КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2015 р. Справа№ 925/1669/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сухового В.Г.

суддів: Жук Г.А.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання: Товстенку О.Ю.

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства ,,Служба утримання будинків ,,Митниця" Черкаської міської ради

на рішення господарського суду Черкаської області від 20.11.2014р.

у справі № 925/1669/14 (суддя Васянович А.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Обслуговуюче підприємство ,,Митниця"

до Комунального підприємства ,,Служба утримання будинків ,,Митниця" Черкаської міської ради

про стягнення 36 640,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ,,Обслуговуюче підприємство ,,Митниця" (далі - позивач) звернулось в господарський суд Черкаської області з позовом до Комунального підприємства ,,Служба утримання будинків ,,Митниця" Черкаської міської ради (далі - відповідач) про стягнення боргу в розмірі 36 640,00 грн. за неналежне виконання відповідачем умов договору про надання послуг з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових електричних мереж від 26 березня 2012 року за №44/1.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 20.11.2014р. у справі № 925/1669/14 позов задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача 36 640,00 грн. боргу та 1 827,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції послався на умови договору, положення ГК України і ЦК України, і дійшов висновку про доведеність позовних вимог у даній справі та наявність підстав для їх задоволення, зазначаючи, що обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт - негайно про них заявити (в тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника, чого останнім зроблено не було.

Не погодившись з даним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення господарського суду Черкаської області від 20.11.2014р. та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування доводів апеляційної скарги, відповідач, зокрема, зазначає, що судом першої інстанції рішення було прийнято без повного з'ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Відповідач зазначає, що його було позбавлено права довести та обґрунтувати факт ненадання послуг позивачем, та не надано належної оцінки тому, що в матеріалах справи не має доказів, які б підтверджували факт здійснення позивачем діяльності або виконання зобов'язань, що є предметом укладеного між сторонами договору. Відсутні також акти виконаних робіт, які б свідчили, що такі послуги фактично були надані саме позивачем та в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.12.2014р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено її розгляд на 19.01.2015р.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає про її необґрунтованість та просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні 19.01.2015р. представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, представник позивача заперечив проти наведених доводів, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Приписами ст. 99 ГПК України визначено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши матеріали апеляційної скарги, дослідивши наявні докази у справі, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права встановила таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.03.2012р. між Комунальним підприємством ,,Служба утримання будинків ,,Митниця" Черкаської міської ради (далі - замовник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю ,,Обслуговуюче підприємство ,,Митниця" (далі - виконавець, позивач) укладено договір про надання послуг з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових електричних мереж № 44/1 (далі - договір, а.с. 10 - 13).

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 вищевказаного договору виконавець взяв на себе зобов'язання протягом визначеного в договорі строку надавати замовнику послуги з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових електричних мереж та електрообладнання (далі - внутрішньобудинкові мережі), а також з ліквідації аварій у внутрішньоквартирних мережах житлових будинків, що знаходяться на балансі чи обслуговуванні замовника.

Перелік житлових будинків міститься у додатку №1, який є невід'ємною частиною даного договору.

В пункті 2.1 договору визначено, що вартість послуг з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових мереж, відповідно до п. 1.1 договору, складається згідно фактично наданих послуг на підставі діючих тарифів та зазначається у додатку №2, який є невід'ємною частиною цього договору.

В подальшому п. 2.1 договору викладено в новій редакції, а саме: вартість послуг з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових мереж, відповідно до п. 1.1 договору, складається згідно фактично наданих послуг на підставі діючих тарифів та зазначається у додатку №3, який є невід'ємною частиною цього договору та вступає в дію з 02.01.2013р., про що було сторонами підписано додаткову угоду №1 від 02.01.2013р. до договору (а.с. 17).

За змістом п. 2.3 договору підставою для оплати робіт є підписаний уповноваженим представником замовника акт про виконання робіт з технічного обслуговування внутрішньобудинкових мереж, планового і аварійного ремонту внутрішньобудинкових мереж. Замовник здійснює оплату за виконані роботи не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що акти виконаних робіт подаються виконавцем замовнику нарочним або поштою щомісяця до 3 числа поточного місяця за попередній.

Пунктом 3.2 договору сторони погодили, що замовник зобов'язаний підписати акт виконаних робіт або письмово відмовитися від його підписання, письмово пояснивши причини відмови, протягом трьох днів з моменту отримання акту.

