наданого кредитором повідомлення станом на 26.11.2009 загальна заборгованість первісного боржника перед кредитором за кредитним договором становить 120 394 776 грн 45 коп., в тому числі: 114 601 056 грн 00 коп. заборгованості за отриманим кредитом та 5 793 720 грн 45 коп. - проценти за період користування кредитом з 25.05.2009 по 25.11.2009 включно (пункт 1.3. договору про переведення боргу).

У відповідності до пункту 3.1. договору про переведення боргу новий боржник повністю приймає на себе заборгованість за кредитним договором відповідно до пункту 1.3. даного договору та зобов'язується виконати всі обов'язки первісного боржника перед кредитором на умовах кредитного договору.

Нормами статті 520 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

У зв'язку з укладенням 26.11.2009 договору про переведення боргу, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Явір-Плюс», Публічним акціонерним товариством «Банк «Кліринговий Дім» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Аверс», відповідно до умов якого останній стає боржником за кредитним договором № 52/2007-К від 03.08.2007, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Явір-Плюс» та Публічним акціонерним товариством «Банк «Кліринговий Дім», 26.11.2009 між Публічним акціонерним товариством «Банк «Кліринговий Дім» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Аверс» укладено додатковий договір № 29 про внесення змін до кредитного договору № 52/2007-К від 03.08.2007, відповідно до умов якого сторони прийшли до згоди викласти кредитний договір в новій редакції від 26.11.2009.

26.11.2009 між Публічним акціонерним товариством «Банк «Кліринговий Дім» (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Аверс» (позичальник) укладено кредитний договір № 52/2007-К (нова редакція), відповідно до умов якого банк відкриває позичальнику не поновлювану кредитну лінію з лімітом 116 000 000 грн 00 коп. на поповнення обігових коштів, а позичальник зобов'язується здійснювати погашення отриманого за рахунок кредитної лінії кредиту, сплачувати проценти за користування кредитом та комісії, передбачені тарифами банку, в строки і в сумах згідно з умовами цього договору.

В подальшому між сторонами укладалися додаткові договори про внесення змін до кредитного договору № 52/2007-К від 03.08.2007 (у новій редакції від 26.11.2009) відповідно до яких змінювались умови договору, а саме: додатковий договір № 30 від 30.06.2010, додатковий договір № 31 від 30.09.2010, додатковий договір № 32 від 30.12.2010, додатковий договір № 33 від 31.03.2011, додатковий договір № 34 від 29.07.2011, № 35 від 30.03.2012, додатковий договір № 36 від 28.12.2012, додатковий договір № 37 від 26.03.2013

Термін дії кредитної лінії до 26.06.2013 (пункту 2.2 кредитного договору (нова редакція).

Відповідно до пункту 2.3. кредитного договору (нова редакція) плата за кредит (проценти) встановлюється у розмірі 10 % відсотків річних.

Згідно з пунктом 4.1. кредитного договору (нова редакція) нарахування банком процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, починаючи з дня надання першого траншу до дня повного його погашення, виходячи з фактичного залишку заборгованості за кредитом та згідно пункту 4.3. даного договору.

У відповідності до пункту 4.3. кредитного договору (нова редакція) проценти за користування кредитом нараховуються банком щомісячно не пізніше останнього робочого дня кожного звітного місяця за період з 25 числа попереднього місяця по 24 число звітного місяця включно та одночасно з кінцевим погашенням кредиту.

Положеннями пункту 4.4. кредитного договору (нова редакція) позичальник сплачує банку нараховані проценти, в тому числі по пункту 4.3. даного договору, щомісячно не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховані проценти, та одночасно з кінцевим поверненням кредиту.

Відповідно до пункту 6.2.2. кредитного договору (нова редакція) позичальник зобов'язаний використати кредитну лінію за призначенням та здійснити кінцеве погашення кредиту в термін, передбачений пунктом 2.2. даного договору, та в порядку, передбаченому умовами цього договору. Якщо дата погашення кредиту припадає на неробочий день для однієї зі сторін, то позичальник зобов'язаний погасити кредит в перший наступний за ним робочий день та сплатити нараховані проценти за фактичну кількість календарних днів користування кредитом.

Згідно з пунктом 6.2.3. кредитного договору (нова редакція) позичальник зобов'язаний своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором. Якщо дата сплати процентів припадає на неробочий день для однієї зі сторін, то позичальник зобов'язаний сплатити нараховані проценти в останній робочий день, який передує терміну погашення процентів.

