ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2015 р. Справа № 6/54-10

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Шевель О.В., суддя Шутенко І.А.

при секретарі Міракові Г.А.

сторони не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" (вх.№4544С/2) на ухвалу господарського суду Сумської області від 02.12.2014р. у справі №6/54-10

за заявою Управління Пенсійного фонду України в Зарічному районі м. Суми,

до Товариства з обмеженою відповідальністю туристичної агенції "Крамниця бажань", м. Суми,

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Сумської області від 02.12.2014р. у справі №6/54-10 (суддя Соп'яненко О.Ю.) в задоволенні заяви №2637 від 01.10.2014р. ПАТ КБ "Надра" про оскарження результатів оцінки майна - відмовлено. Розгляд справи №6/54-10, а саме: звіту ліквідатора відкладено на 18.12.2014р. о 11:10 год. в приміщенні господарського суду Сумської області за адресою: м. Суми, проспект Шевченка, 18/1, каб. 303. Запропоновано ГУЮ в Сумській області надати господарському суду Сумської області кандидатуру арбітражного керуючого для призначення ліквідатором у даній справі.

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра", не погодившись з вказаною ухвалою місцевого господарського суду, звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, та з урахуванням уточнень до неї від 19.01.2015р. вх.№614 просить скасувати ухвалу господарського суду Сумської області від 02.12.2014р. у справі №6/54-10 в частині відмови у задоволенні заяви ПАТ «КБ «Надра» №2637 від 01.10.2014р. та прийняти нове рішення задоволення заяви ПАТ «КБ «Надра» №2637 від 01.10.2014р. про оскарження результатів оцінки.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду в частині відмови у задоволенні заяви №2637 від 01.10.2014р. ПАТ КБ "Надра" про оскарження результатів оцінки майна прийнята з порушенням норм матеріального права, при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 24.12.2014р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 05.01.2015р., відповідно до розпорядження Секретаря другої судової палати від 24.12.2014р. у наступному складі колегії суддів: головуючий суддя Кухар В.І., суддя Бородіна Л.І., суддя Лакіза В.В.

У зв'язку з відпусткою судді Кухаря В.І., судді Бородіної Л.І., судді Лакізи В.В., 05.01.2015р. розпорядженням Секретаря другої судової палати для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Шевель О.В., суддя Шутенко І.А.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" від 23.03.2012р. №6 встановлено, що в разі необхідності заміни судді в процесі розгляду справи або додаткового введення судді (суддів) до складу суду розгляд справи з огляду на встановлений пунктом 3 частини четвертої статті 47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" принцип незмінності судді слід починати спочатку. При цьому заново розпочинається й перебіг передбачених статтею 69 ГПК строків вирішення спору, а його подальше продовження новим (зміненим) складом суду здійснюється у випадках і в порядку, передбачених частиною третьою цієї статті.

Враховуючи викладене, колегія суддів у новому складі розпочала розгляд апеляційної скарги з початку.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 05.01.2015р. розгляд справи відкладено на 20.01.2015р.

05.01.2015р. від ПФ «ІКАР ВМЗ сервіс» (суб'єкта оціночної діяльності) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому наведені доводи у спростування апеляційної скарги.

16.12.2015р. від ПФ «ІКАР ВМЗ сервіс» надійшла заява про розгляд справи без участі в судовому засіданні 20.01.2015р. його представника.

В судове засідання апелянт та інші учасники процесу не з`явились, крім ПФ «ІКАР ВМЗ сервіс», про причини неявки не повідомили, хоча належним чином були повідомленні про час та місце судового розгляду. Враховуючи, що явку сторін обов'язковою судом не визнано, а також достатність матеріалів справи для повного, всебічного та об'єктивного розгляду даної апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про розгляд скарги за наявними матеріалами справи за відсутності сторін та учасників провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 20.09.2012р. було затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, ТОВ туристичну агенцію "Крамниця бажань" ліквідовано як юридичну особу, провадження у справі припинено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 21.03.2013р. ухвалу господарського суду Сумської області від 20.09.2012р. у даній справі скасовано та передано справу на розгляд до господарського суду Сумської області на стадію ліквідації.