У випадку не підписання замовником акту виконаних робіт або при відсутності обґрунтованої письмової відмови замовника від його підписання протягом встановленого строку (з урахуванням нормативів поштового обігу, але не більше семи календарних днів з дня отримання акту), у випадку ухилення замовника від отримання поштового листа, яким надсилався акт виконаних робіт, виконані роботи вважаються прийнятими з дотриманням виконавцем всіх умов договору, а акт виконаних робіт вважатиметься автоматично акцептованим та підписаним замовником.

Контроль замовника за якістю робіт здійснюється ним під час перевірки та підписання актів виконаних робіт (п. 3.3).

Розділом 4 договору визначено порядок проведення перерахунків розміру плати за виконані роботи.

Так, п. 4.1 договору урегульовано, що у разі виконання виконавцем неякісних робіт замовник має право викликати його представника для складання та підписання акта - претензії, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо.

Акт - претензія замовника подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово замовнику обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій (п. 4.5).

Відповідно до п. 5.2 договору замовник взяв на себе зобов'язання забезпечувати фінансування та своєчасно проводити розрахунки за виконані роботи з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових мереж, приймати від виконавця роботи, підписувати акти виконаних робіт, а виконавець, в свою чергу, утримувати внутрішньобудинкові мережі в справному технічному стані, своєчасно проводити їх поточний ремонт (п.п. 5.4.1).

Як зазначає позивач, ним були надані послуги в повному обсязі, та надіслано на адресу відповідача акти здачі - прийняття робіт (надання послуг) № Г - 00000033 від 30.05.2014р. на суму 36 640,00 грн., № Г - 00000035 від 30.05.2014р. на суму 6 104,15 грн.

За актом № Г - 00000035 від 30.05.2014р. на суму 6 104,15 грн. грошові кошти відповідачем сплачені, акт № Г - 00000033 від 30.05.2014р. на суму 36 640,00 грн. до цього часу не повернутий та кошти за ним не сплачені.

Позовні вимоги у даній справі обґрунтовано неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем договірних зобов'язань щодо здійснення розрахунку (оплати) за послуги, що надані позивачем згідно з умовами договору.

Таким чином, позивач вважає, що відповідач зобов'язаний оплатити кошти за надані послуги в травні 2014р. в розмірі 36 640,00 грн.

Суд першої інстанції, пославшись, зокрема, на умови договору, положення ст.ст. 853, 882 ЦК України, ст.ст. 33, 34 ГПК України, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Колегія суддів, враховуючи встановлені у даній справі обставини та наявні у справі докази, вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 627 ЦК України встановлені умови за якими сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог ЦК України та ГК України, інших актів законодавства, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір).

Договір від 26.03.2012р. №44/1 за своєю правовою природою, згідно зі ст. 628 ЦК України, є договором змішаного типу, який містить в собі елементи договорів про надання послуг (технічне обслуговування внутрішньобудинкових електричних мереж), та договору підряду (поточний ремонт внутрішньобудинкових електричних мереж).

У зв'язку з цим, до спірних правовідносин повинні застосовуватися норми чинного законодавства України, які регулюють відносини надання послуг та підряду.

Згідно зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України закріплено обов'язок замовника оплатити надану йому послугу у розмірі, у строки та у порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 628 ЦК України до відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Як зазначалось вище, 04.06.2014р. позивачем на адресу відповідача були направлені, зокрема, акти здачі - прийняття робіт (надання послуг) від 30.05.2014р. за №Г-00000033 на суму 36 640,00 грн. та №Г-00000035 на суму 6 104,15 грн. для підписання, що підтверджується копією листа від 04.06.2014р. №83, які були отримані останнім в той же день, про що свідчить відмітка про одержання на копії листа (а.с. 54).

Відповідач листом від 06.06.2014р. №571 повідомив позивача про неможливість підписання направлених документів, оскільки не надані акти прийому - передачі наданих послуг згідно затверджених графіків на 2014р.

Будь - яких посилань у вказаному листі на надання неякісних послуг, чи неналежним чином виконані роботи відповідачем не наведено та в матеріалах справи відсутні належні докази надання відповідачем обґрунтованої письмової відмови у визначені договором строки від підписання надісланих 04.06.2014р. актів приймання - передачі виконаних робіт, а тому з урахуванням вимог п. 3.2 договору акти за травень 2014р. є підписаними, а роботи прийняті замовником.

Крім того, умовами договору не передбачено надання актів прийому - передачі згідно затверджених графіків.

