РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/22567/14 06.01.15

За позовом Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" в особі

Чернігівської філії Українського державного центру радіочастот

до Державного підприємства дорожнього зв'язку, інформаційного забезпечення та

автоматики "Укрдорзв'язок"

про стягнення 6 276,37 грн.

Суддя Бондаренко Г.П.

Представники :

Від позивача:Ізюмська І. В. (дов. №5-11/12869 від 24.12.2014)
Від відповідача:Не з'явився

Відповідно до ст. 85 ГПК України, в судовому засіданні 06.01.2015 оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Державне підприємство "Український державний центр радіочастот" в особі Чернігівської філії Українського державного центру радіочастот (далі за текстом - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державного підприємства дорожнього зв'язку, інформаційного забезпечення та автоматики "Укрдорзв'язок" (далі за текстом - відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 5544,00 грн., 3 % річних у розмірі 158,21 грн., інфляційні втрати у розмірі 574,16 грн., а також судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 21.10.2014 позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 910/22567/14, розгляд справи призначено на 18.11.2014.

17.11.2014 через відділ діловодства Господарського суду м. Києва від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог в частині стягнення пені за неоплачені роботи, пов'язані з користуванням радіочастотним ресурсом відповідно до договору №357-1301 від 01.07.2011 в розмірі 146,28 грн. в порядку ст. 22 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.11.2014 подана позивачем заява про збільшення позовних вимог прийнята судом в порядку ст. 22 ГПК України, в подальшому розгляд справи здійснюється судом з врахуванням поданої заяви. Також, відповідно до ст.77 ГПК України розгляд справи №910/22567/14 було відкладено на 16.12.2014, в зв'язку з неявкою представників сторін в судове засідання та невиконання ними вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2014 в порядку ст. 69 ГПК України продовжено строк розгляду справи на п'ятнадцять днів та в порядку ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 06.01.2015, в зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання та не виконання ним вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

В судове засідання 06.01.2015 представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник позивача в судове засідання з'явився, надав пояснення по суті справи та підтримав вимоги, викладені у позовній заяві.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням з боку відповідача його зобов'язань за договором № 357-1301 на роботи, пов'язані з користуванням радіочастотним ресурсом від 01.07.2011 в частині оплати виконаних робіт.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, викладеного позивачем не спростував, в судове засідання жодного разу не з'явився.

Відповідно до інформації загальнодоступного Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, адреса місцезнаходження відповідача є тією ж, яка вказана у позовній заяві, а саме: 03179, м. Київ, вул. Михайла Чалого, буд. 3.

Так, згідно з п. 11 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 р. № 01-8/123 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році" відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/1228 від 02.06.2006 р. "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році" до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній" і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Слід зазначити, що законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно зі статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

При цьому, судом враховано, що відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відомості про місцезнаходження відповідача є правомірними, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців на відповідача.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2011 року між Державним підприємством «Український державний центр радіочастот», в особі Чернігівської філії УДЦР, як виконавцем та Державним підприємством дорожнього зв'язку інформаційного забезпечення та автоматики «Укрдорзв'язок», як замовником було укладено Договір № 357-1301 на роботи, пов'язані з користуванням радіочастотним ресурсом (далі за текстом - договір).

Предметом укладеного договору є розгляд заявочних документів, присвоєння радіочастот, призначення позивних сигналів, оформлення дозволів на експлуатацію радіоелектронних засобів (далі - РЕЗ), а також проведення Виконавцем робіт з радіочастотного моніторингу та забезпечення електромагнітної сумісності РЕЗ Замовника (п. 1.1. договору).

В додатку № 1 до договору сторонами наведені перелік РЕЗ замовника в кількості 58 одиниць та місячна вартість робіт з радіочастотного моніторингу - 277,20 грн. (з ПДВ).

Вартість робіт з радіочастотного моніторингу визначена відповідно до Тарифів на роботи (послуги) Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» пов'язаних з користуванням радіочастотним ресурсом України, затверджених рішенням НКРЗ від 11.12.2008 № 1256.

Відповідно до умов пункту 3.5.2 договору, замовник повинен перераховувати на рахунок виконавця за роботи, пов'язані з радіочастотним моніторингом - в десятиденний строк від дати виставлення рахунку, але не пізніше останнього дня поточного місяця.

