РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/26811/14 16.01.15

Суддя Отрош І.М., розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"
доПриватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія"
простягнення 11484 грн. 63 коп.
Представники сторін:

від позивача: Парапан Л.П. - представник за довіреністю № 3882/18 від 02.12.2014;

від відповідача : не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

01.12.2014 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" з вимогами до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" про стягнення 11484 грн. 63 коп.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності не виконав зобов'язання щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну власника автотранспортного засобу Nissan, державний номер АА4644ЕХ, водієм транспортного засобу Mercedes, державний номер АІ5333ЕЕ, цивільна відповідальність власника якого застрахована відповідачем відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/4363061, та право вимоги за якою перейшло до позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.12.2014 порушено провадження у справі № 910/26811/14 та справу призначено до розгляду на 15.12.2014.

15.12.2014 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.12.2014, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 16.01.2015.

15.01.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що надана позивачем первинна довідка ДАІ не містить інформацію про всі обставини ДТП (відомостей про осіб, винних у дорожньо-транспортній пригоді, порушені пункти Правил дорожнього руху України, та інші), а постанова Солом'янського районного суду міста Києва від 24.01.2014 у справі № 3-292/14 (760/236/14п) повинна оцінюватись судом на рівні з іншими доказами. Крім того, відповідач зазначив, що виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком документів, визначених у статті 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У судовому засіданні 16.01.2015 представник позивача подав додаткові документи, які суд долучив до матеріалів справи; надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представники відповідача у судове засідання 16.01.2015 не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, хоча час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 800.

У судовому засіданні 16.01.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Відомостей про дорожньо-транспортну пригоду № 9324703, сформованих АІПС ДАІ станом на 09.01.2014, та постанови Солом'янського районного суду міста Києва від 24.01.2014 у справі № 3-292/14 (760/236/14п) встановлено, що 25.12.2013 на перехресті вул. Борщагівська та пров. Політехнічний у місті Києві Тімошин О.В., керуючи транспортним засобом Mercedes, державний номер АІ5333ЕЕ, порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілями Ford, державний номер АА7223ТС, Nissan, державний номер АА4644ЕХ, Daewoo, державний номер СА8967ВС, та Volkswagen, державний номер 58338КЕ, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Вищевказаною постановою Тімошина О.В. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

04.02.2013 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" (страховик) та Сокол К.П. (страхувальник) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 26670/Га/13Кас, яким передбачено страхування майнових інтересів, пов'язаних з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Nissan, державний номер АА4644ЕХ.

Відповідно до п. 18 Договору добровільного страхування наземного транспорту № 26670/Га/13кАС, строк його дії встановлений з 05.02.2013 по 04.02.2014.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У відповідності до частини 1 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до рахунку-фактури № 13122711 від 27.12.2013, складеного на підставі калькуляції № 1.001.13.1 від 08.01.2014 у програмі AUDATEX та виставленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Кий авто холдинг», вартість відновлювального ремонту автомобіля Nissan, державний номер АА4644ЕХ, становить 12484 грн. 63 коп.

Судом встановлено, що наведені в рахунку-фактурі № 13122711 від 27.12.2013 роботи знаходяться у причинно-наслідковому зв'язку з тими пошкодженнями, що зазначені у первинній довідці про дорожньо-транспортну пригоду, складеній за обставинами ДТП та виданій Відділенням ДАІ Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві, та акті огляду транспортного засобу Nissan, державний номер АА4644ЕХ, копії яких наявні в матеріалах справи.

Також, з наявного в матеріалах справи Звіту № 013/14 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, від 14.01.2014, складеного оцінювачем - фізичною особою-підприємцем Вовком С.Г., вбачається, що коефіцієнт фізичного зносу вказаного транспортного засобу дорівнює « 0» та вартість відновлювального ремонту автомобіля Nissan, державний номер АА4644ЕХ, становить 12485 грн. 49 коп.

Згідно зі страховим актом № 1.001.13.19736/VESKO697 від 10.01.2014, складеним позивачем, розмір страхового відшкодування за Договором добровільного страхування наземного транспорту № 26670/Га/13кАС складає 12484 грн. 63 коп., на підставі якого позивачем виплачено страхове відшкодування на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Кий авто холдинг», що підтверджується платіжним дорученням № 83010 від 13.01.2014, належним чином засвідчена копія якого наявна в матеріалах справи.

Як встановлено судом, на момент скоєння ДТП, цивільна відповідальність власника транспортного засобу Mercedes, державний номер АІ5333ЕЕ, була застрахована Приватним акціонерним товариством "Українська транспортна страхова компанія" відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/4363061 з встановленим розміром страхової суми за шкоду заподіяну майну - 50000 грн 00 коп., франшизи - 1000 грн. 00 коп.

