номер провадження справи 14/146/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2015 Справа № 908/5342/14

Суддя господарського суду Запорізької області Сушко Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Арис-Юг» (адреса - 03028 м. Київ, пр-т Науки, 41, оф. 442)

до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (юридична адреса - АДРЕСА_1; поштова адреса - АДРЕСА_2)

про стягнення заборгованості

За участю уповноважених представників сторін:

від позивача: Коркін П.П., довіреність від 10.01.2015р.

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

01 грудня 2014 року до господарського суду Запорізької області звернувся Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Арис-Юг» (далі за текстом ТОВ «Арис-Юг») з позовною заявою до Відповідача - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі за текстом ФОП ОСОБА_2) про стягнення заборгованості.

Системою документообігу господарського суду здійснено автоматичний розподіл справи для розгляду між суддями та справу призначено до розгляду головуючому судді Сушко Л.М.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 02.12.2014р. порушено провадження у справі №908/5342/14, розгляд справи призначено в судовому засіданні 22.12.2014р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 22.12.2014р. у зв'язку з неявкою Відповідача розгляд справи відкладено до 20.01.2015р.

В судовому засіданні 20.01.2015р. справу розглянуто, на підставі ст.ст. 82-85 ГПК України, за згодою представника Позивача оголошено вступну та резолютивну частини рішення, повідомлено про час складання повного рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що на виконання умов укладеного між Сторонами Договору №520 від 15.07.2013р. Відповідачеві відпущено палива на загальну суму 57 788,32 грн. Відповідач свої зобов'язання щодо оплати отриманого палива виконав не в повному обсязі, у зв'язку з чим на момент звернення до суду заборгованість становить 22 334,04 грн. Відповідачем порушено строки внесення платежів, отже крім основної заборгованості, відповідно до діючого законодавства України та умов Договору у Позивача виникає право на стягнення з Відповідача 1521,89 грн. пені, 168,88 грн. 3% річних та 1384,71 грн. інфляційних збитків.

22.12.2014р. від Позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог у зв'язку з частковою сплатою Відповідачем заборгованості. Зазначає, що основна заборгованість становить 15 000,04 грн.

Заява не суперечить ст. 22 ГПК України, судом приймається, розглядаються уточнені позовні вимоги.

З урахуванням зазначених обставин, Позивач просить стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь ТОВ «Арис-Юг» 15000,04 грн. основного боргу, 1521,89 грн. пені, 168,88 грн. 3% річних та 1384,71 грн. інфляційних збитків, 1827,00 грн. судового збору.

Відповідач заявлені позовні вимоги не спростував, відзив на позов суду не надав, представник Відповідача в судові засідання 22.12.2014р. та 20.01.2015р. за викликом суду не з'явився, правом надати відзив на позов не скористався.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р., особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвала про порушення провадження у справі від 02.12.2014р. та ухвала про відкладення розгляду справи від 22.12.2014р. були направлені за адресою місця реєстрації ФОП ОСОБА_2, вказаною у позовній заяві та зазначеною у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців: АДРЕСА_1, а також за поштовою адресою: АДРЕСА_2, на підтвердження чого до матеріалів справи долучено реєстри поштових відправлень канцелярії господарського суду Запорізької області. Таким чином, Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду господарським судом та про час і місце проведення судових засідань.

Відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав ї охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. Крім того, відповідно до статті 65 Господарського процесуального кодексу України з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя зобов'язує сторони виконати певні дії, витребовує від них документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору та вчиняє інші дії спрямовані на забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи. Відповідачем вимоги ухвали суду не виконано, не надано письмового відзиву та письмових заперечень по суті заявлених вимог, а також не надано доказів які б підтверджували поважність та винятковість причин пропуску судових засідань.

Згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

За клопотанням представника Позивача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксування судового процесу.

Судом у відповідності з вимогами статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

15.07.2013р. між ТОВ «Арис-Юг» - Товариство та ФОП ОСОБА_2 - Підприємство укладено Договір №520 (далі за текстом Договір), за умовами п. 1.1. якого Товариство зобов'язалося надати послуги по заправці автотранспорту Підприємства та надати додаткові послуги на підстави наданих Підприємством пластикових карток.

Пунктом 2.1. Договору передбачено обов'язок Товариства щомісячно проводити з Підприємством звірку взаєморозрахунків. Звірка проводиться не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним. Рахунки-фактури на оплату виставляються щонеділі по факту або в електронному вигляді. Реєстри висилаються Підприємству щомісячно по електронній пошті, у разі відсутності такої - по факсу (п. 2.1.3. Договору).

Відповідно до п. 2.3.3. Договору підприємство зобов'язане щомісячно проводити з Товариством звірки взаєморозрахунків з наданням акту звірки з печаткою та підписом уповноваженої особи.

А також відповідно до п. 2.3.3. Договору Підприємство зобов'язане приймати від Товариства та підписувати рахунки-фактури, реєстри, акти приймання-передачі наданих послуг та звірки взаєморозрахунків, які є підтвердженням факту приймання Підприємством дизельного пального по пластиковим карткам «ARIS».

