ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.01.15р. Справа № 904/7432/14

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАЛЛЕТ-ДНЕПР", м. Дніпропетровськ

до Публічного акціонерного товариства "ВЕСТА-ДНІПРО", м. Дніпропетровськ

про стягнення суми основного боргу за договором поставки в розмірі 271644грн.44коп. та штрафних санкцій на суму 16314грн.47коп.

Представники:

Від позивача: Демченко О.О., директор

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю «Паллет - Днепр» м. Дніпропетровськ звернулось до Публічного акціонерного товариства «Веста - Дніпро» м. Дніпропетровськ з позовом про стягнення суми боргу в розмірі 271644грн.44коп., пені в розмірі 12433грн.60коп., 3% річних в розмірі 1412грн.40коп. та інфляційної складової в розмірі 2468грн.47коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем положень договору №01/07 від 01.07.2013р. щодо своєчасної та повної оплати поставленого товару, видаткові та товарно-транспортні накладні; претензії №18/04 від 18.04.2014р. та №26/02 від 26.12.2014р., норми Цивільного кодексу України.

Позивач зазначає, що на виконання договору протягом травня - серпня 2014р. ним було поставлено відповідачу дерев'яні піддони на загальну суму 294650грн. Внаслідок часткової оплати залишилась несплаченою сума в розмірі 271644грн.44коп.

На адресу відповідача направлялись претензії №18/04 від 18.04.2014р. та №26/02 від 26.12.2014р. з вимогою погасити заборгованість, залишені без реагування.

На підставі пункту 4.2 договору №01/07 від 01.07.2013р. позивач нарахував та заявив до стягнення суму пені в розмірі 12433грн.60коп.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач також нарахував та заявив до стягнення суму 3% річних в розмірі 1412грн.40коп. та інфляційної складової в розмірі 2468грн.47коп.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 25.09.2014р. було порушено провадження у справі та призначене судове засідання.

У письмових поясненнях, наданих до суду 21.10.2014р., позивач визначив перелік видаткових накладних, поставлений товар по яких залишився несплаченим. А саме - №220 від 16.05.2014р. на суму 8805грн.56коп., №256 від 03.06.2014р. на суму 35500грн., №291 від 19.06.2014р. на суму 7100грн., №294 від 19.06.2014р. на суму 17750грн., №299 від 26.06.2014р. на суму 42600грн., №326 від 09.07.2014р. на суму 17750грн., №332 від 10.07.2014р. на суму 17750грн., №345 від 17.07.2014р. на суму 17750грн., №347 від 17.07.2014р. на суму 17750грн., №362 від 25.07.2014р. на суму 35500грн., №375 від 01.08.2014р. на суму 17750грн., №390 від 11.08.2014р. на суму 14200грн., №395 від 12.08.2014р. на суму 7100грн., №399 від 15.08.2014р. на суму 7100грн., №401 від 15.08.2014р. на суму 7100грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 05.11.2014р. провадження у справі було зупинено у зв'язку з порушенням справи про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Веста - Дніпро» м. Дніпропетровськ на підставі положень статті 17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

На адресу суду надійшла заява позивача, в якій зазначено про внесення вимог ТОВ «Паллет - Днепр» м. Дніпропетровськ в розмірі 69294грн.44коп. (заборгованість, яка виникла до порушення провадження у справі про банкрутство) до реєстру кредиторів, затвердженого ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2014р. у справі про банкрутство №904/1012/14.

З огляду на викладене, позивач заявив про зменшення розміру позовних вимог та просив стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 202350грн., пеню в розмірі 7067грн.94коп. та 3% річних в розмірі 851грн.98коп. за період з 11.07.2014р. по 23.09.2014р., інфляційну складову в розмірі 1364грн.54коп.

Сума боргу в розмірі 202350грн. виникла внаслідок несплати вартості товару, поставленого згідно видаткових накладних №299 від 26.06.2014р. на суму 42600грн., №326 від 09.07.2014р. на суму 17750грн., №332 від 10.07.2014р. на суму 17750грн., №345 від 17.07.2014р. на суму 17750грн., №347 від 17.07.2014р. на суму 17750грн., №362 від 25.07.2014р. на суму 35500грн., №375 від 01.08.2014р. на суму 17750грн., №390 від 11.08.2014р. на суму 14200грн., №395 від 12.08.2014р. на суму 7100грн., №399 від 15.08.2014р. на суму 7100грн., №401 від 15.08.2014р. на суму 7100грн.

