УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів

Справа № 910/267/15-г 14.01.15

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Мельник Ю.О. розглянувши матеріали

заяви Національного університету фізичного виховання і спорту України

до особи, щодо якої просять вжити запобіжні заходи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Амадін"

про вжиття запобіжних заходів

за участю представників:

від заявника:Голуменко В.В. - представник за довіреністю б/н від 22.12.2014 р.
від особи, щодо якої просять вжити запобіжні заходи: Макаєв Р.З.- представник за довіреністю б/н від 16.12.2014 р.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва надійшла заява Національного університету фізичного виховання і спорту України про вжиття запобіжних заходів до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Амадін".

Подана заява мотивована тим, що рішенням господарського суду міста Києва від 17.12.2014 р. по справі № 910/22411/14 стягнуто з ТОВ "Торговий дім "Амадін" заборгованість за договором оренди у сумі 34 107,58 грн. та заборгованість за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на надання комунальних послуг орендарю та оплати суми земельного податку у сумі 255 453,76 грн. Однак, вказане рішення не виконується, натомість, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Амадін" уклало сумнівний договір оренди від 31.07.2014 р. № 08/14 з третьою особою - Товариством з обмеженою відповідальністю «Департамент інформаційних технологій «Сова» про передачу орендованого ним майна - обладнання для облаштування торгової точки у орендованому у заявника приміщенні, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Фізкультури, 1.

Такі дії ТОВ "Торговий дім "Амадін", на думку заявника, свідчать про наміри невиконання рішення суду про стягнення заборгованості та завдасть шкоди майновим правам заявника.

У заяві Національний університет фізичного виховання і спорту України просить суд вжити запобіжний захід до подання позову про визнання договору оренди від 31.07.2014 р. недійсним шляхом накладення арешту на обладнання, яке знаходиться у користуванні ТОВ "Торговий дім "Амадін".

У судовому засіданні представник заявника подану ним заяву підтримав, просив її задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення вказаної заяви заперечував, зазначив, що майно, на яке заявник просить накласти арешт, йому не належить, а орендується у ТОВ «Департамент інформаційних технологій «Сова» за договором оренди від 31.07.2014 р. № 08/14. До того ж рішенням суду від 01.12.2014 р. у справі № 910/22939/14 ТОВ "Торговий дім "Амадін" зобов'язане повернути орендоване майно, а невиконання рішення суду потягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Суд, розглянувши заяву про вжиття запобіжних заходів, заслухавши думку представників сторін, прийшов до висновку, що вказана заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 43-1 ГПК України особа, яка має підстави побоюватись, що подача потрібних для неї доказів стане згодом неможливою або утрудненою, а також підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття запобіжних заходів до подання позову.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 43-3 ГПК України заява про вжиття запобіжних заходів повинна містити обставини, якими заявник обґрунтовує необхідність вжиття запобіжних заходів.

Такі обставини мають узгоджуватися з приписами ст. 43-1 ГПК, а за змістом п. 5 ч. 1 ст. 43-3 і ч. 3 ст. 43-4 ГПК - також й підтверджуватись відповідними доказами, витребування й оцінка яких здійснюється господарським судом за загальними правилами ГПК про докази. Зокрема, заявник має подати докази, достатні для впевненості в тому, що його право порушується або невідворотно буде порушено особою, щодо якої він просить вжити запобіжні заходи.

Як встановлено судом, 27.12.2012 р. між Регіональним Фондом державного майна України по м. Києву (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Амадін" (орендар) був укладений договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 6351 від 27.12.2012 р. (далі - договір оренди приміщення), відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежилі приміщення загальною площею 631,9 кв.м., розміщені за адресою: м. Київ, вул. Фізкультури, 1, на 1-му та на 2-му поверхах будівлі навчального корпусу № 2, що перебуває на балансі Національного університету фізичного виховання і спорту України.

Також на виконання п. 5.11 договору оренди приміщення Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Амадін" 27.12.2012 р. уклало з Національним університетом фізичного виховання і спорту України договір № 43 про відшкодування витрат балансоутримувача на надання комунальних послуг орендарю та податку на землю (далі - договір про відшкодування витрат).

У зв'язку з неналежним виконанням ТОВ "Торговий дім "Амадін" вказаних договорів Національний університет фізичного виховання і спорту України звернувся до суду з позовом до ТОВ «Торговий дім «Амадін» про стягнення 34 107,58 грн. - орендної плати, 255 453,76 грн - витрат балансоутримувача та розірвання договору.

Рішенням господарського суду міста Києва від 17.12.2014 р. по справі № 910/22411/14 позов Національного університету фізичного виховання і спорту України задоволено:

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Амадін» заборгованість за договором оренди у сумі 34 107,58 грн. та заборгованість за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на надання комунальних послуг орендарю та оплати суми земельного податку у сумі 255 453,76 грн.;

- розірвано договір № 43 від 27.12.2012 р. про відшкодування витрат балансоутримувача на надання комунальних послуг орендарю та оплати суми земельного податку.

