ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2015 р. Справа № 31/160(29/170(6/77-5/100)

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя Гриців В.М., суддів Кордюк Г.Т., Хабіб М.І.

при секретарі судового засідання Швець О.В.

за участю представників сторін Гораля А.Р., Петришина П.М., Надлонка А.І.

у відкритому судовому засіданні розглянув апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Трансбус» на ухвалу господарського суду Львівської області від 24 вересня 2014 року по справі №31/160 (29/170(6/77-5/100) про банкрутство закритого акціонерного товариства «Завод комунального транспорту»

ВСТАНОВИВ:

Господарський суд Львівської області (суддя Артимович В.М.) 24 вересня 2014 року по справі №31/160 (29/170(6/77-5/100) ухвалив визнати грошові вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Львівської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» у сумі 7505329,39 грн., з яких 7496614,86 грн. як вимоги, які забезпечені заставою майна боржника, 8714,53 грн. (державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу) які підлягають включенню в четверту чергу реєстру вимог кредиторів Закритого акціонерного товариства «Завод комунального транспорту». У першу чергу реєстру вимог кредиторів Закритого акціонерного товариства «Завод комунального транспорту» включити 1218,00 грн. (витрати на оплату судового збору).

Приватне акціонерне товариство «Трансбус» подало апеляційну скаргу, просить Львівський апеляційний господарський суд скасувати ухвалу господарського суду Львівської області від 24 вересня 2014 року у справі №31/160 (29/170(6/77-5/100). Правовою підставою називає ст.ст. 23, 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст.ст. 256, 257 Цивільного кодексу України і вважає, що кредитор не надав доказів надання Національним Банком України інформації на підтвердження офіційного курсу валют, що унеможливлює проведення об'єктивного розрахунку заборгованості; кредитор подав заяву 08 травня 2014 року, тобто з пропущенням встановленого законом двомісячного строку з дати офіційного оприлюднення повідомлення (05 березня 2014 року); кредитор пропустив трьохрічний строк звернення до суду, який сплив 28 січня 2011 року.

Про розгляд справи учасникам у справі про банкрутство повідомлено належним чином.

Представник кредитора і арбітражний керуючий Надлонок А.І. надали відзиви, апеляційну скаргу заперечують, як безпідставну і незаконну.

Відповідно до вимог ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

За змістом ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Львівський апеляційний господарський суд заслухав пояснення представників сторін, арбітражного керуючого Надлонка А.І., розглянув апеляційну скаргу, матеріали справи і вважає, що ухвалу господарського суду Львівської області від 24 вересня 2014 року по справі №31/160 (29/170(6/77-5/100) слід залишити без змін з таких підстав.

Згідно з ст. 4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

У силу п. 1-1 Прикінцевих і перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону № 4212-УІ від 22 грудня 2011 року, чинній з 19 січня 2013 року), положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

З урахуванням дати визнання банкрутом закритого акціонерного товариства «Завод комунального транспорту» і уведення ліквідаційної процедури (20 лютого 2014 року) застосуванню підлягають положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону № 4212-УІ від 22 грудня 2011 року) - далі Закон про банкрутство.

Згідно із ст. 38 Закону про банкрутство з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури настають відповідні наслідки. Зокрема, строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав; вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі; виконання зобов'язань боржника, визнаного банкрутом, здійснюється у випадках і порядку, передбачених цим розділом. З метою виявлення кредиторів з вимогами за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, здійснюється офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.

Відповідно до вимог ст. 45 Закону про банкрутство у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою, у тому числі і вимоги кредиторів, що виникли із зобов'язань у процедурі розпорядження майном боржника чи в процедурі санації боржника.

З матеріалів справи слідує, що господарський суд Львівської області ухвалою від 22 травня 2006 року порушив провадження у справі про банкрутство закритого акціонерного товариства «Завод комунального транспорту» на загальних підставах, визначених ст.11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в чинній на той час редакції).

Постановою від 20 лютого 2014 року Господарський суд Львівської області визнав банкрутом закрите акціонерне товариство «Завод комунального транспорту» (), увів ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначив арбітражного керуючого Надлонка Андрія Івановича.

