ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2015 р. Справа № 914/3033/14

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді Марка Р.І.

суддів Желіка М.Б.

Костів Т.С.

при секретарі судового засідання Греділь М.І.

за участю представників сторін :

від позивача - Григоришин В.В. - представник ( довіреність вих.№ 18-5/1 від 12.01.15 року);

від відповідача - Дякон Б.Р. - представник (довіреність №31 від 04.06.2014 року);

розглянувши матеріали апеляційної скарги Трускавецької міської ради вих.№18/29-3069/1 від 07.11.2014 року (вх.№01-05/5518/14 від 25.11.2014р.)

на рішення Господарського суду Львівської області від 20.10.2014р.

у справі № 914/3033/14, суддя Пазичев В.М.

за позовом: Трускавецької міської ради, м. Трускавець

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Трускавецькурорт", м. Трускавець

про: спонукання виготовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 20.10.2014р. у справі №914/3033/14 (суддя Пазичев В.М.) у задоволенні позову Трускавецької міської ради до Приватного акціонерного товариства «Трускавецькурорт» про спонукання виготовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням місцевого господарського суду, Трускавецька міська рада звернулась до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Львівської області від 20.10.2014р. у даній справі скасувати з підстав порушення місцевим господарським судом норм матеріального права та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник покликається на те, зокрема, що невиконання відповідачем пункту 10 рішення Трускавецької міської ради від 20.06.2013 року № 539 «Про надання дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічних документацій із землеустрою», відмова від виготовлення та подання на розгляд чергової сесії Трускавецької міської ради технічних документацій із землеустрою, порушує його права та інтереси. При цьому, скаржник зазначає, що відповідно до п. д) ч.3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється (у тому числі) й шляхом застосування інших, передбачених законом способів, а тому посиланнями місцевого господарського суду на ст. 152, 156, 157 Земельного кодексу України та висновки про неузгодженість заявлених позовних вимог з такою підставою звернення позивача до суду, як ухилення відповідача від належного оформлення права користування земельною ділянкою і відповідно, від сплати орендної плати за неї, є безпідставними.

Приватне акціонерне товариство «Трускавецькурорт» у відзиві на апеляційну скаргу №2162 від 12.12.2014р. просило рішення Господарського суду Львівської області від 20.10.2014р. у даній справі залишити без змін з підстав його законності та обґрунтованості, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Згідно автоматичного розподілу справ КП «Документообіг господарських судів», 25.11.2014р. справу за № 914/3033/14 розподілено до розгляду судді - доповідачу Марку Р.І.

Розпорядженням голови суду від 26.11.2014р. у склад колегії для розгляду справи №914/3033/14 введено суддів Желіка М.Б. та Костів Т.С.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 27.11.2014р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 15.12.2014р.

В судовому засіданні 15.12.2014 р. оголошено перерву до 13.01.2015р.

В судовому засіданні 13.01.2015р. представники сторін підтримали свої доводи та заперечення, викладені в апеляційній скарзі та у відзиві на апеляційну скаргу, відповідно.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вирішила, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, з огляду на наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом і це вбачається з матеріалів справи, на підставі клопотань Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів «Трускавецькурорт» (на час подачі позову - Приватне акціонерне товариство «Трускавецькурорт») № 874, № 875, № 876, № 877, № 878, № 879 від 20.05.2013 р. Трускавецькою міської радою 20 червня 2013 р. було прийнято рішення № 539 «Про надання дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічних документацій із землеустрою», пунктом 10 якого Закритому акціонерному товариству лікувально-оздоровчих закладів «Трускавецькурорт» надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відновлення меж земельних ділянок для надання у користування на умовах оренди, за рахунок земель, що перебували у користуванні Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів «Трускавецькурорт»:

- площею 0,2139 га по бульвару Торосевича у м. Трускавець для обслуговування станції приготування мінеральної води (категорія земель - землі оздоровчого призначення);

- площею 0,0187 га по бульвару Торосевича у м. Трускавець для обслуговування свердловини № 5-К (категорія земель - землі оздоровчого призначення);

- площею 0,0188 га по бульвару Торосевича у м. Трускавець для обслуговування свердловини № 9-Б (категорія земель - землі оздоровчого призначення);

- площею 0,0226 га по бульвару Торосевича у м. Трускавець для обслуговування Джерела "Юзя" (категорія земель - землі оздоровчого призначення);

- площею 0,0041 га по бульвару Торосевича у м. Трускавець для обслуговування свердловини 16-РК (категорія земель - землі оздоровчого призначення);

- площею 0,0569 га по бульвару Торосевича у м. Трускавець для обслуговування свердловини 7-А, 7-К (категорія земель - землі оздоровчого призначення).

Листом Трускавецької міської ради №18/28-3858/1 від 27.12.2013 р. рекомендовано ЗАТ ЛОЗ «Трускавецькурорт» вирішити питання щодо оформлення правовстановлюючих документів по земельних ділянках, які надані останньому на підставі рішень сесії Трускавецької міської ради від 04.04.2012 року № 301 та 20.06.2013 р. № 539. Окрім цього, Трускавецькою міською радою листом від 21.05.2014 р. № 18/28-1436/1 здійснено повторне нагадування теперішньому Приватному акціонерному товариству «Трускавецькурорт» про виготовлення документів, що посвідчують право користування на вищезазначені земельні ділянки.

Листом Трускавецької міської ради від 17.06.2014 р. № 18/25-1671/1 Приватному акціонерному товариству «Трускавецькурорт» запропоновано до 17.07.2014 р. надати для розгляду на черговій сесії міської ради документи, що посвідчують право користування на вищезазначені земельні ділянки, а також повідомити міську раду про причини зволікання з наданням вищезазначеної документації.