Також судом встановлено, що 31.07.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Департамент інформаційних технологій «Сова» (орендодавець) та ТОВ Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Амадін" (орендар) був укладений договір оренди № 08/14 (далі-договір оренди обладнання), відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове платне користування обладнання, яке використовується орендарем виключно для облаштування торгової точки, а саме - закладу харчування, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Фізкультури, 1, на 1-му та 2-му поверхах будівлі навчального корпусу № 2.

У свою чергу, у зв'язку з неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Амадін" договору оренди № 08/04 від 31.07.2014 р., Товариство з обмеженою відповідальністю «Департамент інформаційних технологій «Сова» звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Амадін" про стягнення заборгованості по орендній платі, розірвання договору від 31.07.2014 р. № 08/14 та повернення обладнання.

Рішенням господарського суду міста Києва від 01.12.2014 р. по справі № 910/22939/14 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Департамент інформаційних технологій «Сова» задоволено частково:

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Амадін» заборгованість по орендній платі за користування обладнанням;

- розірвано договір оренди обладнання від 31.07.2014 № 08/14 та зобов'язано ТОВ «Торговий дім «Амадін» повернути обладнання за договором оренди.

У подальшому ТОВ «Торговий дім «Амадін» розпочало виконання вищевказаного рішення суду та стало вивозити обладнання з приміщення Національного університету фізичного виховання і спорту України.

Вказані обставини Національний університет фізичного виховання і спорту України пов'язує з ухиленням ТОВ «Торговий дім «Амадін» від виконання рішення суду, прийнятого на його користь, та просить вжити запобіжні заходи шляхом накладення арешту на обладнання, яке знаходиться у користуванні ТОВ "Торговий дім "Амадін" та розміщене за адресою: м. Київ, вул. Фізкультутри, 1, на 1-му поверсі будівлі навчального корпусу № 2.

При цьому заявник вважає договір оренди обладнання від 31.07.2014 р. № 08/14 фіктивним, оскільки сторони договору є партнерами однієї комерційної структури та ними у подальшому не було вчинено будь-яких дій на виконання такого договору.

Розглядаючи вказані доводи, суд виходив з того, що у вирішенні питання про вжиття запобіжних заходів господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх застосування з урахуванням такого: розумності, наявності підстав і адекватності вимог заявника; наявності зв'язку між конкретним видом запобіжних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, яку заявник повинен подати у строк, встановлений частиною третьою ст. 43-3 ГПК України; імовірності настання обставин, зазначених у ст. 43-1 ГПК України; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Як встановлено судом, фактично заявник просить забезпечити виконання рішення суду у справі № 910/22411/14 про стягнення з ТОВ "Торговий дім "Амадін" заборгованості, в той час, як запобіжні заходи за своєю природою є засобом забезпечення збереження доказів у майбутній справі, подання яких стане утрудненим або неможливим згодом. Таким чином, невиконання рішення суду (вже постановленого) не є підставою для застосування запобіжних заходів. У свою чергу, виконання судового рішення забезпечується механізмом, передбаченим Законом України "Про виконавче провадження", зокрема, й накладенням арешту на майно боржника.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав, передбачених ст. 43-1 ГПК України, для застосування запобіжних заходів у даному випадку.

Посилання заявника на майбутній позов про визнання договору оренди обладнання недійсним суд відхиляє, оскільки подача такого позову не має значення для захисту права заявника на стягнення заборгованості за іншим договором.

Крім того, суд враховує ту обставину, що обладнання, щодо якого заявник просить вжити запобіжні заходи, повертається Товариству з обмеженою відповідальністю «Департамент інформаційних технологій «Сова» за рішенням суду, з якого вбачається, що саме ТОВ «Департамент інформаційних технологій «Сова» фактично має право розпоряджатись вказаним обладнанням, а не ТОВ "Торговий дім "Амадін", який не є власником цього майна.

При цьому судом встановлено, що 30.12.2014 ТОВ «Департамент інформаційних технологій «Сова» звернулось до ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві про примусове виконання рішення господарського суду міста Києва від 01.12.2014 р. по справі № 910/22939/14 про повернення орендованого обладнання з ТОВ "Торговий дім "Амадін", що також свідчить про обов'язок останнього вчинити дії по поверненню майна, що йому не належить.

З огляду на викладене, суд вважає, що заявник не довів суду необхідність застосування запобіжних заходів та ймовірність настання обставин, визначених ст. 43-1 ГПК України, а тому суддя приходить до висновку, що подана заява є необгрунтованою.

Відповідно до ч. 6 ст. 43-4 ГПК України у разі відсутності підстав, встановлених ст. 43-1 цього Кодексу, господарський суд виносить ухвалу про відмову в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів.

З урахуванням викладеного суд відмовляє у заяві Національного університету фізичного виховання і спорту України про вжиття запобіжних заходів.

Керуючись ст.ст. 43-1, 43-4, 86 ГПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Національного університету фізичного виховання і спорту України про вжиття запобіжних заходів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через господарський суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання ухвали.

Суддя К.І. Головіна