У Х В А Л А

Справа № 910/24372/14 15.01.15

За позовом Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Будматеріали-Вторресурси»

Про розірвання договору, виселення, зобов'язання вчинити дії, стягнення 94 399,43 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: Степанчук С.О. - представник за довіреністю № 55 від 11.08.14.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будматеріали-Вторресурси» про розірвання Договору оренди № 09/3769 від 29.04.14., який укладений між позивачем та відповідачем; виселення Товариства з обмеженою відповідальністю «Будматеріали-Вторресурси» з нежилих приміщень загальною площею 556,60 кв.м, в т.ч. 439,10 кв.м - на першому поверсі, 118,50 кв.м - на другому поверсі в будинку № 3 літера Х на вул. Пост-Волинській; зобов'язання Товариство з обмеженою відповідальністю «Будматеріали-Вторресурси» передати Комунальному підприємству «Київжитлоспецексплуатація» нежилі приміщення загальною площею 556,60 кв.м, в т.ч. 439,10 кв.м - на першому поверсі, 118,50 кв.м - на другому поверсі в будинку № 3 літера Х на вул. Пост-Волинській; стягнення з відповідача на корить позивача заборгованості за вищевказаним Договором в розмірі 94 399,43 грн. (72 992,45 грн. - заборгованість з орендної плати; 11 604,36 грн. - заборгованість з компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою, на якій розташований об'єкт оренди; 6 199,54 грн. - пеня; 2 865,32 грн. - збитки від інфляції; 737,76 грн. - 3% річних).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.14. порушено провадження у справі № 910/24372/14; розгляд справи призначено на 25.11.14. о 11-00.

В судовому засіданні 25.11.14. на підставі ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України судом оголошено перерву до 18.12.14. о 10-30.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.14. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи було відкладено на 15.01.15. о 12-20.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.14. на підставі ст. 69 Господарського процесуального кодексу України продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів.

Представник позивача повторно в судове засідання 15.01.15. не з'явився, вимоги попередніх ухвал Господарського суду міста Києва у справі № 910/24372/14 в повному обсязі не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Оскільки суд відкладав розгляд справи, надаючи можливість учасникам судового процесу реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд, враховуючи процесуальні строки розгляду спору, встановлені ст. 69 ГПК України, не знаходить підстав для повторного відкладення розгляду справи.

Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України від 25 січня 2006 р. № 1-5/45, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Суд, дослідивши матеріали справи дійшов висновку про наявність обставин, які є достатніми підставами для залишення позову без розгляду з огляду на наступне.

Так, як вбачається з матеріалів справи, ухвалами суду від 07.11.14. та 18.12.14. позивача було зобов'язано надати, зокрема, витяг від державного реєстратора про включення відповідача до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на час розгляду справи; оригінали документів, копії яких додані до позовної заяви для огляду в судовому засіданні; договір № 903/Д від 01.10.10.; докази часткової сплати відповідачем заборгованості за спірний період; довідку за підписами керівника та головного бухгалтера про розмір заборгованості відповідача станом на час розгляду справи; документи, що підтверджують правовий статус переданого в оренду відповідачу приміщення; документально підтверджені письмові пояснення, щодо розрахунків між сторонами за період з моменту виникнення договірних відносин до 07.11.14. по орендній платі, уточнений розрахунок суми пені, уточнений розрахунок суми 3% річних, уточнений розрахунок збитків від інфляціїж.

Також, ухвалами суду було зобов'язано сторони, в тому числі позивача, направити свого повноважного представника для дачі пояснень по суті спору, явку останнього було визнано обов'язковою, та було попереджено позивача про правові наслідки нез'явлення в судове засідання на виклик Господарського суду міста Києва та неподання витребуваних судом доказів.

Однак, позивачем не надано суду відповідних документів, а його представник без повідомлення причин не з'явився в судові засідання 18.12.14. та 15.01.15., що на думку суду, перешкоджає вирішенню спору.

Зокрема, належить зазначити, що вказане зумовлює наслідки, передбачені ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 3.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.11. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами або, з огляду на обставини конкретної справи, залишити позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

Також, згідно з п. 4.9. вказаної постанови, при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 ГПК.

У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Додатково суд відзначає, що у відповідності до п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.12. № 6 «Про судове рішення», рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі. Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Явка представника позивача в судові засіданні та подання ним доказів необхідні для безпосереднього сповіщення останнім про знані їм відомості та докази у справі, з'ясування наявності чи відсутності обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги в їх сукупності, вирішення інших питань, без оцінки яких неможливий всебічний, повний і об'єктивний розгляд справи по суті.

Згідно з частиною третьою статті 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

В даному випадку, позивач не повідомив поважних причин не направлення свого представника до суду для участі у судовому засіданні та неподання відповідних документів.

Враховуючи предмет спору, а також доказове наповнення матеріалів справи, суд вважає, що за вказаних обставин спір не може бути вирішено по суті, у зв'язку з чим залишає позов без розгляду в порядку п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

При цьому судові витрати, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, відносяться на рахунок позивача у повному обсязі.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з ч. 4 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, після усунення обставин, які зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4-5, 4-7, п.5 ч. 1 ст. 81, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» залишити без розгляду.

Суддя Т.М. Ващенко