Повідомлення про визнання закритого акціонерного товариства «Завод комунального транспорту» банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 05 березня 2014 року, № 1360.

25 квітня 2014 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» вернулось до господарського суду Львівської області із заявою до закритого акціонерного товариства «Завод комунального транспорту» про визнання грошових вимог, що виникли під час проведення процедур банкрутства. Кредитор просив суд визнати його грошові вимоги у загальній сумі 8812876,03 грн., з якої 1306328,64 грн. - це визнані судом конкурсні вимоги, а 7505329,39 грн. - поточні, які виникли під час судових процедур банкрутства, 1218,00 грн. судовий збір за подання заяви). Грошові вимоги обгрунтовано неналежним виконанням ЗАТ «Завод комунального транспорту» кредитних договорів від 29 жовтня 2003 року № 010/08-1/237, № 010/08-1/238/в, № 010/08-1/239/в щодо сплати процентів за користування тілом кредиту по кожному із названих договорів. Заявлена сума заборгованості виникла після порушення провадження у справі про банкрутство ЗАТ «Завод комунального транспорту». Проценти нараховувались до 28 січня 2008 року - дати погашення боржником тіла кредиту.

До господарського суду Львівської області заява надійшла 08 травня 2014 року.

Суд першої інстанції прийняв заяву, розглянув і 24 вересня 2014 року постановив ухвалу. Суд визнав грошові вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» у сумі 7505329,39 грн., з яких 7496614,86 грн. як вимоги, які забезпечені заставою майна боржника, 8714,53 грн. (державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу) які підлягають включенню в четверту чергу реєстру вимог кредиторів Закритого акціонерного товариства «Завод комунального транспорту». У першу чергу реєстру вимог кредиторів Закритого акціонерного товариства «Завод комунального транспорту» включити 1218,00 грн. (витрати на оплату судового збору) (т.17, а.с.186-198).

Львівський апеляційний господарський суд погоджується із ухвалою господарського суду Львівської області від 24 вересня 2014 року з огляду на наступне.

1. Рішенням господарського суду Львівської області від 18 квітня 2006 року у справі №1/125-28/29 з ЗАТ «Завод комунального транспорту» у порядку звернення стягнення на заставне майно, стягнено в користь Банку 11 562 901,80 грн., 898 100,71 євро, 835 739,23 доларів США заборгованості за Генеральною угодою та укладеними в її межах кредитними договорами: №010/08-1/237 - 11562 901,80 грн., в т.ч. заборгованість за кредитом 10 404 723,34 грн., заборгованість по сплаті відсотків - 257 410,00 грн., пеня за несплату кредиту - 899 282,96 грн., пеня за несплату відсотків за користування кредитними коштами - 1 485,49 грн.; №010/08-1/238/в - 898 100,71 євро в т.ч. заборгованість за кредитом - 816 282,02 євро, заборгованість по сплаті відсотків - 12 501,42 євро, пеня за несплату кредиту - 69 260,97 євро, пеня за несплату відсотків за користування кредитними коштами - 1 485,49 грн.; №010/08-1/239/в - 835 739,23 доларів в т.ч. заборгованість за кредитом - 759 601,79 доларів США, заборгованість по сплаті відсотків - 11 633,36 доларів США, пеня за несплату кредиту - 64 451,69 доларів США, пеня за несплату відсотків за користування кредитними коштами - 52,39 доларів США; та 13 828,65 грн., 1076,11 євро, 1001,32 доларів США - державного мита, 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Господарський суд Львівської області ухвалою від 22 серпня 2006 року визнав конкурсні кредиторські вимоги банку у сумі і 22 831 541,23 грн. та 125,00 грн. судових витрат. Вказана сума вимог включала в себе також суми заборгованості, визначені у рішенні господарського суду Львівської області від 18.04.2006р. у справі №1/125-28/29.

У виконавчому провадженні (ВП №4138896) та (ВП №2901055) з примусового виконання рішення господарського суду Львівської області від 18.04.2006р. у справі №1/125-28/29 стягнено 21 525 212.59 грн., які ППВР ВДВС ГУК у Львівській області перерахувало банку 28 січня 20108 року.

