ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05 січня 2015 р. Справа № 918/1926/14

за позовом Управління капітального будівництва Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства

до відповідача Департаменту житлово - комунального господарства, енергетики та енергоефективності Рівненської обласної державної адміністрації

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Головне управління державної казначейської служби України в Рівненській області

про стягнення в сумі 14 822 грн. 21 коп.

Суддя Андрійчук О.В.

Учасники судового процесу:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Пшеюк В.Л., посв. № 872 від 01.02.2013 року, Демиденко О.А., паспорт СР 435606 від 17.07.1998 року

від третьої особи: не з'явися

Статті 20, 22, 91, 93 ГПК України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених ст. 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до ст. 811 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У грудні 2014 року Управління капітального будівництва Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовом до Департаменту житлово - комунального господарства, енергетики та енергоефективності Рівненської обласної державної адміністрації (далі - відповідач) про стягнення 14 822,21 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що:

19.12.2011 року між позивачем (виконавцем) та відповідачем (замовником) укладено договір № 01/11/11-84ТН на здійснення технічного нагляду за виконанням робіт на об'єкті: ЦТП по вул. Шевченка,202 в м. Здолбунів під мінікотельню - реконструкція (надалі - договір), за умовами якого виконавець взяв на себе зобов'язання за дорученням замовника здійснити технічний нагляд за будівництвом згідно з нормами та правилами, встановленими чинним законодавством.

Позивач на виконання умов договору здійснив технічний нагляд, вартість якого склала 13 606,42 грн., про що між сторонами підписано акти виконаних робіт.

Відповідач свій обов'язок щодо оплати наданих послуг в повному обсязі та в строки, визначені умовами договору, не виконав, розмір заборгованості становить 13 606,42 грн.

За порушення строків розрахунків за здійснення технічного нагляду позивач нарахував пеню в розмірі 1 012,82 грн. та 3% річних в розмірі 202,97 грн.

У матеріально-правове обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на ст.ст. 526, 549, 550, 625, 629, 638 ЦК України, ст.ст. 173-175, 193, 231, 232 ГК України.

Ухвалою суду від 22.12.2014 року порушено провадження, справу призначено до судового слухання на 05.01.2015 року, в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено Головне управління державної казначейської служби України в Рівненській області.

31.12.2014 року через службу діловодства господарського суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає, що внаслідок невиконання Головним управлінням Державної казначейської служби в Рівненській області платіжних доручень, утворилася кредиторська заборгованість в розмірі 13 606,42 грн. Відповідач вказану заборгованість визнає, зазначає, що при умові фінансування з Державного бюджету, остання буде погашена.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши копії документів на їх відповідність оригіналам, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

19.12.2011 року між позивачем (виконавцем) та відповідачем (замовником) укладено договір № 01/11/11-84ТН на здійснення технічного нагляду за виконанням робіт на об'єкті: ЦТП по вул. Шевченка,202 в м. Здолбунів під мінікотельню - реконструкція (надалі - договір), за умовами якого виконавець взяв на себе зобов'язання за дорученням замовника здійснити технічний нагляд за будівництвом згідно з нормами та правилами, встановленими чинним законодавством (п. 1.1. договору).

За п. 1.2. договору виконавець здійснює технічний нагляд за будівництвом щодо такого об'єкту: "ЦТП по вул. Шевченка,202 в м. Здолбунів під мінікотельню-реконструкція".

Функції виконавця, його права та обов'язки, пов'язані з технічним наглядом, визначені у п.п. 1.3., 4.1. договору, а права та обов'язки замовника - у п. 4.2. договору.

Відповідно до п. 2.1. договору вартість послуг за даним договором становить 1,875% глав 1-9 (графа 8) зведеного кошторису по об'єкту, відносно якого здійснюється технічний нагляд за будівництвом, та складає 18 974,00 грн., у т.ч. ПДВ 3 162,33 грн. (уточнюється окремим розрахунком, що є невід'ємним додатком до цього договору).

Згідно з п.п. 2.3., 2.4., 3.2. договору замовник сплачує вартість технічного нагляду в обсязі, визначеному в акті виконаних робіт, на банківських рахунок виконавця протягом 3 банківських днів з дня підписання акту виконаних робіт. Розрахунок за виконані роботи за цим договором здійснюється замовником на підставі актів виконаних робіт по здійсненню технічного нагляду за виконанням робіт на об'єкті на рахунки виконавця.