Однак, Приватне акціонерне товариство «Трускавецькурорт» вимог Трускавецької міської ради не виконало, не виготовило та не подало міській раді проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, що і слугувало підставою для звернення Трускавецької міської ради до Господарського суду Львівської області з позовом у даній справі.

Розглянувши матеріали справи місцевий господарський суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду погоджується з такими висновками місцевого господарського суду, з огляду на наступне.

Статтею 13 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зани є об»єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про оренду землі», орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно з ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Порядок реалізації права набуття у користування, в тому числі в оренду, земельних ділянок державної та комунальної власності, встановлено ст. 123 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 123 Земельного кодексу України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, зокрема у разі формування нової земельної ділянки.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі, розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Відповідно до ч.3 ст. 123 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується у порядку, установленому статтею 186-1 цього Кодексу (ч. 4 ст. 123 Земельного кодексу України).

Умови і строки розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним зацікавленою особою (замовником) з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 6 ст. 123 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення, яким одночасно затверджує проект та надає земельну ділянку в користування, у тому числі на умовах оренди.

Крім цього, згідно ч.1 ст.124 ЗК України, з якою кореспондуються положення ч.2 ст.16 ЗУ «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

З наведеного вбачається, що для укладення договору оренди землі сторонами цього договору повинно бути здійснено комплекс підготовчих дій, а саме: волевиявлення відповідача, як майбутнього орендаря, на його укладення реалізується шляхом подання відповідної заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, та в подальшому виготовлення та подання самого проекту на затвердження, а волевиявлення позивача, як майбутнього орендодавця, реалізується шляхом прийняття рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та в подальшому прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою і надання земельної ділянки в користування. Після цього сторонами безпосередньо укладається договір оренди землі.

Статтею 12 ЦК України передбачено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Особа може відмовитися від свого майнового права.

Відповідно до ст. 14 ЦК України, цивільні обов»язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов»язковим для неї.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Положеннями ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб, та інших суб»єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини та проявляється у можливості, наданій сторонам визначати умови такого договору. Положення статті 12 ЦК України наділяють носія цивільного права можливістю за власним розсудом здійснювати своє цивільне право. У зв»язку з цим, особа має право здійснювати своє майнове право лише частково чи не здійснювати його взагалі.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що суд не вправі примушувати відповідача до виготовлення та подання на затвердження позивачу проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, оскільки це є способом реалізації здійснення відповідачем свого права на укладення договору оренди цих земельних ділянок, яке останній здійснює на власний розсуд.

При цьому, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду зазначає, що суд першої інстанції правильно не погодився з твердженням позивача, що обов'язок відповідача на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки доводиться наявністю на земельній ділянці свердловин №№ 5 РГД, 6-Т та насосної станції № 4 по вул. Бориславській у м. Трускавець (урочище «Липки»), а також на водозабірних свердловин №№ 5-К, 9-Б, 16-РК, 7-А, 7-К, станції приготування мінеральної води та джерело "Юзя" по бульвару Торосевича у м. Трускавець та наявністю у відповідача права на користування надрами.

Так, відповідно до ч.1 ст.18 Кодексу України про надра, надання земельних ділянок для потреб, пов'язаних з користуванням надрами, провадиться в порядку, встановленому земельним законодавством України.

Разом з тим, положеннями ст.ст. 120, 122-124 ЗК України не встановлено прямого обов»язку власників об»єктів нерухомого майна та осіб, яким надано спеціальний дозвіл на користування надрами та акти про надання гірничого відводу оформити право користування земельними ділянками на котрих ці об»єкти знаходяться, а відтак і обов»язку вчинити всі дії для такого оформлення, в тому числі виготовити та подати на затвердження проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відтак, факт використання відповідачем свердловин №№ 5 РГД, 6-Т та насосної станції № 4 по вул. Бориславській у м. Трускавець (урочище "Липки"), а також водозабірних свердловин №№ 5-К, 9-Б, 16-РК, 7-А, 7-К, станції приготування мінеральної води та джерела "Юзя" по бульвару Торосевича у м. Трускавець без виготовлення та подання на затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, не може слугувати підставою для задоволення позовних вимог про зобов'язання відповідача до вчинення відповідних дій.

Разом з тим, положеннями ст.ст. 152, 156, 157 ЗК України передбачено окремий спосіб захисту прав власника земельної ділянки у випадку обмеження його прав та спричинення йому збитків внаслідок неодержання доходів через використання особами земельних ділянок без оформлення правовстановлюючих документів.

Окрім цього, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду погоджується з висновком першої інстанції про те, що рішенням Трускавецької міської ради №539 від 20.06.2013 року не встановлено строку, в який відповідачу необхідно виготовити та надати розроблений проект землеустрою на затвердження міській раді з метою оформлення землекористування, що також свідчить про безпідставність заявлених позовних вимог.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Відповідно до ст. 33 вказаного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Скаржник не надав доказів на спростування висновків місцевого господарського суду, викладених у рішенні Господарського суду Львівської області від 20.10.2014р. у даній справі.

З огляду на все викладене вище, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 20.10.2014р. у даній справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально не обґрунтовані, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Судовий збір за перегляд рішення Господарського суду Львівської області від 20.10.2014р. у даній справі в апеляційному порядку покласти на скаржника в порядку, передбаченому ст. 49 ГПК України.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 33, 43, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Рішення Господарського суду Львівської області від 20.10.2014р. у справі №914/3033/14 залишити без змін, апеляційну скаргу Трускавецької міської ради - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повна постанова складена 17.01.2015 р.

Головуючий-суддя Марко Р.І.

Суддя Желік М.Б.

Суддя Костів Т.С.