Оскільки вказана заява позивача подана з дотриманням положень статті 22 Господарського процесуального кодексу України, суд приймає її до уваги та розглядає позовні вимоги з урахуванням їх зменшення.

Також позивач просив суд поновити провадження у справі.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 25.12.2014р. було поновлено провадження у справі та призначене судове засідання.

За приписами ст.65 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається учасникам судового процесу за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

При цьому, до повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Статтею 93 Цивільного кодексу України встановлено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Згідно із ч.4 статті 89 Цивільного кодексу України до єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом..

Частиною 1 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» передбачено, що Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

За змістом наявного у матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходженням відповідача на теперішній час є: м. Дніпропетровськ, вул. Будівельників, 34.

На вказану адресу судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України було скеровано ухвали від 25.09.10.2014р., від 21.10.2014р., 05.11.2014р., 25.12.2014р. з метою повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач отримав ухвалу суду та належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

На день розгляду справи у судовому засіданні 13.01.2015р. будь-яких письмових заяв та клопотань від відповідача щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Враховуючи, що від відповідача повідомлення щодо неможливості участі у судовому засіданні 13.01.2015р. до господарського суду Дніпропетровської області не надходило, відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

При цьому, згідно зі статтею 38 Господарського процесуального кодексу України визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступне.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Паллет - Днепр» (далі - постачальник) та «публічним акціонерним товариством «Веста - Дніпро» (далі - замовник) був підписаний договір №01/07 від 01.07.2014р. (далі - договір), згідно якого постачальник зобов'язується поставити замовнику палети стандартного типорозміру згідно з технічними характеристиками та цінами, викладеними у додатках №1 та №2 до договору.

В пункті 2.3 договору сторони встановили, що оплата здійснюється замовником шляхом переказу безготівкових грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника в розмірі 100% вартості товару за фактом завантаження або з відстрочкою платежу 10 банківських днів з моменту отримання товару.

Згідно пояснень позивача, строк оплати поставленого товару, стягнення заборгованості за який є предметом розгляду, дорівнював 10 банківських днів з моменту отримання товару.

На виконання положень договору позивач поставив, а відповідач отримав товар, поставлений згідно видаткових накладних №299 від 26.06.2014р. на суму 42600грн., №326 від 09.07.2014р. на суму 17750грн., №332 від 10.07.2014р. на суму 17750грн., №345 від 17.07.2014р. на суму 17750грн., №347 від 17.07.2014р. на суму 17750грн., №362 від 25.07.2014р. на суму 35500грн., №375 від 01.08.2014р. на суму 17750грн., №390 від 11.08.2014р. на суму 14200грн., №395 від 12.08.2014р. на суму 7100грн., №399 від 15.08.2014р. на суму 7100грн., №401 від 15.08.2014р. на суму 7100грн. Факт належного виконання позивачем своїх зобов'язань підтверджений матеріалами справи.

З огляду на положення договору (відстрочка платежу 10 банківських днів з моменту отримання товару), строк оплати поставленого товару настав за видатковою накладною №299 від 26.06.2014р. на суму 42600грн. - 11.07.2014р.; №326 від 09.07.2014р. на суму 17750грн. - 23.07.2014р.; №332 від 10.07.2014р. на суму 17750грн. - 24.07.2014р.; №345 від 17.07.2014р. на суму 17750грн. - 31.07.2014р.; №347 від 17.07.2014р. на суму 17750грн. - 31.07.2014р.; №362 від 25.07.2014р. на суму 35500грн. - 08.08.2014р.; №375 від 01.08.2014р. на суму 17750грн. - 15.08.2014р.; №390 від 11.08.2014р. на суму 14200грн. - 26.08.2014р.; №395 від 12.08.2014р. на суму 7100грн. - 27.08.2014р.; №399 від 15.08.2014р. на суму 7100грн. - 01.09.2014р.; №401 від 15.08.2014р. на суму 7100грн. - 01.09.2014р.

