ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.01.15р. Справа № 904/8514/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОСКО РЕСУРСИ" (49044, м.Дніпропетровськ, вул. Рогальова, 21-а, )

до відповідача-1: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "КАТЕРПІЛЛАР ФАЙНЕШНЛ УКРАЇНА" (03022, м. Київ, вул. Васильківська, 34, )

Третя особа: Відділ державної виконавчої служби Покровського районного управління юстиції Головного управління юстиції у Дніпропетровській області (53600, Дніпропетровська область, смт. Покровське, вул. 40 років Жовтня, 18)

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

Суддя Ліпинський О.В.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача-1: не з'явився

від відповідача-2: Олефіренко А.С., дов. від 22.05.2014 року б/н

від третьої особи: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „ПРОСКО РЕСУРСИ" (надалі Позивач - Боржник) звернулося з позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 (надалі Відповідач-1 - Нотаріус), та Товариства з обмеженою відповідальністю "Ктерпіллар Фаненшл Україна" (надалі Відповідач-2 - Кредитор), в якому просить господарський суд Дніпропетровської області визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 від 17.10.2014 року, зареєстрований в реєстрі за № 2643.

Викладені у позовній заяві вимоги, обґрунтовані тим, що спірний виконавчий напис нотаріуса було вчинено з порушенням ст.ст. 84, 88 Закону України "Про нотаріат", гл. 16 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, та п. 8 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

Ухвалою суду від 03.11.2014 року позовну заяву прийнято до розгляду, та порушено провадження у справі № 904/8514/14.

05.11.2014 року, за клопотанням Позивача, судом вжиті заходи забезпечення позову шляхом зупинити стягнення на підставі спірного виконавчого напису.

Відповідач-1 у відзиві на позовну заяву зазначає про безпідставність та необґрунтованість вимог Позивача, просить суд відмовити в задоволенні позову, та розглянути справу без його участі.

Відповідач-2 проти позову заперечує, посилаючись на дійсність та правомірність вчинення спірного виконавчого напису, в зв'язку з чим, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Третя особа подала заяву, в якій просить вирішити спір на розсуд суду, без участі її представника.

В судовому засіданні 13.01.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення, згідно ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача-2, дослідивши надані докази, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

10.12.2009 року між Відповідачем-2 (Лізингодавцем) та Позивачем (Лізингоодержувачем) був укладений договір фінансового лізингу № UA06L-09-01, згідно умов якого, Відповідач-2 придбав у власність предмет лізингу - бульдозер марки Caterpillar, модель D&R, серійний номер - НОМЕР_2, 2008 року випуску, і надав його Позивачу у тимчасове володіння та користування для підприємницьких цілей, за плату, на строк і на інших умовах, зазначених у цьому Договорі й Загальних умовах.

Відповідно до п. 4.5. договору, Позивач зобов'язався сплачувати Відповідачеві-2 лізингові платежі щомісячно в порядку і в розмірах, передбачених у додатку № 3 до Договору.

В зв'язку з невиконанням Позивачем своїх зобов'язань зі сплати чергових лізингових платежів періоду листопада 2013 року - серпня 2014 року, Відповідач-2 звернувся до Позивача з повідомленням про відмову від договору фінансового лізингу № UA06L-09-01 від 10.12.2009 року, та вимогою про повернення предмету лізингу в строк до 20.09.2014 року. Зазначене повідомлення отримано Позивачем 12.09.2014 року, що підтверджується доданими у справу доказами (а.с. 89- 93).

Частиною 2 статті 7 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачено, право лізингодавця на відмову від договору лізингу та вимогу повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 днів.

Через неповернення Позивачем предмета лізингу в добровільному порядку, Відповідач-2 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1, який 17.10.2014 року вчинив виконавчий напис (зареєстрований в реєстрі за № 2643) про повернення (шляхом вилучення) Позивачем на користь Відповідача -2 бульдозера марки Caterpillar, модель D&R, серійний номер - НОМЕР_2, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Зазначений напис вчинено з посиланням на приписи ст. 87 Закону України "Про нотаріат", ст. 7 Закону України "Про фінансовий лізинг" та п. 8 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 29.06.1999 № 1172, в зв'язку з несплатою 11 (одинадцяти) чергових щомісячних лізингових платежів в строк з 02.12.2013 по 05.09.2014.

Згідно зі ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Приписами статті 88 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно зі ст. 13 ГПК України місцеві господарські суди розглядають у першій інстанції усі справи, підвідомчі господарським судам.

В пункті 8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" від 24 жовтня 2011 року № 10 зазначено, що спори між боржниками і стягувачами, а також спори за позовами інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом, вирішуються господарським судом за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо суб'єктний склад сторін відповідного спору відповідає приписам статті 1 ГПК України.

Господарські суди не повинні перевіряти правильність виконавчого напису з позиції законності дій нотаріуса при його вчиненні та здійснювати оцінку його діям при вчиненні виконавчого напису, оскільки за змістом статей 1, 2, 18 ГПК України, статей 1 і 3 Закону України "Про нотаріат" нотаріус не може бути відповідачем у господарському процесі, а у відповідності до статті 50 Закону України "Про нотаріат" нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду.

Як убачається зі змісту позовної заяви, вимога Позивача про визнання спірного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, яка в цілому, обґрунтована порушенням нотаріусом правил вчинення нотаріальної дії, заявлена до Відповідача-1 (приватного нотаріуса) та Відповідача-2 (стягувача за спірним виконавчим написом), а отже, виходячи з приписів наведених вище норм матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку, що вимога до Відповідача-1 є такою, що не підлягає вирішенню в господарських судах України, що в свою чергу є підставою для припинення провадження у справі відносно Приватного нотаріуса ОСОБА_1 (п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України).

Що стосується вимог до Відповідача-2, слід зазначити, що при вирішенні спору між боржниками і стягувачами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вирішується питання про захист права, заснованого на приписах цивільного чи господарського законодавства, тобто розглядається справа за наявності між боржниками і стягувачами спору про право.

Розглядаючи спір про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису про витребування майна, суди перевіряє належність кредитору, права на витребування від боржника майна, або встановлює наявність (відсутність) об'єктивних обставин, при яких виконавчий напис втратив чинність та не підлягає виконанню.

Як вище встановлено судом та не спростовано сторонами в процесі вирішення даного спору, Позивач припустив порушення своїх зобов'язань зі сплати лізингових платежів, прострочення за якими склало більш 30 днів, в зв'язку з чим, у Відповідача-2 виникло право на відмову від договору лізингу та повернення предмету лізингу в безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса (ч. 2 ст. 7 Закону України "Про фінансовий лізинг"). Крім того, матеріали справи не містять жодних доказів в підтвердження існування обставин, які б давали підстави для втрати виконавчим написом чинності (погашення заборгованості, знищення предмету лізингу, тощо), в зв'язку з чим, у суду відсутні підстави для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що в задоволенні вимог Позивача слід відмовити.

Згідно приписів ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Позивача.

Відповідно до положень ст. 68 ГПК України, суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 05.11.2014 року.

Керуючись, ст.ст. 4, 12, 32, 33, 34, 35, 43, 44, 49, 68, 80, 82-85 України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Припинити провадження у справі відносно Відповідача-1 - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1

В задоволенні позовних вимог про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису нотаріусу від 17.10.2014 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2643 - відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 05.11.2014 року по справі № 904/8514/14 у вигляді зупинення стягнення на підставі спірного виконавчого напису.

Судові витрати у справі покласти на Позивача.

Повне рішення складено 19.01.2015

Суддя О.В. Ліпинський