Дослідивши зміст укладеного договору, суд дійшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є кредитним договором.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з нормами частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У відповідності до норм статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як встановлено судом, позивачем на виконання умов договору було надано первісному боржнику (Товариство з обмеженою відповідальністю «Явір-Плюс») кредит на суму 125 729 736 грн коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи меморіальними ордерами № 2513547/07 від 03.08.2007 на суму 25 000 000 грн 00 коп., № 2561908/07 від 23.08.2007 на суму 60 600 000 грн 00 коп., № 2562556/07 від 23.08.2007 на суму 15 477 000 грн 00 коп., № 2580232/07 від 31.08.2007 на суму 4 811 840 грн 00 коп., № 280954/07 від 09.11.2007 на суму 12 000 000 грн 00 коп., № 3329692/08 від 29.02.2008 на суму 1 604 319 грн 00 коп., № 4050142/08 від 31.07.2008 на суму 825 000 грн 00 коп., № 5898840/09 від 04.06.2009 на суму 5 411 577 грн 00 коп.

09.11.2007 первісним боржником було частково погашено заборгованість за кредитом у розмірі 11 128 680 грн 00 коп., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 11 від 09.11.2007.

Судом встановлено, що позичальник у порушення умов кредитного договору № 52/2007-К від 03.08.2007 (у новій редакції від 26.11.2009) не виконав взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом в строк до 26.06.2013, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість перед банком з повернення кредиту у розмірі та 114 601 056 грн 00 коп. та зі сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 46 861 715 грн 35 коп., нарахованих за період за період 03.08.2007 по 26.06.2013, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та не було спростовано відповідачем, зокрема відповідачем не надано суду доказів погашення заборгованості по кредиту у розмірі 114 601 056 грн 00 коп. та заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 46 861 715 грн 35 коп.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов'язку з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами за кредитним договором № 52/2007-К від 03.08.2007 (у новій редакції від 26.11.2009), вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості з повернення кредиту у розмірі 114 601 056 грн 00 коп. та заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 46 861 715 грн 35 коп., нарахованих за період за період 03.08.2007 по 26.06.2013, підлягають задоволенню у повному обсязі.

У зв'язку з неналежним виконання зобов'язань за кредитним договором № 52/2007-К від 03.08.2007 (у новій редакції від 26.11.2009), позивачем нараховано відповідачу пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань з повернення кредиту у розмірі 7 573 088 грн 96 коп., нараховану за період прострочення з 27.06.2013 по 27.12.2013, та пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань зі сплати відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 3 215 871 грн 50 коп., нараховану за період прострочення з 26.05.2014 по 27.12.2013.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Згідно з частинами 1 та 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Нормами статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно пунктом 7.2 кредитного договору (нова редакція) за прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, а також за несплату та/або несвоєчасну сплату комісій згідно тарифів банку за цим договором, позичальник сплачує банку пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожний день прострочення. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов'язання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитом.

Дії відповідача є порушенням умов договору, що є підставою для застосування відповідальності (нарахування пені) відповідно до пункту 7.2 договору.

З огляду на вищенаведене та доведення факту несвоєчасності виконання грошового зобов'язання за договором, позивачем були правомірно нараховано пеню. Перевіривши наданий позивачем арифметичний розрахунок пені за несвоєчасне виконання зобов'язань з повернення кредиту у розмірі 7 573 088 грн 96 коп. та пені за несвоєчасне виконання зобов'язань зі сплати відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 3 215 871 грн 50 коп., суд вважає його обґрунтованим та таким, що відповідає положенням договору та приписам законодавства про порядок та строки нарахування, у зв'язку з чим вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання зобов'язань з повернення кредиту у розмірі 7 573 088 грн 96 коп. та пені за несвоєчасне виконання зобов'язань зі сплати відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 3 215 871 грн 50 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на це, судові витрати покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст. 75, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Аверс» (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, буд. 4-А, ідентифікаційний код 36291866) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Кліринговий Дім» (04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, буд. 5-А, ідентифікаційний код 21665382) заборгованість з повернення кредиту у розмірі 114 601 056 (сто чотирнадцять мільйонів шістсот одна тисяча п'ятдесят шість) грн 00 коп., заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 46 861 715 (сорок шість мільйонів вісімсот шістдесят одна тисяча сімсот п'ятнадцять) грн 35 коп., пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань з повернення кредиту у розмірі 7 573 088 (сім мільйонів п'ятсот сімдесят три тисячі вісімдесят вісім) грн 96 коп., пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань зі сплати відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 3 215 871 (три мільйони двісті п'ятнадцять тисяч вісімсот сімдесят один) грн 50 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 26.01.2015

Суддя Н.Б. Плотницька