Внаслідок несплати його вартості, виникла заборгованість в розмірі 202350грн., своєчасно не сплачена відповідачем, яка заявлена до стягнення.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 02.07.2014р. порушено провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Веста - Дніпро», введений мораторій на задоволення вимог кредиторів та введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто п'ятнадцять календарних днів

03.07.2014р. на офіційному веб - сайті Вищого господарського суду України здійснено офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Веста - Дніпро».

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2014р. у справі №904/1012/14 затверджений реєстр вимог кредиторів у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Веста - Дніпро».

До цього реєстру також були включені конкурсні кредиторські вимоги позивача в розмірі 69294грн.44коп., які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство та введення мораторію згідно видаткових накладних №00-0000220 від 16.05.2014р., №00-0000256 від 03.06.2014р., №00-0000291 від 19.06.2014р., №00-0000294 від 19.06.2014р.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2014р. у справі №904/1012/14 Публічне акціонерне товариство «Веста - Дніпро» визнане банкрутом. Відкрита ліквідаційна процедура строком на 3 місяці.

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги про стягнення суми боргу в розмірі 202350грн. є поточними вимогами, оскільки виникли після порушення провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Веста - Дніпро».

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідачем не були виконані грошові зобов'язання, доказів припинення відповідних зобов'язань перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Враховуючи наведене, суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 202350грн.

Згідно пункту 4.2 договору, у разі несвоєчасної оплати поставки замовник сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожну прострочену добу. На підставі викладеного, позивач заявив пеню в розмірі 7067грн.94коп., а саме -

- видаткова накладна №299 від 26.06.2014р. (на суму 42600грн.) за період з 11.07.2014р. по 23.09.2014р. в розмірі 2146грн.33коп.

- видаткові накладні №326 від 09.07.2014р. (на суму 17750грн.) та №332 від 10.07.2014р. (на суму 17750грн.) за період з 25.07.2014р. по 23.09.2014р. в розмірі 1483грн.21коп.;

- видаткові накладні №345 від 17.07.2014р. (на суму 17750грн.) та №347 від 17.07.2014р. (на суму 17750грн.) за період з 01.08.2014р. по 23.09.2014р. в розмірі 1313грн.01коп.;

- видаткова накладна №362 від 25.07.2014р. (на суму 35500грн.) за період з 11.08.2014р. по 23.09.2014р. в розмірі 1045грн.54коп.;

- видаткова накладна №375 від 01.08.2014р. (на суму 17750грн.) за період 18.08.2014р. по 23.09.2014р. в розмірі 437грн.67коп.

- видаткові накладні №390 від 11.08.2014р. (на суму 14200грн.) та №395 від 12.08.2014р. (на суму 7100грн.) за період з 27.08.2014р. по 23.09.2014р. в розмірі 408грн.49коп.

- видаткові накладні №399 від 15.08.2014р. (на суму 7100грн.) та №401 від 15.08.2014р. (на суму 7100грн.) за період з 01.09.2014р. по 23.09.2014р. в розмірі 233грн.69коп.

Перевіривши наданий розрахунок, суд встановив, що позивачем при нарахуванні пені було допущено помилку при визначенні дати настання строку платежу (не були враховані правила переносу святкових днів, які припадають на суботу чи неділю, на понеділок в червні та серпні 2014р.).

Здійснивши розрахунок суми пені, суд встановив, що сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача дорівнює 7057грн.70коп., а саме -

- за видатковою накладною №299 від 26.06.2014р. (на суму 42600грн., строк оплати 11.07.2014р.) за період з 12.07.2014р. по 23.09.2014р. в розмірі 2124грн.16коп.;

- за видатковою накладною №326 від 09.07.2014р. (на суму 17750грн., строк оплати 23.07.2014р.) за період з 25.07.2014р. по 23.09.2014р. в розмірі 741грн.61коп.;

- за видатковою накладною №332 від 10.07.2014р. (на суму 17750грн., строк оплати 24.07.2014р.) за період з 25.07.2014р. по 23.09.2014р. в розмірі 741грн.61коп.;

