ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

0,2

12.01.15 № 910/26232/14.

Суддя Картавцева Ю.В., розглянувши матеріали

За позовом Фізичної особи - підприємця Саната Катерина Львівна

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Камянка Глобал Вайн»

про стягнення 412402,95 грн.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа №910/26232/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Князя Трубецького» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Камянка Глобал Вайн» про стягнення 412402,95 грн. заборгованості з оплати вартості поставленого товару за Контрактом поставки продукції № 0104ТК.

06.01.2015р. відділом діловодства суду отримано від Фізичної особи - підприємця Саната Катерина Львівна зустрічний позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Камянка Глобал Вайн» про стягнення 412402,95 грн.

У поданому до суду позові, Фізична особа - підприємець Саната Катерина Львівна просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Камянка Глобал Вайн» 412402,95 грн.

Підставами для подання даного зустрічного позову Фізична особа - підприємець Саната К.Л. зазначає те, що остання є власником товару ПАТ «Князя Трубецького», а отже, тільки у останньої є право звертатися з позовом про стягнення заборгованості за товар.

Як визначено у статті 60 ГПК України, відповідач має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов'язаний з первісним. Подання зустрічного позову провадиться за загальними правилами подання позовів.

Дослідивши матеріали зустрічної позовної заяви № б/н від 30.12.2014 р. та матеріали справи №910/26232/14 суд зазначає, що відповідачем у справі №910/26232/14 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Камянка Глобал Вайн», тоді як даний зустрічний позов № б/н від 30.12.2014р. подано Фізичною особою - підприємцем Саната Катерина Львівна, особою, яка не є ані відповідачем по справі №910/26232/14, ані учасником судового процесу у справі №910/26232/14.

Таким чином, поданий Фізичною особою - підприємцем Саната Катерина Львівна позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Камянка Глобал Вайн» про стягнення 412402,95 грн. не є зустрічним позовом в розумінні статті 60 ГПК України, та не підлягає спільному розгляду з первісним позовом у справі №910/26232/14.

Проте, дослідивши правову природу даного позову, суд зазначає, що позовна заява №б/н від 30.12.2014р. Фізичної особи - підприємця Саната Катерина Львівна до Товариства з обмеженою відповідальністю «Камянка Глобал Вайн» про стягнення 412402,95 грн. містить в собі елементи, та є по суті заявою про вступ у справу третьої особи яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, в розумінні статті 26 ГПК України.

Відповідно до статті 26 ГПК України, треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, можуть вступити у справу до прийняття рішення господарським судом, подавши позов до однієї або двох сторін.

Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу господарський суд виносить ухвалу.

Треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, користуються усіма правами і несуть усі обов'язки позивача.

Як визначено у пункті 1.5 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у процесі вирішення господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа може вважати, що саме їй належить право на предмет спору. З метою захисту свого права така особа може звернутися до господарського суду, який розглядає справу, з заявою про вступ у справу як третя особа з самостійною вимогою на предмет спору. Вступ цієї особи у справу можливий на будь-якій стадії провадження зі справи в місцевому господарському суді, але до прийняття ним рішення. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу виноситься ухвала.

Вступ у справу третьої особи, яка має самостійні вимоги на предмет спору, можливий тільки на підставі її позовної заяви, що повинна відповідати вимогам статей 54 - 57 ГПК, а не за клопотанням сторін, прокурора або з ініціативи господарського суду (стаття 26 ГПК). Питання про прийняття такої заяви, відмову в її прийнятті або про її повернення вирішується на загальних підставах згідно зі статтями 61 - 63 ГПК. Зокрема, дійшовши висновку про те, що у відповідній заяві не зазначено обставин, на яких ґрунтується вимога третьої особи, та/або доказів, що підтверджують ці обставини, суд повертає заяву на підставі пункту 3 частини першої статті 63 названого Кодексу. Якщо ж така третя особа звертається з позовом, вимоги за яким не є тотожними вимогам за первісним позовом (наприклад, про визнання недійсним договору, тоді як первісний позов стосується стягнення заборгованості за тим же договором), позов третьої особи може бути повернуто на підставі пункту 5 частини першої статті 63 ГПК, оскільки третя особа може бути допущена до участі у справі лише тоді, коли її самостійна вимога стосується предмета спору між позивачем і відповідачем у справі.