Водночас, роботи виконані позивачем на суму 6 104, 15 грн. згідно акту №Г-00000035 відповідачем були оплачені, що підтверджується копією платіжного доручення від 20.06.2014р. В призначенні платежу вказано, що оплата здійснюється згідно договору №44/1 від 26.03.2012р. згідно актів за травень 2014р. за обслуговування електромереж житлового будинку (а.с.32).

Згідно ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

За умовами договору (п.3.3) контроль замовника за якістю робіт здійснюється ним під час перевірки та підписання актів виконаних робіт, які мають бути підписані, або ж не підписані (за умови наявності обґрунтованої письмової відмови від підписання) протягом трьох днів з моменту отримання акту (п. 3.2).

Проте, лише 11.06.2014р. відповідач звернувся до позивача із заявою про виклик представника для складання та підписання акта - претензії. З вказаної заяви не вбачається, за який період та по яких роботах необхідно провести перевірку для усунення виявлених недоліків.

Листом від 27.06.2014р. № 630 (а.с. 58) відповідач повідомив, що під час вибіркової перевірки виявлено, що не в повному обсязі усунуті недоліки по житлових будинках по вул. Гагаріна, 21, 39. Також в даному листі зазначено про те, що 26.06.2014р. було перевірено виконання ТО за травень місяць поточного року по вул. Гагаріна, 33 і виявлено ряд недоліків по сантехнічних роботах та заявлено вимогу підготувати всі житлові будинки, на яких виконувались роботи, зокрема, за договором № 44/1 від 26.03.2012р. для повторного огляду і перевірки виконаних робіт.

З огляду на положення договору (п.3.3) слід зазначити, що відповідач недотримався строків, які встановлені для контролю за якістю робіт.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений на замовника.

З огляду на викладене, замовник в порушення вимог ст.ст. 853, 882 ЦК України безпідставно відмовився від прийняття робіт, своєчасно не заявивши про їх недоліки (за наявності таких), і отже він не звільняється від обов'язку оплатити роботи, виконані за договором.

В матеріалах справи містяться акти перевірки технічного обслуговування внутрішньобудинкових електричних мереж в місцях загального користування за травень 2014р., в яких вказано, що під час перевірки на місці комісією встановлено про невиконання технічного обслуговування (а.с. 36-41, 43-48, 50, 51). Вказані акти датовані червнем - липнем 2014р., зокрема, акт по будинку по вул. Гагаріна, 39 складено 04.06.2014р. Водночас, лист відповідача від 06.06.2014р., який, на його думку, є обґрунтованою письмовою відмовою від підписання актів, не містить посилання на зазначений акт.

За змістом п.п. 5.1.3 замовнику надано право відмовитися від прийняття виконаних робіт, якщо вони виконані з істотними недоліками. Недоліки виконаних робіт є істотними, якщо вони повністю унеможливлюють використання внутрішньобудинкових мереж житлового фонду замовника.

Жоден з наданих відповідачем актів не свідчить про наявність істотних недоліків робіт, виконаних позивачем, які б повністю унеможливили використання внутрішньобудинкових мереж житлового фонду замовника, та не можуть бути підставою для відмови в оплаті виконаних робіт.

Зокрема, розділом 4 договору урегульовано порядок проведення перерахунків розміру плати за виконані роботи у разі неякісного виконання робіт та передбачено, що замовник має право викликати представника виконавця для складання та підписання акта - претензії, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо.

Акт - претензія замовника подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово замовнику обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій.

Замовник має право на досудове вирішення спору шляхом задоволення пред'явленої претензії. У випадку незадоволення виконавцем претензії замовника, спір підлягає вирішенню в судовому порядку.

Тобто, умовами договору встановлено порядок коригування вартості робіт виконаних відповідачем неналежним чином.

За змістом ст. 852 ЦК України, якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.

