РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 910/28907/14 21.01.15

За позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"
доВідкритого акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"
простягнення 4 121,65 грн.
Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін:

від позивача: Гусєв П.В. - представник за дов.;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Відкритого акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про відшкодування шкоди 4 121,65 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.12.2014 порушено провадження у справі №910/28907/14 та призначено розгляд справи на 21.01.2015.

Відповідач явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечив, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштової кореспонденції.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення предсавника позивача, господарський суд міста Києва,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з п. 1 ст. 352 Господарського кодексу України, страхування - це діяльність спеціально уповноважених державних організацій та суб'єктів господарювання (страховиків), пов'язана з наданням страхових послуг юридичним особам або громадянам (страхувальникам) щодо захисту їх майнових інтересів у разі настання визначених законом чи договором страхування подій (страхових випадків), за рахунок грошових фондів, які формуються шляхом оплати страхувальниками страхових платежів.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про страхування", страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Пунктом 2 ст. 352 Господарського кодексу України встановлено, що страхування може здійснюватися на основі договору між страхувальником і страховиком (добровільне страхування) або на основі закону (обов'язкове страхування).

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України "Про страхування", страхування може бути добровільним або обов'язковим.

Страхування наземного транспорту (крім залізничного), відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 6 Закону України "Про страхування", є видом добровільного страхування.

В статті 16 Закону України "Про страхування" визначено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

06.11.2013 між позивачем (далі - позивач, страховик) та Саненко Л.Г. (далі - страхувальник) укладений Договір страхування №2301310/05/11 (далі - Договір), за яким був застрахований автомобіль "Kia Sportage" державний номер АА7949РВ.

08.11.2013 у в м. Києві по проспекту перемоги, 55/2, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля "Kia Sportage" державний номер АА7949РВ, під керуванням Сененко К.В. та "Daewoo", державний номер АА7980КХ під керуванням Полякова О.В. та автомобіля "Заз TF69YP" державний номер АІ7496ВМ під керуванням Громова В.Г.

15.11.2013 страхувальник звернувся до страховика із заявою про виплату срахового відшкодуванн.

На підставі вищевказаного договору від 06.11.2013, заяви страхувальника від 15.11.2013, страхового акту №1.001.13.16820/VESKO41400, рахунку-фактури № від 19.11.2013, калькуляції від 15.11.2013, позивач виплатив страхове відшкодування в сумі 4 631,65 грн. (5 523,65 грн. вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля - 892,00 грн. франшизи), про що свідчить платіжне доручення №73 656 від 26.11.2013.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, в тому числі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Частиною 2. ст. 1187 Цивільного кодексу України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи, в межах суми 4 631,65 грн.

Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Як вбачається з матеріалів справи, шкоду було заподіяно внаслідок експлуатації автомобіля "Заз TF69YP" державний номер АІ7496ВМ під керуванням Громового В.Г., як вбачається з постанови Соломянського районного суду міста Києва від 28.11.2013 (спр. 3-8626/13).

Вищезазначеною постановою районного суду Громова В.Г. визнано винним та притягнуто до відповідності за ст. 124 КпАП України і накладено штраф.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення - акт судового розгляду справи, який є результатом дослідження всіх документів та з'ясування всіх необхідних обставин. Таким чином, у справах про адміністративні правопорушення, зокрема, дорожньо-транспортні пригоди, належним доказом є довідка Державної автомобільної інспекції, складена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення. У свою чергу, протокол - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, остаточний висновок щодо наявності у діях особи складу адміністративного правопорушення міститься у постанові суду.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "Заз TF69YP" державний номер АІ7496ВМ була застрахована у відповідача на підставі договору (полісу) АС/1247502 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказаним договором (полісом АС/1247502, діючим на дату ДТП).

Отже, відповідач є особою на яку полісом АС/1247502 покладено обов'язок з відшкодування шкоди завданої під час експлуатації автомобіля "Заз TF69YP" державний номер АІ7496ВМ на час спірної ДТП.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування (стаття 9 Закону України "Про страхування").

Отже, розмір франшизи за страховим полісом АС/1247502, що становить 510,00 грн.

Позивач звертався до відповідача з вимогою (№1352/2 від 01.04.2014) про виплату страхового відшкодування у розмірі 4 631,65 грн., яка отримана відповідачем 04.04.2014, згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, яке долучено до матеріалів справи. Вимога залишена без відповіді та задоволення. Доказів перерахування на рахунок позивача коштів у розмірі 4 121,65 грн. відповідач суду не надав.

Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача суму у розмірі 4 121,65 грн., що є обгрунтованим та доведеним.

Відповідач в порядку ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, не спростував заявлені позовні вимоги.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог статті 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У зв'язку із задоволенням позову, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії "Оранта" (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д, код 00034186) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, код 20474912) кошти у розмірі 4 121,65 грн. (чотири тисячі сто двадцять одна гривня 65 коп.) та 1 827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень 00 коп.) судового збору.

3.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

4.Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Дата підписання

повного тексту рішення: 22.01.15

Суддя М.Є. Літвінова