Відповідно до Додаткової угоди № 1 від 03.02.2014 до договору, з 01.01.2014 сторонами змінено порядок та строк оплати, а саме, внесено зміни до підпункту 3.5.2. пункту 3.5. розділу 3 договору, відповідно до яких замовник повинен перераховувати на рахунок виконавця за роботи, пов'язані з радіочастотним моніторингом не пізніше 25-го числа місяця наступного за місяцем виконання робіт (надання послуг). Також вказаною додатковою угодою введено пеню за несвоєчасну оплату за роботи, пов'язані з радіочастотним моніторингом.

Пунктом 3.6. договору визначено, що виконання робіт підтверджується відповідним актом виконання робіт.

Згідно п. 6.1. договору договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та дійсний до 31.12.2011. Пунктом 6.2. договору сторони погодили, що договір вважається подовженим на кожний наступний календарний рік з урахуванням п. 6.3., якщо жодна із сторін за 30 днів до закінчення терміну його дії не надішле іншій стороні письмове повідомлення про свій намір припинити його дію надалі.

За твердженням позивача, умови договору з його боку виконувалися ним належним чином та в повному обсязі, зокрема за період з 01.12.2012 по 29.07.2014 позивачем для відповідача були виконані роботи з радіочастотного моніторингу та забезпечення ЕМС РЕЗ супутникового радіозв'язку, телеметрії та телеуправління супутникових мереж: інші земні станції (за винятком рухомих) (за РЕЗ). У відповідності до умов договору позивач виставив відповідачу за виконані у зазначений вище період роботи відповідні рахунки, склав та направив відповідачу акти про виконання робіт, всього на суму 5 544, 00 грн.

За твердженням позивача, в порушення умов договору, замовник зобов'язання належним чином не виконував, постійно порушував строки внесення плати за виконані роботи, не вносив її в повному розмірі, що призвело до виникнення заборгованості з 01.12.2012 по 29.07.2014 (за грудень 2012 року - 277,20 грн., за січень 2013 року -277,20 грн., за лютий 2013 року -277,20 грн., за березень 2013 року -277,20 грн., за квітень 2013 року - 277, 20 грн., за травень 2013 року -277,20 грн., за червень 2013 року -277,20 грн., за липень 2013 року - 277,20 грн., за серпень 2013 року -277,20 грн., за вересень 2013 року - 277,20 грн., за жовтень 2013 року - 277,20 грн., за листопад 2013 року -277,20 грн., за грудень 2013 року -277,20 грн., за січень 2014року -277,20 грн., за лютий 2014року -277,20 грн., за березень 2014 року -277, 20 грн., за квітень 2014 року -277,20 грн., за травень 2014 року - 277, 20 грн., за червень 2014 року - 277, 20 грн., за липень 2014 року -277, 20 грн.) в загальному розмірі 5 544, 00 грн.

19.06.2014 Чернігівська філія УДЦР, за твердженням позивача, повторно направила лист з претензією виконавцю, в якому зазначено про існуючу заборгованість з вимогою сплати за надані послуги та повторно направила акти виконаних робіт за період 2011 - 2014 роки.

17.09.2014 Чернігівська філія УДЦР ще раз направила претензію виконавцю, в якій зазначено про існуючу заборгованість з вимогою сплати за надані послуги в строк до 24 вересня 2014 року та повторно направила рахунки та акти виконаних робіт за період 2011 - 2014 роки, проте станом на сьогоднішній день жодної оплати чи відповіді на претензії на адресу позивача не надійшло. Доказів іншого матеріали справи не містять.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Договір № 357-1301 на роботи, пов'язані з користуванням радіочастотним ресурсом від 01.07.2011 є договором про надання послуг, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 63 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

При укладенні договору про надання послуг замовник не може попередньо твердити про те, що він остаточно ознайомлений та згодний з якістю послуги, оскільки це може бути належним чином ним оцінено лише в процесі її споживання. У зобов'язаннях про надання послуг результат діяльності виконавця немає оречевленого змісту. При послугах продається не сам результат, а дії, які до нього призвели.

Специфічні характеристики послуги відрізняють її від товару. Для послуги характерна непомітність (її не можна взяти в руки, зберігати, транспортувати, складувати); послуга є невичерпною (незалежно від кількості разів її надання її власні кількісні характеристики не змінюються).

