ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2015 р.Справа № 923/1197/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Разюк Г.П., Шевченка В.В.

(Склад судової колегії сформовано згідно із розпорядженням голови Одеського апеляційного господарського суду № 2832 від 13.11.2014 року)

при секретарі судового засідання: Полінецькій В.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Семко С.О. (довіреність № 3286-15 від 25.12.2014 року)

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міського комунального підприємства "Херсонтеплоенерго"

на рішення господарського суду Херсонської області від „02" жовтня 2014 року, повний текст якого складено та підписано „07" жовтня 2014 року

по справі № 923/1197/14

за позовом Міського комунального підприємства "Херсонтеплоенерго"

до Комунального підприємства "Дніпровський"

про стягнення 2 495,00 грн.

В С Т А Н О В И В :

13.08.2013 року Міське комунальне підприємство "Херсонтеплоенерго" (далі по тексту - позивач) звернулося до господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Комунального підприємства "Дніпровський" (далі по тексту - відповідач) про стягнення збитків у формі неотриманого прибутку у розмірі 2 495,00 грн. та судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем строків ліквідації аварії, відповідно до Договору про розмежування зон експлуатаційної відповідальності від 20.04.2013 року, в результаті чого позивачем завдано збитки у вигляді неотриманого прибутку.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 02.10.2014 року по справі № 923/1197/14 (суддя Гридасов Ю.В.) у задоволенні позовних вимог Міського комунального підприємства "Херсонтеплоенерго" відмовлено повністю.

Такий висновок суду мотивований тим, що відповідачем доведена відсутність власної вини у неодержанні позивачем неотриманого прибутку, оскільки у договорі, який укладено між сторонами, строків на ліквідацію аварію не визнано.

Не погоджуючись із зазначеним вище рішенням місцевого господарського суду, Міське комунальне підприємство "Херсонтеплоенерго" звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та постановити нове рішення у справі, яким позовні вимоги МКП "Херсонтеплоенерго" - задовольнити. Скаржник в своїх доводах та запереченнях посилається на те, що суд повно та всебічно не перевірив всі обставини справи, не дав належну правову оцінку доказам, порушив та невірно застосував норми чинного законодавства, в зв'язку з чим виніс незаконне і необґрунтоване рішення, яке не відповідає обставинам справи і вимогам закону.

На думку апелянта, судове рішення є незаконним та необґрунтованим та допущені порушення норм процесуального права та висновки суду відносно того, що позивачем не надано жодного доказу в обґрунтування позовних вимог - не відповідають дійсності.

Так, скаржник зазначає, що ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та укладеного між сторонами Договору, саме відповідач зобов'язаний утримувати у належному технічному стані та експлуатувати внутрішньо будинкові мережі гарячого водопостачання та опалення.

У зв'язку з чим, апелянт вказує на те, що відповідач не виконав своїх зобов'язань та не здійснив у визначені строки ліквідацію аварії, у зв'язку з чим повинен сплатити збитки, завдані комунальному підприємству.

Представник відповідача в судові засідання не з'являвся без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, що підтверджується відповідними поштовими повідомленням, а тому судова колегія вважає за можливе розглянути справу за його відсутністю.

Між тим відповідачем було надіслано до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу Міського комунального підприємства "Херсонтеплоенерго", відповідно до якого просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого господарського суду без змін, вважаючи його правомірним, обґрунтованим, відповідаючим вимогам діючого законодавства та матеріалам справи.

В судовому засідання представником позивача було заявлено клопотання відповідно до ст.69 ГПК України, про продовження строку розгляду апеляційної скарги на 15 днів, яке колегією суддів було задоволено та продовжено строк розгляду апеляційної скарги МКП "Херсонтеплоенерго".

Розглянувши та перевіривши матеріали справи апеляційну скаргу та відзив на неї, заслухавши в судових засіданнях пояснення представника позивача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла до наступного.

Як встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджено в ході апеляційного провадження, 20.04.2013 року між обслуговуючим підприємством КП "Дніпровський" та МКП «Херсонтеплоенерго» укладений типовий договір про розмежування зон експлуатаційної відповідальності, відповідно до п. 1.1, предметом даного договору є визначення меж розмежування зон експлуатаційної відповідальності між сторонами та визначення (врегулювання) спільних дій у процесі постачання гарячої води, теплоносія від точки розподілу до крана/опалювального приладу у приміщенні Споживача (власника чи квартиронаймача у багатоквартирному будинку) (а.с.10-17).

