ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" січня 2015 р.Справа № 916/4407/14

За позовом Чорноморського прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері Одеської області в інтересах держави в особі Міністерства інфраструктури України, Державного підприємства „Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії Державного підприємства „Адміністрація морських портів України" (адміністрація Одеського морського порту)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю „Українська Національна Стивідорна Компанія"

про стягнення 317901,37 грн.

Суддя О.Л. Панченко

Представники:

від прокуратури не з'явився;

від Міністерства інфраструктури України Орєшкова Н.В.;

від позивача ДП „Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії ДП „Адміністрація морських портів України" Науменко О.В.;

від відповідача не з'явився

Суть спору: Чорноморський прокурор з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері Одеської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Міністерства інфраструктури України, Державного підприємства „Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії Державного підприємства „Адміністрація морських портів України" (адміністрація Одеського морського порту) з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Українська Національна Стивідорна Компанія" заборгованість у сумі 300824,44 грн., пеню у сумі 15191,63 грн. та 3% річних у сумі 1885,30 грн. за договором про встановлення сервітуту від 30.01.2014р. № 533-П-ОДФ-14.

Представники Міністерства інфраструктури України та позивача підтримують позовні вимоги.

Відповідач у судове засідання не з'явився, заперечень щодо позову не подав. Справа розглядається за наявними в ній документами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Беручи до уваги, що:

30.01.2014р. між Державним підприємством „Адміністрація морських портів України" (надалі - „Власник") та Товариством з обмеженою відповідальністю „Українська Національна Стивідорна Компанія" (надалі - „Сервітуарій") був укладений договір про встановлення сервітуту № 533-П-ОДФ-14, згідно з яким Власник надає Сервітуарію право сервітуту на причал № 14 ОФ ДП "АМПУ" довжиною 288,6 пог. м, що розташований в акваторії Власника (надалі по тексту - „сервітут"), а Сервітуарій зобов'язується здійснювати Власникові плату за сервітут у розмірах і в порядку, передбачених цим договором. Метою цього договору є забезпечення Власником Сервітуарію можливості для виконання комплексу робіт і послуг, пов'язаних з перевалкою вантажів (вантажно-розвантажувальних робіт) (п. 1.2 договору). Плата за сервітут встановлюється у розмірі 62671,76 грн. в місяць (без урахування ПДВ). ПДВ нараховується відповідно до чинного законодавства України (п. 4.1 договору). Сервітуарій зобов'язується здійснювати плату за сервітут у розмірі, встановленому пунктами 4.1, 4.2 цього договору, в строк не пізніше 10 числа кожного місяця, наступного за звітнім. Плата за сервітут здійснюється шляхом перерахування безготівкових грошових коштів на поточний розрахунковий рахунок Власника (п. 4.3 договору). Сервітуарій зобов'язується підписувати з Власником акти виконаних робіт за звітній місяць не пізніше 1-го числа місяця, наступного за звітнім, і надавати у бухгалтерію Власника для виставляння рахунку (п. 4.4 договору). У разі порушення термінів оплати, встановлених цим договором, Сервітуарій несе відповідальність у вигляді сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення виконання грошових зобов'язань, від суми прострочення, що підлягає оплаті за кожен день прострочки (п. 5.2 договору). Цей договір сервітуту набуває чинності з дати підписання його сторонами та діє до 31.12.2014р. Сторони дійшли згоди, що згідно з ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України умови цього договору застосовуються до правовідносин, що виникли між ними з 01.01.2014р. (п. 7.4 договору).

Позивач виконав зобов'язання за договором. Однак відповідач плату за сервітут у повному обсязі не здійснив, у зв'язку з чим Чорноморський прокурор з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері Одеської області просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Українська Національна Стивідорна Компанія" на користь позивача суму позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України від 16.01.2003р. № 435-1У (зі змінами та доповненнями) підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 401 Цивільного кодексу України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду (ч. 1 ст. 402 ЦК України).

Згідно зі ст. 403 Цивільного кодексу України сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку. Особа, яка користується сервітутом, зобов'язана вносити плату за користування майном, якщо інше не встановлено договором, законом, заповітом або рішенням суду.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Представлені матеріали засвідчують обґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості у розмірі 300824,44 грн. за травень, червень, липень, серпень 2014р., пені у розмірі 15191,63 грн., 3% річних у розмірі 1885,30 грн. та підтверджуються договором про встановлення сервітуту від 30.01.2014р. № 533-П-ОДФ-14, актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.05.2014р. № 546005, від 30.06.2014р. № 546006, від 31.07.2014р. № 546007, від 31.08.2014р. № 546008, рахунками від 31.05.2014р. № 546005, від 30.06.2014р. № 546006, від 31.07.2014р. № 546007, від 31.08.2014р. № 546008, розрахунками та іншими доказами.

Враховуючи наведене, відповідно до ст.ст. 11, 401, 402, 403, 509, 525, 526, 530, 549, 611, 625, 629 Цивільного кодексу України позов підлягає задоволенню у заявленій сумі.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судовий збір у сумі 6358,03 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Чорноморського прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері Одеської області задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Українська Національна Стивідорна Компанія" (65026, м. Одеса, Митна площа, 1, код 31846804) на користь Державного підприємства „Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії Державного підприємства „Адміністрація морських портів України" (адміністрація Одеського морського порту) (65026, м. Одеса, Митна площа, 1, код 38728457) заборгованість у сумі 300824 (триста тисяч вісімсот двадцять чотири) грн. 44 коп., пеню у сумі 15191 (п'ятнадцять тисяч сто дев'яносто одна) грн. 63 коп., 3% річних у сумі 1885 (одна тисяча вісімсот вісімдесят п'ять) грн. 30 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Українська Національна Стивідорна Компанія" (65026, м. Одеса, Митна площа, 1, код 31846804) до Державного бюджету України на рахунок 3008 ГУ ДКСУ в Одеській області, , банк одержувача: ГУ ДКСУ в Одеській області, МФО 828011, код бюджетної класифікації 22030001, судовий збір у сумі 6358 (шість тисяч триста п'ятдесят вісім) грн. 03 коп. через ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головного Управління Міндоходів.

Накази видати згідно зі ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 12.01.2015р.

Суддя О.Л. Панченко