ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" січня 2015 р.Справа № 916/4578/14

За позовом: Комунальне підприємство "Житлово-комунальний сервіс "ЧЕРЬОМУШКИ";

До відповідача: Приватне підприємство "І-МАКС-ТЕХНОЛОГІЇ"

про стягнення 49864 грн.

Суддя Літвінов С.В.

Представники:

Від позивача: Дергачева А.В. по довіреності №21/1 від 08.01.2014р.

Від відповідача: -не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Комунальне підприємство "Житлово-комунальний сервіс "ЧЕРЬОМУШКИ", звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного підприємства "І-МАКС-ТЕХНОЛОГІЇ" про стягнення заборгованості у розмірі 49864грн.

Також, в порядку ст.ст. 66, 67 ГПК України позивач просить накласти арешт на розрахункові рахунки Приватного підприємства "І-МАКС-ТЕХНОЛОГІЇ".

Суд відмовляє в задоволенні забезпечення позову з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 67 ГПК України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 16 „Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" із змінами та доповненнями, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 16 „Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" із змінами та доповненнями, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що заява про забезпечення позову необґрунтована та така, що не відповідає вимогам діючого законодавства.

Відповідач в судове засідання не з'являвся, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судових засідань, відзив на позов та витребувані судом документи не надав, про поважність причин відсутності не повідомив, своє право на захист не використав, у зв'язку з чим справа розглядається по наявним в ній матеріалам у порядку ст.75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив.

« 06» серпня 2009 року між Комунальним підприємством "Житлово-комунальний сервіс "ЧЕРЬОМУШКИ" (надалі - Позивач, Клієнт) та Приватного підприємства "І-МАКС-ТЕХНОЛОГІЇ" (надалі - Відповідач, Агент) був укладений Договір про прийом готівкових коштів на користь клієнта № 6 (надалі - Договір).

Відповідно до умов Договору Клієнт доручає, а Агент зобов'язується перераховувати на поточний рахунок Клієнта 0601 у АБ „Південний" м. Одеса, МФО 328209, кошти від платників, які сплачують за послуги надані Клієнтом, на умовах визначеним цім Договором (п.1.1.).

Прийом коштів на користь Клієнта, Агент здійснює за типовими платіжними

документами по мережі Агента . Прийом коштів від платників на користь Клієнта Агент здійснює на підставі відповідним чином оформленого платіжного документа на внесення коштів або

документу за формою, розробленою Клієнтом (п.п. 2.1, 2.2. Договору).

Відповідно до п. 3.1. Кошти, прийняті Агентом на користь Клієнта в звітній період перераховуються на поточні рахунки Клієнта згідно Додатка №1 до даного Договору, на 3-ту (третю) добу від дня отримання.

Інформацію щодо прийнятих платежів Агент надає Клієнту щоденно реєстром

прийнятих платежів (Додаток №2) за електронною адресою (Додаток№1). При наявності

розбіжностей в сумах впродовж 3-х банківських днів Клієнт повідомляє Агента шляхом

надсилання інформації на електрону адресу (п.3.4. Договору).

Відповідно до п. 8.1. Договору, договір укладений на невизначений строк, набуває чинності з дня його підписання Сторонами. Дія договору припиняється за згодою обох Сторін.

Населення сплатило через відповідача за послуги КП ЖКС „Черьомушки" 88579,67грн., але відповідачем в порушення умов договору перераховано на рахунок позивача лише 38715,52грн..

З метою досудового врегулювання спору Позивачем на адресу Відповідача була направлена претензія щодо перерахування коштів. Але Відповідачем відповіді на претензію не надано, кошти не перераховані.

Отже, сума боргу за договором складає 49864грн..

Враховуючи невиконання відповідачем взятого на себе за договором обов'язку щодо перерахування коштів, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, згідно якої просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 49864грн..

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, а саме: цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Він може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ст.ст.202, 205 Цивільного кодексу України).

Відповідно ст.. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Так, судом встановлено існування заборгованості відповідача по перерахуванню коштів на розрахунковий рахунок позивача, у зв'язку з чим позовна вимога позивача щодо стягнення з відповідача 49864грн. є обґрунтованою та підлягає судом задоволенню.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час розгляду справи відповідачем не було належним чином доведено суду та доказано виконання своїх зобов'язань.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

Враховуючи вищезазначені обставини справи суд вважає позовні вимоги Комунального підприємства "Житлово-комунальний сервіс "ЧЕРЬОМУШКИ" до Приватного підприємства "І-МАКС-ТЕХНОЛОГІЇ" про стягнення заборгованості у розмірі 49864грн. обґрунтованими, підтверджені наявними у справі матеріалами та підлягають задоволенню.

Згідно ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1827грн.

Керуючись ст.ст.44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "І-МАКС-ТЕХНОЛОГІЇ" (66085, м. Одеса, вул. Самольтна 41-А, ) на користь Комунального підприємства "Житлово-комунальний сервіс "ЧЕРЬОМУШКИ" (65074, м. Одеса, вул. Гайдара, 38 а, ) основного боргу у розмірі 49864грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1827грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 22 січня 2015 р.

Суддя С.В. Літвінов