- за видатковою накладною №345 від 17.07.2014р. (на суму 17750грн., строк оплати 31.07.2014р.) за період з 01.08.2014р. по 23.09.2014р. в розмірі 656грн.51коп.;

- за видатковою накладною №347 від 17.07.2014р. (на суму 17750грн., строк оплати 31.07.2014р.) за період з 01.08.2014р. по 23.09.2014р. в розмірі 656грн.51коп.;

- за видатковою накладною №362 від 25.07.2014р. (на суму 35500грн., строк оплати 08.08.2014р.) за період з 11.08.2014р. по 23.09.2014р. в розмірі 1069грн.86коп.;

- за видатковою накладною №375 від 01.08.2014р. (на суму 17750грн., строк оплати 15.08.2014р.) за період з 18.08.2014р. по 23.09.2014р. в розмірі 449грн.83коп.;

- за видатковою накладною №390 від 11.08.2014р. (на суму 14200грн., строк оплати 26.08.2014р.) за період з 27.08.2014р. по 23.09.2014р. в розмірі 272грн.33коп.;

- за видатковою накладною №395 від 12.08.2014р. (на суму 7100грн., строк оплати 27.08.2014р.) за період з 28.08.2014р. по 23.09.2014р. в розмірі 131грн.30коп.;

- за видатковою накладною №399 від 15.08.2014р. (на суму 7100грн., строк оплати 01.09.2014р.) за період з 02.09.2014р. по 23.09.2014р. в розмірі 106грн.99коп.;

- за видатковою накладною №401 від 15.08.2014р. (на суму 7100грн., строк оплати 01.09.2014р.) за період з 02.09.2014р. по 23.09.2014р. в розмірі 106грн.99коп.

У задоволенні позовних вимог про стягнення 07грн.24коп. пені слід відмовити через необґрунтованість.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач заявив до стягнення 3% річних в розмірі 851грн.98коп., а саме -

- видаткова накладна №299 від 26.06.2014р. (на суму 42600грн.) за період з 11.07.2014р. по 23.09.2014р. в розмірі 262грн.60коп.

- видаткові накладні №326 від 09.07.2014р. (на суму 17750грн.) та №332 від 10.07.2014р. (на суму 17750грн.) за період з 25.07.2014р. по 23.09.2014р. в розмірі 177грн.98коп.;

- видаткові накладні №345 від 17.07.2014р. (на суму 17750грн.) та №347 від 17.07.2014р. (на суму 17750грн.) за період з 01.08.2014р. по 23.09.2014р. в розмірі 157грн.56коп.;

- видаткова накладна №362 від 25.07.2014р. (на суму 35500грн.) за період з 11.08.2014р. по 23.09.2014р. в розмірі 125грн.46коп.;

- видаткова накладна №375 від 01.08.2014р. (на суму 17750грн.) за період 18.08.2014р. по 23.09.2014р. в розмірі 52грн.52коп.

- видаткові накладні №390 від 11.08.2014р. (на суму 14200грн.) та №395 від 12.08.2014р. (на суму 7100грн.) за період з 27.08.2014р. по 23.09.2014р. в розмірі 49грн.02коп.

- видаткові накладні №399 від 15.08.2014р. (на суму 7100грн.) та №401 від 15.08.2014р. (на суму 7100грн.) за період з 01.09.2014р. по 23.09.2014р. в розмірі 26грн.84коп.

Перевіривши наданий розрахунок, суд встановив, що позивачем при нарахуванні 3% річних було допущено помилку при визначенні дати настання строку платежу (не були враховані правила переносу святкових днів, які припадають на суботу чи неділю, на понеділок в червні та серпні 2014р.).

Здійснивши розрахунок суми 3% річних, суд встановив, що сума 3% річних, яка підлягає стягненню з відповідача дорівнює 851грн.12коп., а саме -

- за видатковою накладною №299 від 26.06.2014р. (на суму 42600грн., строк оплати 11.07.2014р.) за період з 12.07.2014р. по 23.09.2014р. в розмірі 259грн.10коп.

