ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

19 січня 2015 року Справа № 926/154/14
Вищий господарський суд України в складі колегії

суддів:Грейц К.В., Бакуліної С.В., Мачульського Г.М.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Державного підприємства "Верховинське лісове господарство"
на постановувід 13.11.2014
Львівського апеляційного господарського суду
у справі Господарського суду Чернівецької області № 926/154/14
за позовомДержавного підприємства "Верховинське лісове господарство"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "СТ-Трейд"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Державна фінансова інспекція в Івано-Франківській області
простягнення 90191, 65 грн.,
В С Т А Н О В И В :

Касаційна скарга Державного підприємства "Верховинське лісове господарство" не може бути прийнята до розгляду, оскільки вона не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з таких підстав.

Норма пункту 3 частини 1 статті 1113 ГПК України визначає, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано доказів надсилання її копії іншій стороні (сторонам) у справі.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, її копії надіслано Товариству з обмеженою відповідальністю "СТ-Трейд" з неправильним зазначенням його адреси.

Так, згідно з наявними в матеріалах справи документами, належною поштовою адресою Товариства з обмеженою відповідальністю "СТ-Трейд" є м. Чернівці, вул. 28 червня, 19/2, 58000. Втім, в касаційній скарзі зазначено іншу адресу - м. Чернівці, вул. 28 червня, 10/2, 58000.

Отже, не можливо дійти висновку, що скаржник дотримався вимог ч. 3 ст. 111 ГПК України щодо додання до касаційної скарги належних доказів її надсилання іншій стороні у справі.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з п. 2.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Однак, в порушення цих приписів, до касаційної скарги додано незасвідчену ксерокопію платіжного доручення №1240 від 02.12.2014, яке не може вважатись належним доказом сплати судового збору у встановленому порядку.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 86, 111, п. п. 3, 4 ч. 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Державного підприємства "Верховинське лісове господарство" на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13.11.2014 у справі № 926/154/14 повернути скаржнику, а справу - до господарського суду Чернівецької області.

Судді К.В.Грейц

С.В.Бакуліна

Г.М.Мачульський