Відповідно до положень ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до наявних в матеріалах справи документів позивач за період з 01.12.2012 по 29.07.2014 позивачем для відповідача були виконані роботи/надані послуги з радіочастотного моніторингу та забезпечення ЕМС РЕЗ ультракороткохвильового радіозв'язку, та у відповідності до договору виставлені рахунки за надані послуги/виконані роботи на загальну суму 5 544, 00 грн., які не були оплачені відповідачем.

Як зазначалося вище, відповідач правом на надання відзиву на позовну заяву та правом направлення свого представника для участі в судовому засіданні не скористався, викладеного в позовній заяві не спростував, доказів сплати заборгованості суду не надав, тому суд розглянув справу у відповідності до ст. 75 ГПК України.

Судом встановлено, що відповідно до п. 3.6. договору виконання робіт підтверджується відповідним актом виконаних робіт. Отже, факт виставлення позивачем відповідачу рахунків та оформлення актів виконаних робіт свідчить про надання позивачем відповідачу послуг/робіт обумовлених договором.

Матеріали справи, в якості доказів виконання робіт за договором містять Акт № 12-24-2613 про виконання робіт, пов'язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ) за грудень 2012 згідно з договором № 357-1301 від 01.07.2011, Акт № 13-24-11 про виконання робіт, пов'язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ) за січень 2013 згідно з договором № 357-1301 від 01.07.2011, Акт № 13-24-253 про виконання робіт, пов'язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ) за лютий 2013 згідно з договором № 357-1301 від 01.07.2011, Акт № 13-24-443 про виконання робіт, пов'язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ) за березень 2013 згідно з договором № 357-1301 від 01.07.2011, Акт № 13-24-631 про виконання робіт, пов'язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ) за квітень 2013 згідно з договором № 357-1301 від 01.07.2011, Акт № 13-24-817 про виконання робіт, пов'язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ) за травень 2013 згідно з договором № 357-1301 від 01.07.2011, Акт № 13-24-993 про виконання робіт, пов'язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ) за червень 2013 згідно з договором № 357-1301 від 01.07.2011, Акт № 13-24-1183 про виконання робіт, пов'язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ) за липень 2013 згідно з договором № 357-1301 від 01.07.2011, Акт № 13-24-1358 про виконання робіт, пов'язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ) за серпень 2013 згідно з договором № 357-1301 від 01.07.2011, Акт № 13-24-1538 про виконання робіт, пов'язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ) за вересень 2013 згідно з договором № 357-1301 від 01.07.2011, Акт № 13-24-1711 про виконання робіт, пов'язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ) за жовтень 2013 згідно з договором № 357-1301 від 01.07.2011, Акт № 13-24-1909 про виконання робіт, пов'язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ) за листопад 2013 згідно з договором № 357-1301 від 01.07.2011, Акт № 13-24-2088 про виконання робіт, пов'язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ) за грудень 2013 згідно з договором № 357-1301 від 01.07.2011, Акт № 14-24-12 про виконання робіт, пов'язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ) за січень 2014 згідно з договором № 357-1301 від 01.07.2011, Акт № 14-24-191 про виконання робіт, пов'язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ) за лютий 2014 згідно з договором № 357-1301 від 01.07.2011, Акт № 14-24-383 про виконання робіт, пов'язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ) за березень 2014 згідно з договором № 357-1301 від 01.07.2011, Акт № 14-24-594 про виконання робіт, пов'язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ) за квітень 2014 згідно з договором № 357-1301 від 01.07.2011, Акт № 14-24-781 про виконання робіт, пов'язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ) за травень 2014 згідно з договором № 357-1301 від 01.07.2011, Акт № 14-24-958 про виконання робіт, пов'язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ) за червень 2014 згідно з договором № 357-1301 від 01.07.2011, Акт № 14-24-1307 за липень 2014, відповідно до яких позивачем відповідачу з 01.12.2012 по 29.07.2014 надавалися послуги/виконувалися роботи обумовлені договором на загальну суму 5 544, 00 грн. Зазначені акти, копії яких містяться в матеріалах справи, не містять печатки та підпису уповноваженого представника відповідача, оскільки, як стверджує позивач, після їх направлення відповідачу не були повернуті останнім. Докази направлення актів відповідачу наявні в матеріалах справи.

Із аналізу наведених норм матеріального права (ст. 901, 903 ЦК України) вбачається, що у разі укладання договору про надання послуг, послуги надаються виконавцю за плату обумовлену договором, і замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу, в будь-якому випадку. При цьому, суд зазначає, що обов'язок оплати надані послуги, відповідно до норм Глави 63 ЦК України, не залежить від підписання чи не підписання акту приймання - передачі виконаних робіт.