Дослідивши матеріали позовної заяви № б/н від 30.12.2014 р. суд вважає за необхідне повернути Фізичній особі - підприємцю Саната Катерина Львівна матеріали позовної заяви № б/н від 30.12.2014 р. та додані до неї документи без розгляду з наступних підстав:

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

У відповідності до вимог статті 54 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором чи його заступником, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Відповідно до п.2-1) частини 2 статті 54 ГПК України, позовна заява повинна містити документи, що підтверджують за громадянином статус суб'єкта підприємницької діяльності.

Як вбачається з позовної заяви № б/н від 30.12.2014р. останню підписано фізичною особою-підприємцем Саната Катериною Львівною.

Проте, в порушення вимог статті 54 ГПК України до позовної заяви не додано доказу що підтверджує за громадянином Саната К.Л. статус суб'єкта підприємницької діяльності.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких грунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обгрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

У позовній заяві зазначено, що "Фізична особа - підприємець Саната К.Л. є власником товару ПАТ «Князя Трубецького», а отже, тільки у останньої є право звертатися з позовом про стягнення заборгованості за товар».

Відповідно до абзацу 5 п. 3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", підставою для повернення позовної заяви є також відсутність викладу обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, та незазначення доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини. Господарський суд повертає позовну заяву, що не містить обґрунтованого розрахунку стягуваної чи оспорюваної суми, або такий розрахунок не додано до заяви.

Тільки якщо у позовній заяві є посилання на докази, що підтверджують викладені обставини, але самі докази до позовної заяви не додані, таку заяву не можна повертати з посиланням на статтю 63 ГПК.

Суд не вправі повернути позовну заяву на підставі пункту 3 частини першої статті 63 ГПК з мотиву неподання документів, що є доказами, або подання не засвідчених належним чином копій документів, оскільки позивач може їх подавати до закінчення розгляду справи. (п. 3.3 вище наведеної Постанови Пленуму ВГСУ).

Фактично зазначені позивачем у позовній заяві відомості не містять жодних вказань (посилань) на існування конкретно - визначених доказів на підтвердження цих відомостей, т.т. такі докази позивачем не зазначені. А тому суд позбавлений можливості діяти в порядку ч. 1 ст. 38 та п. 11 ч. 1 ст. 65 ГПК України, оскільки сам позивач такі докази не зазначив (т.т невідомо які саме докази суду вимагати).

За таких обставин, у позовній заяві не вказано доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, що є підставою для повернення позову без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до статті 4 Закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 2. 1), ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру, ставка судового збору становить 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітніх плат.

Згідно прохальної частини позовної заяви № б/н від 30.12.2014 р. позивач просить стягнути з відповідача 412402,95 грн., отже, ціна позову становить 412402,95 грн.

2 відсотки від ціни позову обчислюється в розмірі 8248,06 грн.

Проте, до позовної заяви не додано жодного доказу сплати судового збору у встановленому розмірі та порядку, що є підставою для повернення позовної заяви без розгляду на підставі п.4 ч.1 статті 63 ГПК України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ст. 56 ГПК України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно п. 2 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Як випливає з вимог ч.1 ст. 56 ГПК України, обов'язок позивача направити відповідачу копії доданих до позовної заяви документів не залежить від того чи є у наявності у відповідача дані документи.

Відповідно до Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.11 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у разі коли до позовної заяви додано докази надсилання відповідачеві копії лише самої заяви, але відсутні докази надсилання йому копій доданих до неї документів, така заява підлягає поверненню на загальних підставах згідно з пунктом 6 частини першої статті 63 ГПК.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку від 05.03.09 р. № 270 розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв'язку є документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Згідно з п.п. 59, 61 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку" внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

З сукупного аналізу наведених вище норм вбачається, що належним доказом відправлення відповідачеві позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) надані в оригіналі.

Натомість, до позовної заяви № б/н від 30.12.2014 р. Вами не додано жодного доказу надіслання на адреси позивача та відповідача копії позову та доданих документів, що порушує наведені вище вимоги чинного законодавства.

За таких обставин, керуючись ст. 26, п. 1, 3, 4, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України,-

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачеві без розгляду.

Звернути увагу позивача, що після усунення недоліків, які стали підставою повернення позовної заяви без розгляду, він може повторно звернутися до Господарського суду міста Києва з позовом.

Суддя Ю.В. Картавцева