За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Матеріали справи не містять претензій відповідача з відповідним розрахунком (коригуванням) вартості робіт виконаних відповідачем неналежним чином.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України, статтею 193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 2.4 договору замовник здійснює оплату за виконані роботи не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним, тобто, відповідач повинен був оплати послуги надані позивачем у травні 2014р. не пізніше 10.06.2014р., однак, в частині своєчасної оплати свої зобов'язання за договором не виконав, грошові кошти в розмірі 36 640,00 грн. за травень 2014р. не сплатив.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що позивачем належним чином доведено факт виконання своїх обов'язків за договором, що є підставою для сплати виконавцю плати за надання послуг в розмірі 36 640,00 грн., тому позовні вимоги підлягають задоволенню, про що вірно вказав суд першої інстанції.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, відповідач, зокрема, зазначає про те, що факт ненадання та неякісного надання позивачем послуг передбачених договором №44/1 від 26.03.2014р. підтверджується скаргами мешканців будинків на неякісне надання послуг, зокрема, в будинку № 38 по вул. Г. Сталінграду, 38 в м. Черкаси 09.06.2014р. трапилась аварійна ситуація в електромережах будинку.

Згідно графіку виконання ремонтних робіт та профілактичних робіт бригадою електриків на житлових будинках, що знаходяться на обслуговуванні відповідача на 2014 рік відповідні роботи по будинку №38 по вул. Г.Сталінграда в м. Черкаси виконуються в лютому та серпні 2014р. Виконані позивачем роботи в лютому місяці 2014р. виконані належним чином, підтвердженням чому є акт приймання робіт від 28.02.2014р. та роботи оплачені відповідачем (копія платіжного доручення №224 від 25 березня 2014 року).

Тобто, технічне обслуговування вищевказаного житлового будинку виконувалось позивачем не в спірному періоді, як і аварійна ситуація, яка сталася в даному будинку, тому дані обставини не можуть свідчити про ненадання чи неякісне надання позивачем послуг за договором №44/1 від 26.03.2014р. в травні 2014р.

Також скаржник зазначає, що позивачем порушено строк подачі актів про виконання робіт, передбачених п. 3.1 договору, та надано акт лише 04.06.2014р, тоді як його має бути подано до 03 числа поточного місяця. Проте, слід врахувати, що згідно з ч. 2 ст. 613 ЦК України якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора. Отже, вказана обставина не може бути підставою для відмови в оплаті виконаних позивачем робіт, оскільки закон встановлює як наслідок прострочення кредитора - відстрочення виконання зобов'язання боржником (відповідачем) на час прострочення кредитора (позивача), тобто на один день, тому вказані доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Крім того, в апеляційній скарзі відповідач вказує на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та необґрунтоване відхилення клопотання про відкладення розгляду справи в зв'язку з перебуванням представника відповідача на лікарняному. Скаржник зазначає, що суд відхилив дане клопотання мотивуючи це тим, що керівник КП ,,СУБ ,,Митниця" не був позбавлений з'явитися в судове засідання особисто, однак, керівник підприємства також перебував на лікарняному, тому суд першої інстанції мав відкласти розгляд справи.

Колегія суддів відхиляє такі доводи скаржника, оскільки за приписами ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Керівництво підприємства відповідача, заздалегідь знаючи про знаходження справи у провадженні господарського суду та неможливість взяти участь у розгляді справи, ігноруючи свої процесуальні права та обов'язки, передбачені ст. 22 ГПК України, не направило свого представника представляти інтереси підприємства у суді.

При цьому, відсутність іншого юриста на підприємстві не позбавляє відповідача права звернутись за правової допомогою до спеціаліста в області права і, таким чином, забезпечити явку свого представника у судове засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Також, слід зазначити, що відкладення розгляду справи відповідно до ст. 77 ГПК України є правом господарського суду, а не його обов'язком з урахуванням конкретних обставин у справі.

Таким чином, колегія суддів, з урахуванням вимог ст. 69 ГПК України щодо двохмісячного строку розгляду спору, дійшла висновку, що приймаючи рішення у відсутності представника відповідача, місцевий господарський суд не порушив вимог ГПК України.

Відповідно до ч. 1 статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, як встановлено статтею 34 ГПК України. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За вказаних обставин доводи апеляційної скарги колегією суддів відхиляються як необґрунтовані, оскільки вони спростовуються викладеним вище.

Виходячи з наведеного, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що підстави для скасування або зміни рішення, які передбачені ст. 104 ГПК України, відсутні. Рішення господарського суду Черкаської області від 20.11.2014р. у справі № 925/1669/14 відповідає обставинам справи, є законним та обґрунтованим. У зв'язку з цим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Черкаської області від 20.11.2014р. у справі № 925/1669/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу Комунального підприємства ,,Служба утримання будинків ,,Митниця" Черкаської міської ради - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя В.Г. Суховий

Судді Г.А. Жук

А.О. Мальченко

Повний текст складено та підписано 20.01.2015р.