ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2015 року Справа № 926/779/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: Губенко Н.М.,

суддів: Барицької Т.Л.,

Картере В.І. (доповідач)

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аделія-Плюс"

на ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 03.11.2014

у справі № 926/779/14

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аделія-Плюс"

про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Чернівецької області з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аделія-Плюс" про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників.

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 03.09.2014 (суддя Скрипничук І.В.) позов задоволено. Визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Аделія-Плюс", оформлених протоколом від 06.05.2014.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 03.11.2014 (колегія суддів у складі: суддя Зварич О.В. - головуючий, судді Галушко Н.А., Гриців В.М.) апеляційну скаргу ТОВ "Аделія-Плюс" на рішення господарського суду Чернівецької області від 03.09.2014 залишено без розгляду.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати ухвалу апеляційного суду від 03.11.2014. В обґрунтування касаційної скарги скаржник посилається на порушення судом апеляційної інстанції вимог ст.ст. 81, 97 ГПК України.

Перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального та матеріального права, Вищий господарський суд України вважає касаційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 94 ГПК України до апеляційної скарги на судове рішення місцевого господарського суду додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Згідно з п. 2.21. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Відповідно до п. 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України" суду апеляційної інстанції не слід допускати повернення апеляційних скарг у разі виникнення у нього сумнівів щодо надходження й зарахування сум судового збору до Державного бюджету України. У таких випадках суд може і повинен згідно з п. 4 ст. 65 ГПК України витребувати від особи, яка подала апеляційну скарги, відповідне підтвердження територіального органу Державного казначейства України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, відповідач, звертаючись до суду апеляційної інстанції додав до апеляційної скарги копію платіжного доручення № 59 від 10.09.2014 на суму 609,00 грн.

Апеляційний господарський суд, отримавши відповідну апеляційну скаргу, прийняв її до розгляду та ухвалами від 18.09.2014 та від 13.10.2014 зобов'язував відповідача надати оригінал доданого до апеляційної скарги платіжного доручення для приєднання до матеріалів справи, однак вимоги апеляційного господарського суду відповідачем виконані не були.

Відповідно до ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач мав достатньо часу для виконання вимог апеляційного господарського суду щодо надання до суду витребуваних документів, отже в даному випадку наявна бездіяльність відповідача та невчинення останнім усіх залежних від нього заходів для своєчасного виконання законних вимог суду та відсутні будь-які порушення господарським судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Пунктом 7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України" роз'яснено, що у випадках, коли передбачені у пунктах 2 і 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України підстави повернення апеляційної скарги виявлені судом апеляційної інстанції після прийняття апеляційної скарги, суд витребує від особи, яка подала скаргу, докази надсилання її копії іншій стороні (сторонам) та сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі. У разі неподання таких доказів скарга залишається без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України, а у випадку несплати судового збору у встановленому законом розмірі суд також має право стягнути недоплачену суму збору за результатами апеляційного провадження.

Отже, враховуючи наведені вище обставини щодо неподання відповідачем належних доказів на підтвердження сплати судового збору та виходячи з наведених вище процесуальних норм, апеляційний господарський суд правомірно залишив апеляційну скаргу відповідача без розгляду, про що виніс відповідну ухвалу від 03.11.2014.

Доводи касаційної скарги про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, що полягає, на думку скаржника в тому, що суд апеляційної інстанції мав право стягнути недоплачену суму збору за результатами апеляційного провадження не беруться Вищим господарським судом до уваги з огляду на те, що вчиняти зазначені дії є правом суду, а не обов'язком.

Виходячи з наведеного правові підстави для зміни або скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аделія-Плюс" залишити без задоволення.

Ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 03.11.2014 у справі № 926/779/14 залишити без змін.

Головуючий суддя:Н. Губенко
Судді: Т. Барицька
В. Картере