Як встановлено судом з матеріалів справи, на підтвердження факту здійснення позивачем технічного нагляду за договором між сторонами підписані акти виконаних робіт № 117 від 28.11.2011 року на суму 2 278,63 грн., № 134 від 28.12.2011 року на суму 11 327,79 грн.

Вартість робіт з технічного нагляду склала 13 606,42 грн.

Відповідач свого обов'язку з оплати вартості технічного нагляду не виконав, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість в розмірі 13 606,42 грн.

У силу вимог ст. 1 Закону України "Про архітектурну діяльність" технічний нагляд - здійснення замовником контролю за дотриманням проектних рішень та вимог державних стандартів, будівельних норм і правил, а також контролю за якістю виконаних робіт та їх обсягами під час будівництва або зміни (у тому числі шляхом знесення) об'єкта містобудування.

Під час будівництва об'єкта архітектури здійснюється авторський та технічний нагляд. Технічний нагляд забезпечується замовником та здійснюється особами, які мають відповідний кваліфікаційний сертифікат. Порядок проведення авторського і технічного наглядів установлюється Кабінетом Міністрів України. (ч.ч. 1, 2, 5 ст. 11 Закону України "Про архітектурну діяльність").

Згідно з п.п. 2, 3 Постанови КМ України від 11.07.2007 року № 903 "Про авторський та технічний нагляд під час будівництва об'єкта архітектури" технічний нагляд забезпечує замовник (забудовник) протягом усього періоду будівництва об'єкта з метою здійснення контролю за дотриманням проектних рішень та вимог державних стандартів, будівельних норм і правил, а також контролю за якістю та обсягами робіт, виконаних під час будівництва або зміни (зокрема шляхом знесення) такого об'єкта. Технічний нагляд здійснюють особи, що мають виданий відповідно до законодавства архітектурно-будівельною атестаційною комісією кваліфікаційний сертифікат.

Частиною 1, 2 ст. 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У силу вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 525 ЦК України, ч. 6 ст. 193 ГК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У силу вимог ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи, що відповідачем не проведено оплати за здійсненний позивачем технічний нагляд, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості в розмірі 13 606,42 грн.

Крім того, позивачем відповідно до ст. 625 ЦК України нараховано 3% річних за період з 01.01.2012 року по 30.06.2012 року в розмірі 202,97 грн.

За ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок 3% річних за період з 04.01.2012 року по 30.06.2012 року (з урахуванням умов договору щодо строків розрахунків та Розпорядження КМ України № 1210-р від 28.11.2011 року), суд встановив, що розмір останніх складає 199,63 грн. (при заявленому - 202,97 грн.), отже 3% річних підлягають частковому задоволенню.

Також позивачем нараховано пеню в розмірі 1 012,82 грн.

Право позивача на нарахування пені передбачене п. 5.3. договору, за яким за невиконання обов'язку щодо оплати послуг виконавця з технічного нагляду за будівництвом згідно з умовами цього договору замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати робіт.

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (ч. 1 ст. 216 ГК України).

У силу вимог ч.ч. 1, 2 ст. 217 ГК України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Згідно з ч. 1. ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 6. ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши розрахунок пені, суд встановив, що її розмір становить 1 012,86 грн. (при заявленому - 1 012,82 грн.), отже дійшов висновку про наявність підстав для її стягнення у заявленому розмірі.

Щодо відсутності фінансування з державного бюджету, то суд вважає за необхідне зазначити таке.

Верховний Суд України у своїй постанові від 15.05.2012 року у справі № 3-28гс12 зазначив, що відсутність бюджетних коштів не є підставою для непроведення розрахунків, оскільки на підставі ч. 2 ст. 617 ЦК України, ч. 2 ст. 218 ГК та рішення Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 року відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність відповідача та не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Зважаючи на викладене, враховуючи, що позивач належними та достатніми доказами, як того вимагають приписи ст.ст. 33, 34 ГПК України, довів факт заборгованості, а відповідач вказаних обставин не спростував, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимоги позивача.

Судовій збір відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 80, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Департаменту житлово-комунального господарства, енергетики та енергоефективності Рівненської обласної державної адміністрації (вул. Білякова,4 А, м. Рівне, 33027, ) на користь Управління капітального будівництва Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України (вул. М. Кривоноса, 2а, каб. 700, м. Київ, 03037, ) 13 606,42 грн. основного боргу, 199,63 грн. 3% річних, 1 012,82 грн. пені, 1 826,64 грн. судового збору.

3. У задоволенні позовних вимог про стягнення 3,34 грн. 3% річних відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 ГПК України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 ГПК України.

Повне рішення складено 05.01.2015 року.

Суддя Андрійчук О.В.