- за видатковою накладною №326 від 09.07.2014р. (на суму 17750грн., строк оплати 23.07.2014р.) за період з 25.07.2014р. по 23.09.2014р. в розмірі 88грн.99коп.;

- за видатковою накладною №332 від 10.07.2014р. (на суму 17750грн., строк оплати 24.07.2014р.) за період з 25.07.2014р. по 23.09.2014р. в розмірі 88грн.99коп.;

- за видатковою накладною №345 від 17.07.2014р. (на суму 17750грн., строк оплати 31.07.2014р.) за період з 01.08.2014р. по 23.09.2014р. в розмірі 78грн.78коп.

- за видатковою накладною №347 від 17.07.2014р. (на суму 17750грн., строк оплати 31.07.2014р.) за період з 01.08.2014р. по 23.09.2014р. в розмірі 78грн.78коп.

- за видатковою накладною №362 від 25.07.2014р. (на суму 35500грн., строк оплати 08.08.2014р.) за період з 11.08.2014р. по 23.09.2014р. в розмірі 128грн.38коп.;

- за видатковою накладною №375 від 01.08.2014р. (на суму 17750грн., строк оплати 15.08.2014р.) за період з 18.08.2014р. по 23.09.2014р. в розмірі 53грн.98коп.;

- за видатковою накладною №390 від 11.08.2014р. (на суму 14200грн., строк оплати 26.08.2014р.) за період з 27.08.2014р. по 23.09.2014р. в розмірі 32грн.68коп.;

- за видатковою накладною №395 від 12.08.2014р. (на суму 7100грн., строк оплати 27.08.2014р.) за період з 28.08.2014р. по 23.09.2014р. в розмірі 15грн.76коп.;

- за видатковою накладною №399 від 15.08.2014р. (на суму 7100грн., строк оплати 01.09.2014р.) за період з 02.09.2014р. по 23.09.2014р. в розмірі 12грн.84коп.;

- за видатковою накладною №401 від 15.08.2014р. (на суму 7100грн., строк оплати 01.09.2014р.) за період з 02.09.2014р. по 23.09.2014р. в розмірі 12грн.84коп.

У задоволенні позовних вимог про стягнення 86коп.3% річних слід відмовити через необґрунтованість.

Також позивач заявив до стягнення інфляційну складову в розмірі 1364грн.54коп., нараховану на суми боргу згідно наступних видаткових накладних -

- №299 від 26.06.2014р. (на суму 42600грн.) за період липень-серпень 2014р. в розмірі 512грн.56коп.;

- №326 від 09.07.2014р. (на суму 17750грн.) та №332 від 10.07.2014р. (на суму 17750грн.) за серпень 2014р. в розмірі 284грн.;

- №345 від 17.07.2014р. (на суму 17750грн.) та №347 від 17.07.2014р. (на суму 17750грн.) за серпень 2014р. в розмірі 284грн.;

- №362 від 25.07.2014р. (на суму 35500грн.) за серпень 2014р. в розмірі 284грн.;

Згідно пункту 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013р. розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

Враховуючи викладене, позовні вимоги задовольняються судом в частині присудження до стягнення з відповідача суми інфляційної складової в розмірі 624грн.80коп. У задоволенні вимог про стягнення 739грн.76коп. інфляційної складової слід відмовити.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись нормами статей Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 4, 21, 22, 33, 34, 36, 38, 49, 75, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Паллет - Днепр» м. Дніпропетровськ до Публічного акціонерного товариства «Веста - Дніпро» м. Дніпропетровськ про стягнення суми боргу в розмірі 202350грн., пені в розмірі 7067грн.94коп., 3% річних в розмірі 851грн.98коп. та інфляційної складової в розмірі 1364грн.54коп. - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Веста - Дніпро» м. Дніпропетровськ (Ідентифікаційний код 31950849, місцезнаходження - 49055, м. Дніпропетровськ, вул. Будівельників, буд. 34) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Паллет-Днепр» м. Дніпропетровськ (Ідентифікаційний код 38197805, місцезнаходження - 49051, м. Дніпропетровськ, вул. Каштанова, буд. 4Б) суму боргу в розмірі 202350грн., пеню в розмірі 7057грн.70коп., 3% річних в розмірі 851грн.12коп., інфляційну складову в розмірі 624грн.80коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 4217грн.67коп.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні від 13.01.2015р. проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст підписаний 19.01.2015р.

Суддя Р.Г. Новікова