При отриманні рахунку-фактури від Товариства, Підприємство зобов'язане поставити на ньому свою печатку, підпис уповноваженої особи і впродовж 3-х днів з дати його отримання відправити його факсом або поштою Товариству на підтвердження того, що Підприємство отримало вказаний рахунок-фактуру. Якщо Підприємство не відправило Товариству рахунок-фактуру в установленому порядку, то такою рахунок-фактура вважається прийнятим Підприємством.

При отриманні Підприємством від Товариства рахунку-фактури і до нього реєстру, а також акту звіряння взаєморозрахунків і за відсутності пред'явлених заперечень Підприємства письмово впродовж 7 календарних днів з моменту їх отримання, факт заправки Підприємства дизельним паливом по пластиковій карті вважається підтвердженим. Відповідно, після закінчення 7 календарних днів з моменту їх отримання, вказані документи вважаються прийнятими Підприємством без претензій до Товариства і є належними доказами, що підтверджують факт заправки і узгодження усіх істотних умов (ціна, кількість, вид, якість) по відпустці дизельного палива.

Відповідно до п.п. 7.1., 7.2. Договору, цей Договір дії з моменту підписання до 31 грудня 2013 року. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік , якщо за 10 днів до моменту закінчення строку його дії жодна зі сторін не сповістить про необхідність закінчення строку дії Договору.

На виконання умов Договору Позивачем відпущено Відповідачеві пальне у кількості 3790,40 літрів на загальну суму 57 788,32 грн., що підтверджується актом наданих послуг та звірки взаєморозрахунків № ЗкП-000128 (520)-У від 31.07.2014 р.

Для оплати Позивачем виставлено наступні рахунки:

- рахунок фактура № СФ - с33536 від 03.07.2014 р. на суму 1238 грн. 85 коп. в кількості 80 літрів, строк оплати до 08.07.2014 р.;

- рахунок фактура № СФ - с33934 від 10.07.2014 р. на суму 18994 грн. 69 коп. в кількості 1239 літри 05 мл., строк оплати до 15.07.2014 р.;

- рахунок фактура № СФ - с34263 від 17.07.2014 р. на суму 17987 грн. 95 коп. в кількості 1172 літрів 87 мл., строк оплати до 22.07.2014 р.;

- рахунок фактура № СФ - с34567 від 24.07.2014 р. на суму 7981 грн. 52 коп. в кількості 520 літрів 42 мл., строк оплати до 29.07.2014 р.;

- рахунок фактура № СФ - с35191 від 07.08.2014 р. на суму 11585 грн. 31 коп. в кількості 778 літрів 06 мл., строк оплати до 12.08.2014 р.

Проте, Відповідач в порушення умов Договору свої зобов'язання по оплаті пального виконав не в повному обсязі, сплативши кошти за надані послуги в розмірі 17334,00 грн., що підтверджено відповідними платіжними дорученнями.

Таким чином, судом встановлено, що на момент розгляду справи основна заборгованість ФОП ОСОБА_2 перед ТОВ «Арис-Юг» за Договором становить 15 000,04 грн.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до вимог ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, ст. 525 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

За таких обставин, вимога ТОВ «Арис-Юг» про стягнення з ФОП ОСОБА_2 15 000,04 грн. основної заборгованості за Договором підлягає задоволенню.

Крім того, Позивач, посилаючись на прострочення виконання Відповідачем зобов'язання за Договором, просить стягнути з останнього 1521,89 грн. пені, 168,88 грн. 3% річних та 1384,71 грн. інфляційних збитків.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, стягнення неустойки.

Згідно із ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором, ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України.

Відповідно до умов, а саме пункту 4.2 розділу 4 Договору: «При порушенні строку чи умов оплати, передбачених Договором чи Протоколом узгодження умов розрахунків, Підприємство виплачує Товариству пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочки платежу.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» правильність нарахування пені, 3% річних та інфляційних збитків судом встановлено, що розрахунки Позивачем виконано вірно.

За приписами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відтак, Позивачем надано всі належні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог.

При цьому, Відповідач в судові засідання 22.12.2014р. та 20.01.2015р., за викликом суду не з'явився, правами передбаченими ст. 22 Господарського процесуального кодексу України не скористався.

За викладених обставин, позовні вимоги ТОВ «Арис-Юг» до ФОП ОСОБА_2 про стягнення 15000,04 грн. основного боргу, 1521,89 грн. пені, 168,88 грн. 3% річних та 1384,71 грн. інфляційних збитків підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на Відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82-84 Господарського процесуального кодексу України господарський суд Запорізької області, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Арис-Юг» до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (юридична адреса - АДРЕСА_1; поштова адреса - АДРЕСА_2, код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Арис-Юг» (03028 м. Київ, пр-т Науки, 41, оф. 442, ) 15000 (п'ятнадцять тисяч) грн. 04 коп. основної заборгованості, 1 521 (одну тисячу п'ятсот двадцять одну) грн. 89 коп. пені, 1 384 (одну тисячу триста вісімдесят чотири) грн. 71 коп. інфляційних втрат, 168 (сто шістдесят вісім) грн. 88 коп. 3% річних, 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Л.М. Сушко

Рішення оформлено та підписано відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України 22.01.2015р.