Відповідно до умов договору укладеного сторонами розрахунки між сторонами проводяться до 01.01.2014 в десятиденний строк від дати виставлення рахунку, але не пізніше останнього дня поточного місяця, після 01.01.2014 не пізніше 25 числа місяця наступного за місяцем виконання робіт (надання послуг).

Згідно приписів ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Доказів оплати наданих відповідачу позивачем послуг, в тому числі у строки обумовлені договором, матеріали справи не містять, відповідно відповідачем прострочено зобов'язання по оплаті наданих послуг.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позивачем за договором були надані послуги/виконані роботи відповідачу в період з 01.12.2012 по 29.07.2014 з радіочастотного моніторингу та забезпеченням ЕМС РЕЗ на загальну суму 5 544, 00 грн., які були спожиті відповідачем і станом на момент винесення рішення по справі оплачені не були. Отже, станом на момент винесення рішення по справі заборгованість відповідача перед позивачем за договором становить 5 544, 00 грн.

Позивачем умови договору виконані в повному обсязі, у відповідності до вимог чинного законодавства та умов договору. Відповідачем, в свою чергу, жодних претензій у строки визначені договором, щодо невідповідності поставки умовам договору не заявлялось та доказів іншого суду не надано.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі зазначеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 5 544, 00 грн. основного боргу є обґрунтованими та доведеними, і відповідно такими, що підлягають задоволенню.

Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 146, 28 грн. за прострочення за загальний період з 26.02.2014 по 07.10.2014 підлягають задоволенню на підставі нижченаведеного.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Розмір штрафних санкцій передбачений ст. 231 Господарського кодексу України. Згідно ч. 4 ст. 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Як встановлено судом, з 01.01.2014 сторони погодили нарахування пені у разі несплати за роботи, пов'язані з радіочастотним моніторингом, понад установлений термін, передбачений у підпункті 3.5.2. договору, починаючи з 26 календарного дня місяця наступного за місяцем виконання робіт (надання послуг) замовнику у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який нараховується пеня (п. 4.3. договору).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума пені в розмірі 146, 28 грн. у відповідності до п. 4.3. договору, оскільки судом встановлено порушення відповідачем строків виконання грошового зобов'язання. Матеріали справи містять розрахунок суми пені згідно п. 4.3. договору, при перевірці якого судом встановлено, що позивач правильно здійснив вказаний розрахунок.

Крім того, позивач на підставі п. 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України просить суд стягнути з відповідача на свою користь 158, 21 грн. трьох відсотків річних та 574, 16 грн. інфляційних нарахувань нарахованих на суму боргу за весь час прострочення за період з 01.01.2013 по 07.10.2014.

Згідно ст. 229 Господарського кодексу України та ст.625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов'язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми.

Оскільки вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних нарахувань ґрунтуються на законі (п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України), а відповідач є таким що прострочив виконання грошового зобов'язання, позовні вимоги позивача в частині стягнення 3 % річних та інфляційних втрат нарахованих на суму боргу підлягають задоволенню відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку. При здійсненні перевірки розрахунку 3% річних, нарахованих позивачем, судом встановлено, що ним правильно здійснено вказаний розрахунок.

Враховуючи викладене позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст. ст. 4, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства дорожнього зв'язку, інформаційного забезпечення та автоматики "Укрдорзв'язок" (03179, м. Київ, вул. Михайла Чалого, буд. 3; ідентифікаційний код 05422987; в порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження») на користь Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" (03179, м. Київ, пр-т Перемоги, 15 км.; ідентифікаційний код 01181765) в особі Чернігівської філії Українського державного центру радіочастот (14000, м. Чернігів, вул. Примакова, буд. 20; ідентифікаційний код 22819195) 5 544 (п'ять тисяч п'ятсот сорок чотири) грн. 00 коп. основної заборгованості, 146 (сто сорок шість) грн. 28 коп. пені, 158 (сто п'ятдесят вісім) грн. 21 коп. 3 % річних, 574 (п'ятсот сімдесят чотири) грн. 16 коп. інфляційних втрат та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. витрат по оплаті судового збору.

3. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 16.01.15.

Суддя Бондаренко Г. П.