РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/22751/14 13.01.15

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Автоматизовані системи керування і обслуговування"
До Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальні інформаційні технології"
Простягнення 150 000,00 грн.
Суддя Борисенко І.І.

Представники:

Від позивача Чернобривець М.М., за дов.;

Від відповідача не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автоматизовані системи керування і обслуговування" звернулось до Господарського суду міста Києва з позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальні інформаційні технології" про стягнення 150 000,00 грн. за договором №19/02/13 від19.02.2013р.

Відповідач проти позову заперечив послався на те, що умовами договору встановлено порядок оплати Замовником вартості виконаних робіт, який пов'язується з настанням певних подій, а саме підписання акту здачі-приймання наданих послуг та отримання відповідачем на власний рахунок коштів від ДП «ГІОЦ Укрзалізниці». Зважаючи на те, що позивачем не надано суду доказів настання другої події - отримання відповідачем коштів від ДП «ГІОЦ Укрзалізниці», відповідач вважає недоведеним настання обов'язку відповідача з оплати вартості наданих послуг, а звернення до суду є передчасним.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Автоматизовані системи керування і обслуговування" (надалі - Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Універсальні інформаційні технології" (надалі - Замовник) було укладено Договір №19/02/13 від 19.02.2013 року (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Виконавець, у порядку та на умовах визначених цим Договором, здійснює розробку програмного забезпечення та виступає субвиконавцем Замовника з розробки програмного забезпечення: «Спеціалізоване програмне забезпечення із автоматизованого робочого місця для оформлення електронних проїзних/перевізних документів (АРМ ЕПД)» (надалі - Послуги) для ДП «ГІОЦ Укрзалізниці», а Замовник приймає і оплачує Послуги на умовах даного Договору.

Зміст і строки надання послуг визначаються Технічним завданням (Додаток 1) (п. 1.2 Договору).

Загальна вартість послуг становить 850 000,00 грн. (п. 3.1 Договору).

Відповідно до Додаткової угоди №1 від 25.03.2013р. до Договору сторонами визначено, що строк здачі послуг за даним договором - 31.10.2013р.

Відповідно до абзацу 2 п. 4.3. Договору при завершені наданні Послуг Виконавець надає Замовнику акт здачі-приймання наданих Послуг, а також акт приймання-передачі з додатком до нього комплекту наукової, технічної та іншої документації, передбаченої технічним завданням.

Згідно з п. 4.6 Договору Замовник протягом 5 календарних днів з дня отримання акту здачі-приймання наданих Послуг і звітних документів, вказаних в п. 4.2 цього Договору, зобов'язаний надіслати Виконавцю підписаний акт здачі-приймання наданих послуг або мотивовану відмову від приймання послуг.

Відповідно до п. 3.2. Договору Замовник сплачує вартість Послуг Виконавця в строк 5 банківських днів з моменту підписання акту здачі-приймання наданих послуг та за умови отримання коштів від ДП «ГІОЦ Укрзалізниці» на рахунок Замовника.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору Позивачем було надано Послуги з розроблення програмного забезпечення за певними етапами та ціною визначеною умовами договору.

Надання послуг Позивачем підтверджується Актом №1 приймання-передачі до Договору від 24.10.2013р. та Актом №1 здачі-приймання наданих Послуг до Договору від 24.10.2013р., підписаними уповноваженими представниками Позивача та Відповідача, без зауважень на загальну суму 850 000,00 грн.

Станом на момент подання позовної заяви Відповідачем була здійснена лише часткова оплата за надані послуги на суму 316 000,00 грн. , що була перерахована 21.08.2014p., 206 000,00 грн., що була перерахована 27.08.2014 р. та на суму 178 000,00 грн. 21.08.2014 року відбулося зарахування зустрічних однорідних вимог.

Отже, залишок заборгованості відповідача преді позивачем за Договором складає 150 000,00 грн.

Заперечення відповідача, що ґрунтуються на відсутності отриманих коштів від ДП «ГІОЦ Укрзалізниці» на рахунок (Замовника) відповідача, та у зв'язку із тим, що строк оплати за договором не настав, як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог, судом визнається необґрунтованим, з огляду на наступне.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 статті 179 Господарського кодексу України встановлено, що господарсько-договірними зобов'язаннями є майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і не господарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів. Частиною 7 вказаної норми передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судом встановлено, що за своєю правовою природою укладений сторонами договір є договором підряду.

Стаття 837 ЦК України передбачає, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 853 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Тобто, законодавець покладає на підрядника обов'язок виконати роботу, а замовник зобов'язаний її прийняти і оплатити.

Згідно ч. 1 ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частина 2 ст. 617 ЦК України та ч. 2 ст. 218 ГК України передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов'язання.

Окрім того, статтею 1 ЦК України визначено, що однією із ознак майнових відносин є юридична рівність їх учасників, в тому числі й органів державної влади, а тому самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з місцевого бюджету та відсутністю у ньому коштів, не виправдовують замовника та не заперечують обов'язку такого органу, який виступає стороною зобов'язального правовідношення, від його виконання належним чином.

Таким чином, відсутність фінансування не може бути підставою для звільнення відповідача від оплати підрядних робіт, оскільки в разі відсутності коштів для оплати зазначених робіт, відповідач мав фактичну можливість призупинити виконання умов договору з моменту виявлення відсутності коштів для оплати робіт, а не чекати виконання підрядних робіт.

Аналогічна правова позиція наведена в Постановах Вищого господарського суду №914/1760/13 від 13.11.2013р., №913/851/13 від 05.08.2013р., рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005р. та Оглядовому листі Вищого господарського суду України "Про практику вирішення спорів, пов'язаних із виконанням договорів підряду" №01-06/374/201 від 18.02.2013р.

Також, в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 у справі №11/446 вказується на те, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України на черговий рік, не виправдовує бездіяльність установи яка фінансується з державного бюджету, і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до п. 3.2. Договору Замовник сплачує вартість Послуг Виконавця в строк 5 банківських днів з моменту підписання акту здачі-приймання наданих послуг та за умови отримання коштів від ДП «ГІОЦ Укрзалізниці» на рахунок Замовника.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та п. 3.2. Договору, відповідач повинен був здійснити розрахунок з позивачем в термін до 31.10.2013р., а отже строк оплати за договором є таким, що настав.

Доказів оплати виконаних позивачем робіт в термін встановлений судом, відповідачем надано не було.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем було порушено умови договору, а також положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що матеріали справи свідчать про наявність у відповідача заборгованості перед позивачем в сумі 150 000,00 грн., а позовні вимоги про стягнення вказаної заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до положень статті 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальні інформаційні технології" (03150, м. Київ, вул. Червоноармійська, буд. 55, ідентифікаційний код 34891802) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоматизовані системи керування і обслуговування" (03049, м. Київ, вул. Шовкуненка, буд. 6, ідентифікаційний код 33881180) 150 000 (сто п'ятдесят тисяч) грн. основного боргу та 3 000 (три тисячі) грн. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 14.01.2015р.

Суддя І.І. Борисенко