ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

0,2

15.01.15 № 910/509/15-г.

Суддя Мандриченко О.В., розглянувши

позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Артбудкомфорт"

про стягнення 1 831 677,81 грн.

ВСТАНОВИВ:

Пункти 1, 2, 6 статті 63 ГПК України - позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано, у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес та не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Відповідно до ст. 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором чи його заступником, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Згідно з вимогами ст. 28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище.

Позовна заява від імені позивача підписана представником Сенченковим І.Г. за довіреністю № 2758-О від 20.08.2013 р. Вказана довіреність видана за підписом секретаря правління банку Єрикалової І.О., однак серед документів, доданих до позовної заяви, відсутні докази, які б підтверджували посадове становище п. Єрикалової як секретаря правління банку позивача, як-то: довідка з ЄДРПОУ, виписка з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців, де було б зазначено, що саме ця особа уповноважена на вчинення дій в інтересах позивача без довіреності, протокол про обрання вказаної особи секретарем правління позивача, наказ про призначення тощо.

Виходячи із зазначеного, суд не може дійти однозначного висновку, що позовна заява підписана особою, яка має право її підписувати.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити найменування сторін, їх місцезнаходження, ідентифікаційні коди за їх наявності.

Згідно з п. 42 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 р., адреса, за якою пересилається поштове відправлення, визначається у такому порядку: найменування адресата (повне найменування підприємства, установи), найменування вулиці, номер будинку, квартири; найменування населеного пункту, району, області; поштовий індекс. Як вказано у п. 45 Правил, поштова адреса повинна бути точною та повною, без скорочених найменувань чи будь-яких знаків, що її не стосуються.

У позовній заяві не вірно зазначено поштовий індекс відповідача. Згідно з п. 56 Правил поштові відправлення, порядок адресування яких не відповідає вимогам, визначеним цими Правилами, не підлягають пересиланню. Оскільки поштовий індекс є невід'ємною та необхідною частиною, без якої неможливе здійснення поштового відправлення, суд дійшов висновку, що позивачем не вказано поштових адрес сторін відповідно до вищезазначених вимог законодавства.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Належним доказом направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачеві у справі з дотриманням вимог ст.57 ГПК України, є бланк опису вкладення, який заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник об'єкта поштового зв'язку перевіряє відповідність вкладення опису, розписується на обох його примірниках і проставляє відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису видається відправникові, другий вкладається до поштового відправлення.

В силу Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 р., розрахунковий документ - (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) видається відправникові з додержанням вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" і підтверджує факт надання послуги відділенням зв'язку.

Згідно з п.п. 59, 61 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку" внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Таким чином, належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) надані в оригіналі.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем в якості доказів направлення відповідачам копії позовної заяви з доданими до неї документами додано копію фіскального чеку № 2808 від 12.01.2015 року та копію опису вкладення у цінний лист від 12.01.2015 року, що є порушенням норм Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

На підставі зазначеного суд робить висновок про те, що позивачем не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

За таких обставин, позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись п.п. 1, 2, 6 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи повернути позивачеві без розгляду.

Суддя О.В. Мандриченко