17.07.2014 позивачем було направлено відповідачу заяву про стягнення заборгованості в розмірі 12484 грн. 63 коп. вих. № 4827/26/цв від 06.06.2014 (по суті - заяву про страхове відшкодування) разом з додатками, яка була отримана останнім 18.07.2014, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією декларації № 14-0260677 кур'єрської служби доставки «Альтернативна служба доставки».

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Нормами статті 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У відповідності до пункту 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до частини 2 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв'язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику, позивач набув право вимоги до особи відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Так як цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Mercedes, державний номер АІ5333ЕЕ, була застрахована Приватним акціонерним товариством "Українська транспортна страхова компанія" за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/4363061, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язок щодо відшкодування збитку, завданого внаслідок ДТП водієм транспортного засобу Mercedes, державний номер АІ5333ЕЕ, власнику автотранспортного засобу Nissan, державний номер АА4644ЕХ, покладається на відповідача (в межах страхової суми та за вирахуванням франшизи).

Згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлено, що проведення оцінки майна є обов'язковим для визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Водночас, Законом України «Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів» не передбачено обов'язкового проведення професійної оцінки шкоди, завданої при ДТП транспортному засобу, суб'єктами оціночної діяльності та необхідність відшкодування шкоди не ставиться у залежність від проведення такої оцінки. Звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, у якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, яку необхідно витратити на відновлення транспортного засобу.

Суд приходить до висновку, що проведення оцінки завданої шкоди є необхідним лише у випадку наявності підстав для вирахування коефіцієнту фізичного зносу у випадках і порядку передбаченому Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092; зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395).

Також, з наявного в матеріалах справи Звіту № 013/14 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, від 14.01.2014, складеного фізичною особою-підприємцем Вовком С.Г., вбачається, що коефіцієнт фізичного зносу вказаного транспортного засобу дорівнює « 0» та вартість відновлювального ремонту автомобіля Nissan, державний номер АА4644ЕХ, становить 12485 грн. 49 коп.

Суд зазначає, що рахунок-фактура № 13122711 від 27.12.2013 та платіжне доручення № 83010 від 13.01.2014 є доказами дійсної вартості відновлювального ремонту автомобіля Nissan, державний номер АА4644ЕХ, та витрат, які були здійснені позивачем для відшкодування шкоди, завданої страхувальником відповідача.

Згідно з пунктом 12.1. статті 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/4363061 розмір франшизи складає 1000 грн. 00 коп., розмір страхової суми (ліміту відповідальності) за шкоду, заподіяну майну - 50000 грн. 00 коп.

Враховуючи вищезазначене, з урахуванням норм статті 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», вимоги позивача щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

При цьому суд вважає заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву щодо ненадання позивачем відповідачу всіх документів, які необхідні для встановлення обставин страхового випадку - ДТП та виплати страхового відшкодування, необґрунтованими, з огляду на наявність в матеріалах справи доказів звернення позивача до відповідача із заявою про стягнення заборгованості в розмірі 12484 грн. 63 коп. вих. № 4827/26/цв від 06.06.2014 (по суті - заявою про страхове відшкодування) разом з додатками - документами, які передбачені, зокрема, ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів».

Розглянувши доводи відповідача з приводу недоведення позивачем наявності всіх умов настання цивільно-правової відповідальності страхувальника відповідача та необхідності оцінки постанови Солом'янського районного суду міста Києва від 24.01.2014 у справі № 3-292/14 (760/236/14п) на рівні з іншими доказами у справі, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, факт завдання шкоди з вини страхувальника відповідача майну (автомобіль Nissan, державний номер АА4644ЕХ) страхувальника позивача внаслідок ДТП встановлений у постанові Солом'янського районного суду міста Києва від 24.01.2014 у справі № 3-292/14 (760/236/14п) та має преюдиційне значення.

Крім того, в матеріалах справи наявні й інші докази, які підтверджують викладені позивачем у позові обставини, зокрема: довідка про дорожньо-транспортну пригоду, видана Відділенням ДАІ Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві; Відомості про дорожньо-транспортну пригоду № 9324703, сформовані АІПС ДАІ; акт огляду транспортного засобу Nissan, державний номер АА4644ЕХ; калькуляція № 1.001.13.1 від 08.01.2014 та Звіт № 013/14 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, від 14.01.2014.

До того ж суд зазначає, що заперечуючи на позов, відповідач повинен довести ті обставини та надати суду ті докази, якими спростовуються обставини, на які посилається позивач у позовній заяві, в той час як відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається відповідач у відзиві, є лише необґрунтованими припущеннями.

Відповідно до статті 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 44, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 77; ідентифікаційний код: 22945712) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8; ідентифікаційний код: 20474912) грошові кошти в розмірі 11484 (одинадцять тисяч чотириста вісімдесят чотири) грн. 63 коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання протягом 10 днів з дня складання повного рішення апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 21.01.2015

Суддя І.М. Отрош