ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"15" січня 2015 р. Справа № 903/1308/14

за позовом Волинської обласної ради, м. Луцьк

до товариства з обмеженою відповідальністю "Галичина - Табак", м. Івано-Франківськ

про припинення використання герба Волинської області,

Суддя Якушева І. О.,

при секретарі судового засідання Хомич О.В.

за участю представників:

від позивача: від позивача: Хитрик С.І. - заступник начальника відділу з питань юридичного забезпечення (дов. № 32/35/2-15 від 14.01.2015р.),

від відповідача: Дворський В.М. - заступник генерального директора з правових питань (дов. №238-01 від 08.11.2012р.)

Суть спору: позивач в позовній заяві просить заборонити відповідачу використовувати герб Волинської області для позначення алкогольної продукції при її виготовленні та реалізації; зобов'язати відповідача знищити наявні у нього етикетки для горілчаних виробів, на які нанесено герб Волинської області.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач всупереч вимог п.п. 3.7, 3.10 Положення про зміст, опис та порядок використання символіки області затвердженого рішенням обласної ради № 10/8 від 16.03.2004р. використовує герб Волинської області без дозволу Волинської обласної ради.

12.01.2015р. позивач через канцелярію суду подав клопотання №20/50/2-15 від 12.01.2015р. про залучення до участі у розгляді справи третьою особою на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Волинське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України.

Позивач у клопотанні, представник позивача в судовому засіданні на обґрунтування клопотання посилаються на те, що рішення суду у даній справі вплине на права і обов'язки Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України щодо підстав і початку розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції з питання незаконного використання місцевої символіки при замовленні, виготовленні, продажу (реалізації) горілчаної продукції.

Відповідно до ст.27 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї із сторін.

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України в п.1.6. постанови №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у вирішенні питання щодо наявності юридичного інтересу у третьої особи, то суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має право розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами.

Таким чином, Антимонопольний комітет України розглядає справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції незалежно від прийняття судом рішень, а тому клопотання позивача до задоволення не підлягає.

В судовому засіданні 15.01.2015р. представник позивача позовні вимоги підтримав із підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач у відзиві №10-01 від 13.01.2015р., представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на таке:

- з урахуванням правовідносин інтелектуальної власності позивач не надав суду жодних належних та допустимих доказів того, що саме він є власником герба Волинської області;

- Волинська обласна рада не є господарюючим суб'єктом, позивач не здійснює господарської діяльності в галузі виробництва та продажу алкогольної продукції, а, отже, не є і не може бути конкурентом ТОВ «Галичина-Табак», а тому посилання в своєму позові на норми Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» є необґрунтованим та безпідставним;

- рішення органу місцевого самоврядування, яким затверджено Положення про зміст, опис та порядок використання символіки області не є нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади. Тому такі локальні акти не підлягають державній реєстрації і вони не проходять правової експертизи на відповідність їх як безпосередньо Конституції України, так і в цілому українському та європейському законодавству;

- Положення про зміст, опис та порядок використання символіки області, що було затверджене рішенням Волинської обласної ради від 16.03.2004р. за № 10/8, зі змінами, внесеними рішеннями обласної ради від 26.05.2009р. № 29/39 та від 05.04.2013р. № 18/13 на даний час є нелегітимне, тобто таке, що не відповідає і суперечить вимогам чинного законодавства України;

- ТОВ «Галичина-Табак» не використовувало символіку Волинської області ні з комерційною метою, ні з метою реклами товару, фірми чи виготовлення сувенірної продукції.

Крім того, поняття «комерційна мета» не визначене жодним нормативним актом України.

Позивач не вказав і не зазначив, які саме порушено його права і до яких наслідків такі порушення призвели.

Твердження позивача про те, що на серіях етикеток горілки «ЕТНОС ПОЛІССЯ Вірність традиціям» також використано герб Волинської області не відповідає дійсності, оскільки з цього приводу позивачем не надано жодного доказу.

Посилання позивача на ухвали господарських судів Львівської та Волинської областей про залишення цього позову без розгляду як на певну преюдиціальність - є некоректним з елементами правового нігілізму, оскільки такі ухвали суду за своєю правовою природою не є остаточним рішенням по справі, а тому для них і не характерна преюдиція.

Статтею 11 Закону про спирт встановлено, що маркування горілки та горілчаних виробів здійснюється шляхом нанесення на кожну пляшку етикетки, на якій обов'язково вказуються, зокрема: загальна та власна назви виробу; найменування виробника; знак для товарів і послуг; географічна назва місця виготовлення виробу, якщо найменування виробника не відображає місця розташування суб'єкта господарювання. Абзацом другим цієї статті встановлено, що етикеточна продукція розробляється товаровиробником алкогольних напоїв і повинна відповідати вимогам чинного законодавства про мови (крім додаткової інформації щодо характеристик продукту), не потребує додаткових узгоджень, є промисловою власністю виробника та захищається згідно з чинним законодавством про промислову (інтелектуальну) власність. Власні назви алкогольних напоїв та тютюнових виробів визначаються їх виробниками і можуть відтворювати зареєстрований чи поданий на реєстрацію знак для товарів і послуг або бути його частиною.

10.12.2014р. Державною службою інтелектуальної власності видано свідоцтво України № 194394 на знак для товарів і послуг «Етнос ВОЛИНЬ горілка» (комбіноване позначення), а також рішення про видачу Патенту України №42697 від 08.12.2014р. на промисловий зразок Етикетку, словесна частина якого містить: «ЕТНОС ВОЛИНЬ ВІРНІСТЬ ТРАДИЦІЯМ».

15.01.2015р. представником відповідача через канцелярію суду подано доповнення до відзиву №12-01 від 15.01.2015р., в якому він зазначає, що 14.01.2015р. відповідачу стало відомо про те, що 12.01.2015р. в Бюлетні промислової власності № 1 офіційного видання Державної служби інтелектуальної власності було опубліковано відомості про видачу патенту України на промисловий зразок № 28729 на етикетку, словесна частина якого містить: «ЕТНОС ВОЛИНЬ ВІРНІСТЬ ТРАДИЦІЯМ».

У зв'язку з необхідністю витребування додаткових пояснень та доказів розгляд справи слід відкласти.

Керуючись п.3 ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в:

1. Розгляд справи відкласти на 29.01.2015р. на 11 год. 00 хв.

2. Зобов'язати позивача до 27.01.2015р. подати суду:

2.1. Письмові пояснення по справі з врахуванням відзиву відповідача на позов №10-01 від 13.01.2015р.

2.2. Письмові пояснення, в яких, посилаючись на норми чинного законодавства, обґрунтувати, до якого виду об'єктів цивільних прав (ст. 177 Цивільного кодексу України) позивач відносить право на використання герба Волинської області.

2.3. Письмові пояснення, в яких, з огляду на положення ст. 11 Цивільного кодексу України, обґрунтувати підстави виникнення у відповідача обов'язку припинити використання герба Волинської області.

Відповідачу надіслати ухвалу суду рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Суддя І. О. Якушева