Розділом 10 визначено термін дії Договору. Так, відповідно до п.п.10.1, 10.2, 10.3 договору, він вважається укладеним та набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін. Договір діє до 31.12.2013 року. Він вважається пролонгованим на той же термін, на тих же умовах, якщо жодна із сторін у 30-денний термін до закінчення дії даного договору не надіслала іншій стороні заяву про припинення його дії.

Оскільки, як вбачається з наявних матеріалів справи, жодною стороною не було заявлено про припинення дії вказаного договору або його перегляд, а тому договір є діючим та обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 2.1. Договору, межею експлуатаційної відповідальності Сторони домовилися вважати зовнішній зріз стіни житлового будинку, а в окремих випадках теплові мережі за адресами, зазначеними в додатку № 1.

Пункт 2.2 Договору передбачає, що до зони експлуатаційної відповідальності КП "Дніпровський" належать: внутрішньобудинкові мережі постачання гарячої води та опалення, що розташовані в межах від межі експлуатаційної відповідальності, за виключенням внутрішньо квартирних мереж гарячого водопостачання та опалення, трубопроводи, прокладені уздовж стін усередині будинку, у техпідвалах і техканалах, а також прилади та пристрої на них, у тому числі запірна арматура, транзитні трубопроводи, до яких без попереднього погодження МКП «Херсонтеплоенерго» приєднані внутрішньо будинкові мережі.

Розділом 3 Договору передбачені обов'язки сторін. Так, КП "Дніпровський" зобов'язане утримувати в належному технічному стані та експлуатувати внутрішньобудинкові мережі гарячого водопостачання та опалення, обладнання, прилади та пристрої, що встановлені на них, здійснювати їх технічне обслуговування відповідно до межі експлуатаційної відповідальності, вживати заходів до ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушення кількісних і якісних показників надання послуг у строки, встановлені згідно із законодавством (п.п.3.1,3.1.1). Здійснювати контроль за технічним станом санітарно-технічного та інженерного обладнання централізованого постачання гарячої води та опалення будинків, квартир, приміщень (п.3.1.3). Виконувати ремонт і ревізію запірної арматури в зоні експлуатаційної відповідальності (п.3.1.6). Виконувати заміну трубопроводів і запірної арматури при усуненні нещільностей витоків відповідно до діючого тарифу на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (п.3.1.7). Виконувати локалізацію аварійних ушкоджень систем гарячого водопостачання та опалення в зоні експлуатаційної відповідальності (п.3.1.8). Стежити за станом внутрішньобудинкових мереж гарячого водопостачання та опалення, не допускати витоку гарячої води та теплоносія, а в разі їх виявлення ліквідувати в термін передбачений нормативними документами (п.3.1.11). Здійснювати технічне обслуговування, ремонт транзитних трубопроводів гарячого водопостачання та опалення, до яких без попереднього погодження з МКП «Херсонтеплоенерго» приєднані внутрішньо будинкові мережі (3.1.13).

МКП «Херсонтеплоенерго» зобов'язано: експлуатувати та утримувати в належному технічному стані зовнішні мережі опалення та гарячого водопостачання, відповідно до меж експлуатаційної відповідальності, здійснювати їх технічне обслуговування, не допускати витоку гарячої води та теплоносія в них, а в разі його виявлення ліквідувати в термін, який передбачений нормативними документами, вживати заходів до ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень кількісних і якісних показників надання послуг у строки, встановлені згідно із законодавством.

Відповідно до розділу 5 Договору, КП "Дніпровський" несе відповідальність за: належний технічний стан внутрішньобудинкових мереж та запірної арматури (п.5.1.1); Несвоєчасно попередження МКП «Херсонтеплоенерго» про аварійну ситуацію та планові роботи на межах постачання гарячої води та опалення відповідно до межі експлуатаційної відповідальності, визначеної Договором (п.5.1.5); Порушення строків усунення аварій (п.5.1.6).