За рахунок вказаних коштів було частково погашено заборгованості: за кредитним договором №010/08-1/237 повністю погашено заборговану суму кредиту 10 404 723,34 грн., частково заборгованість по сплаті відсотків - 257 410,00 грн., частково пеня за несплату кредиту - 528 227,65 грн.; за кредитним договором №010/08-1/238/в повністю погашено заборговану суму кредиту 816 282,02 євро, частково заборгованість по сплаті відсотків - 12 501,42 євро по курсу НБУ; - за кредитним договором №010/08-1/239/в повністю погашено заборговану суму кредиту 759 601,79 доларів США, частково заборгованість по сплаті відсотків 11 633,36 доларів США по курсу НБУ; та 13 828,65 грн., 1 076,11 євро, 1 001,32 доларів США - державного мита, 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, валюта по курсу НБУ.

Відтак з визнаних ухвалою суду від 22 серпня 2006 року грошових вимог Банку, непогашеною залишилась сума 1306328,64 грн. Ця сума знову включена у заявлені кредитором грошові вимоги, однак така повторному у розгляду не підлягає.

2. Господарський суд Львівської області рішенням від 23 лютого 2007 року у справі №1/30-28/19 стягнув з Закритого акціонерного товариства «Завод комунального транспорту» на користь Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Львівської обласної дирекції Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість по сплаті відсотків у сумі - 1652213,05 грн., 80241 євро 64 євроценти, 74669 доларів США 89 центів, - 16522,12 грн., 802 євро 41 євроцент, 746 доларів США 69 центів - державного мита, 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Усього суд стягнув 1668853,17 грн., 81044,05 Євро, 75416,58 доларів США.

3. Згідно із розрахунками за період з 23 лютого 2007 року до 28 січня 2008 року (дати погашення заборгованої суми тіла кредиту за названими кредитними договорами) сума відсотків, нарахованих на тіло кредиту, становить: 1388714,37 грн. - за кредитним договором №010/08-1/237; 86034,80 євро - за кредитним договором №010/08-1/238/в та 80060,79 доларів США - за кредитним договором №010/08-1/239/в.

З фактичних обставин справи слідує, що визнані судом першої інстанції грошові вимоги кредитора у сумі 7505329,39 грн. - це проценти, нараховані на тіло кредитів з урахування встановленого НБУ офіційного курсу валют станом на 23 квітня 2014 року, а саме: 3057567,54 грн. (1668853,17 грн. + 1388714,37 грн.), 167078,85 євро (81044,05 євро + 86034,80 євро) = 2657774,22 грн., 155477,37 доларів США (75416,58 доларів США + 80060,79 доларів США) = 1789987,63 грн.

Грошові вимоги кредитора виникли під час проведення процедур банкрутства закритого акціонерного товариства «Завод комунального транспорту» (з дати порушення провадження у справі про банкрутство до дати ухвалення постанови про визнання банкрутом і уведення ліквідаційної процедури), пред'явлені в межах ліквідаційної процедури упродовж двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури (повідомлення оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 05 березня 2014 року, № 1360; заява кредитора подана 25 квітня 2014 року, а до господарського суду Львівської області заява надійшла 08 травня 2014 року). Інформація Національного банку України про офіційні курси валют є загальнодоступною і додаткового підтвердження Національним Банком України не потребує. Задоволення кредиторських вимог відповідно до приписів ст.ст. 38, 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» повинне здійснюватись у провадженні справи про банкрутство закритого акціонерного товариства «Завод комунального транспорту».

Таким чином ухвала господарського суду Львівської області від 25 вересня 2014 року постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права; висновки суду відповідають обставинам справи і ґрунтуються на законі. Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеними фактичними обставинами справи і приписами закону.

Згідно з ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

За приписами ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом ст. 103 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Львівської області від 24 вересня 2014 року по справі №31/160 (29/170(6/77-5/100) залишити без змін, а апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Трансбус» без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.

Головуючий суддя Гриців В.М.

суддя Кордюк Г.Т.

суддя Хабіб М.І.