МКП «Херсонтеплоенерго» несе відповідальність за: неналежний стан мереж відповідно до розділу експлуатаційної відповідальності (п.5.2.1); порушення строків усунення аварії (п.5.2.7)

18.02.2014 року комісією у складі представників обох сторін був складений та підписаний Акт перевірки системи опалення за адресою: м. Херсон, вул. Порт-Елеватор, 13, відповідно до якого зазначено, що 11.02.2014 року в результаті прориву трубопроводу опалення , житловий будинок за вказаною вище адресою, був відключений від центрального опалення. Також зазначено, що 17.02.2014 року аварійна ситуація була усунена обслуговуючою організацією КП "Дніпровський" (а.с.35).

06.03.2014 року МКП «Херсонтеплоенерго» направив на адресу КП "Дніпровський" лист про відшкодування збитків № 768-09 разом із рахунком № 476 від 05.03.2014 року на оплату нанесених збитків, пов'язаних з відсутністю опалення у сумі 2 495,00 грн. та акт розрахунок збитків. Також у зазначеному листі позивач просив протягом п'яти днів з дня отримання рахунку сплатити на користь МКП «Херсонтеплоенерго» суму нанесених збитків (а.с.20-22).

30.04.2014 року КП "Дніпровський" направило на адресу позивача лист № 1-9/1064 яким зазначило, що аварійна ситуація, яка виникла у зв'язку з незадовільним станом трубопроводу мережі опалення за адресою: м. Херсон, вул. Порт-Елеватор, 13, потребує капітального ремонту у зв'язку з тривалим терміном експлуатації. Водночас комунальним підприємством вказано, що підстави сплачувати рахунок про відшкодування нанесених збитків через відсутність опалення будинку відсутні, оскільки відповідно до рішення виконкому Херсонської міської ради від 20.12.2011 року № 565, відповідачем надаються житлово-комунальні послуги з утримання будинку прибудинкової території (а.с.23).

Судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду та вважає, що позовна заява та апеляційна скарга Міського комунального підприємства "Херсонтеплоенерго" не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст.ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна належними і допустимим доказами довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень.

Частиною 1 статті 32 ГПК України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, в обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилається на те, що у зв'язку з порушенням строків ліквідації аварії, яка сталося 11.02.2014 року, споживачі були відключені від системи централізованого опалення, і 17.02.2014 року після усунення аварії, теплоносій було подано споживачам. Таким чином, як зазначає МКП «Херсонтеплоенерго», комунальним підприємством були порушені граничні строки ліквідації аварії, внаслідок чого підприємство понесло збитки у формі неотриманого прибутку на суму 2 495,00 грн.

Відповідно до положень статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. В силу положень частини другої названої статті збитками є:

- втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

- доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

З вказаних норм чинного законодавства вбачається, що обов'язковими умовами покладення відповідальності на винну сторону є наявність збитків, наявність порушення з боку цієї особи, причинного зв'язку між діями особи та збитками, які складають об'єктивну сторону правопорушення, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки.

Тобто збитки це об'єктивне зменшення будь-яких майнових благ особи, що обмежує його інтереси, як учасника певних відносин і проявляється у витратах, зроблених особою, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних особою доходів, які б вона одержала при умові правомірної поведінки особи.

Обов'язковою умовою покладення відповідальності має бути безпосередній причинний зв'язок між вчиненими порушеннями і збитками. Збитки є наслідком, а допущення порушення причиною. Підставою для відшкодування понесених збитків є спричинення їх внаслідок вчиненого порушення, тобто наявності прямого причинного-наслідкового зв'язку між діями однієї сторони та зменшення майнових прав іншої.

Самостійно в одноособовому порядку здійснений позивачем розрахунок втрат доходів через відсутність опалення у сумі 2 495,00 грн., відповідно до якого зазначена опалювальна площа будинку, тариф, кількість днів відсутності опалення та днів опалення у лютому, не можуть бути належним доказом та доведеності упущеної ним вигоди, оскільки документи на підтвердження даних які містяться у зробленому ним розрахунку надано не було.

МКП "Херсонтеплоенерго" не надано суду жодних доказів спричинення йому саме збитків, у вигляді упущеної вигоди внаслідок неналежного виконання відповідачем обов'язку відповідно до укладеного між сторонами Договору.

Загальними підставами для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння збитків є наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність збитків; б) протиправна поведінка заподіювача збитків; в) причинний зв'язок між збитками та протиправною поведінкою заподіювача; г) вина заподіювача.

Відповідно до п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору і відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно ч.ч.1, 2 статті 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Відповідно до ч. 1 статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Відповідно до статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Виходячи з наведених норм, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення, виключає відповідальність боржника за невиконання або неналежне виконання зобов'язань у вигляді відшкодування збитків.

При цьому позивач повинен довести наявність протиправної поведінки, збитків та причинного зв'язку між протиправною поведінкою і збитками, а відповідач - відсутність своєї вини у заподіянні збитків.

Частиною 2 статті 224 Господарського кодексу України закріплено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Положеннями ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Таким чином, в розумінні чинного господарського законодавства збитки - це об'єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони за договором, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов'язання було виконано боржником.

Суд першої інстанції у вирішенні даного спору, відмовляючи у задоволенні позову, виходив зокрема, з того, що відповідачем було доведено відсутність власної вини у неодержанні позивачем доходів, з чим і погоджується апеляційний господарський суд та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до умов пункту 5.3 Договору від 20.10.2009 року № 628, сторони несуть обоюдну відповідальність за:

- часткову або повну відсутність послуг з теплопостачання у кінцевого споживача, що виникла з вини сторін. У даному випадку сторонами складається акт, в якому зазначаються причини відсутності опалення у кінцевого споживача. Акт погоджується сторонами у триденний термін після виявлення факту відсутності теплопостачання та з'ясування причин (п.5.3.1);

- несанкціоновані понаднормативні втрати теплоносія, що виникли у разі понаднормативного терміну усунення аварійної ситуації. В даному випадку сторонами складається акт, в якому зазначаються причини аварії та термін їх усунення. Акт погоджується сторонами у триденний термін після виявлення факту аварії (п.5.3.2);

- сторона вважається невинуватою і не несе відповідальності за порушення Договору, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання умов даного Договору.

Як було зазначено вище, після виявлення прориву трубопроводу опалення 11.02.2014 року житлового будинку та відключення його від центрального опалення, про що 18.02.2014 року був складений Акт перевірки системи опалення. Проте, відповідно до вказаних умов Договору, сторони у триденний термін після виявлення факту відсутності теплопостачання та з'ясування причин відсутності опалення, термін відсутності опалення, складається відповідний Акт, який як свідчать наявні матеріали справи сторонами у визначений договором строк складений не був.

Між тим, позивам одразу в односторонньому порядку було здійснено розрахунок втрат доходів через відсутність опалення, хоча вина КП "Дніпровський" доведена та підтверджена жодними доказами не була та виставлено рахунок на оплату за твердженням комунального підприємства понесених збитків.

При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Частиною 4 статті 623 ЦК України передбачено, що при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обов'язків, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила кредитора одержання прибутку. При визначенні реальності неодержаних доходів мають враховуватися заходи, вжиті кредитором для їх одержання. У вигляді упущеної вигоди відшкодовуються ті збитки, які могли б бути реально отримані при належному виконанні зобов'язання.

Отже, неодержаний прибуток (неотриманий доход, упущена вигода) - це рахункова величина втрати очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб'єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення. Якщо ж кредитор не вжив достатніх заходів, щоб запобігти виникненню збитків чи зменшити їх, шкода з боржника не стягується.

З врахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано відхилив вимоги Міського комунального підприємства "Херсонтеплоенерго", оскільки такі вимоги щодо стягнення збитків в формі упущеної вигоди є безпідставними та документально не підтвердженими, а обґрунтування позивача не містить фактів протиправних дій відповідача та понесення скаржником у зв'язку з цим збитків.

Таким чином, з огляду на вищевикладене судова колегія не приймає докази Міського комунального підприємства "Херсонтеплоенерго", які так і не були надані до місцевого господарського суду в обґрунтування заявлених позивних вимог останнього та погоджуються з висновками місцевого господарського суду про відмову в задоволенні позовних вимог Міського комунального підприємства "Херсонтеплоенерго" з підстав їх не обґрунтованості та недоведеності.

Керуючись статтями 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1.Апеляційну скаргу Міського комунального підприємства "Херсонтеплоенерго" залишити без задоволення.

2.Рішення господарського суду Херсонської області від „02" жовтня 2014 року по справі № 923/1197/14 залишити без змін.

Постанова в порядку статті 105 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови

складено „23" січня 2015 року

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк

Суддя В.В. Шевченко