Постановою Вищого господарського суду України від 02.10.2013 року касаційну скаргу арбітражного керуючого Корнілова Є.О. залишено без задоволення, постанову суду апеляційної інстанції від 21.03.2013 року залишено без змін.

В ході здійснення ліквідаційної процедури, ліквідатором було виявлено автомобіль Mersedes-Bens 313 CDI Sprinter (автобус - D), рік випуску 2000, номер НОМЕР_1, який зареєстрований за банкрутом, відповідно даних УДАІ в Сумській області.

Відповідно до ч.1 ст. 25 та ст.26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатором вживаються заходи щодо пошуку, та повернення майна банкрута з метою включення його до складу ліквідаційної маси.

З метою визначення вартості виявленого майна, ліквідатором з ПФ «Ікар ВМЗ сервіс» було укладено Договір про проведення експертної оцінки від 03.02.2011р., за результатами якого суб'єктом оціночної діяльності складено звіт про оцінку майна.

27.06.2011 р. Сумською товарною універсальною біржею було проведено повторний аукціону з продажу майна, яке належить ТОВ ТА „Крамниця бажань" та відповідно до протоколу № 33 проведення аукціону, переможцем аукціону, що відбувся став ОСОБА_2, який придбав автомобіль Mersedes-Bens 313 CDI Sprinter (автобус - D), рік випуску 2000, номер НОМЕР_1 за ціною 29 964,03 грн.

02.10.2014р. ПАТ «КБ «Надра Банк» звернувся до господарського суду Сумської області з заявою про оскарження результатів оцінки суб'єкта оціночної діяльності у процедурі банкрутства ТОВ Туристична агенція «Крамниця бажань». В обґрунтування цієї заяви, банк зазначає, що в ході проведення ліквідаційної процедури (03.02.2011р.) ліквідатором було замовлено та виготовлено оцінку заставного майна, а саме: автобус, марка Mersedes-Bens 313 CDI Sprinter (автобус - D), рік випуску 2000, номер НОМЕР_1, що належав ТОВ Туристична агенція «Крамниця бажань». В цьому звіті про оцінку майна суб'єктом оціночної діяльності не визначено ринкову вартість заставного автотранспортного засобу, тоді як визначено тільки ліквідаційну вартість, яка складає 39952,04 грн., що є порушенням вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України» та Національний стандарт №1 «Загальні засади оцінки нерухомого майна і майнових прав».

Заперечуючи проти висновку оцінки майна, банк також вказав, що на вимогу банку про надання звіту про оцінку майна для ознайомлення та погодження, ліквідатор листом 28.02.2011р. відмовив банку в наданні експертного висновку для ознайомлення з посиланням на відсутність обов'язкових вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» щодо ознайомлення заставних кредиторів з результатами висновків про оцінку майна.

Відмовляючи у задоволенні заяви банку про оскарження результатів оцінки майна у процедурі банкрутства, місцевий господарський суд зазначив, що вказана заява є безпідставною та необґрунтованою.

З таким висновком погоджується колегія суддів. виходячи з наступного.

Статтею 29 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», в редакції до набрання чинності законом від 22.12.2011р., передбачено, що майно, на яке звертається стягнення у ліквідаційній процедурі, оцінюється арбітражним керуючим у порядку, встановленому законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність. У разі продажу майна на аукціоні вартість майна, що визначається шляхом його оцінки, є початковою вартістю. Для здійснення оцінки майна арбітражний керуючий має право залучати на підставі договору суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання з оплатою їх послуг за рахунок коштів, одержаних від виробничої діяльності боржника, визнаного банкрутом, або реалізації його майна, якщо інше не встановлено комітетом кредиторів.

Статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» передбачено, що оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Професійна оціночна діяльність, в силу положень статті 4 цього закону, це діяльність оцінювачів та суб'єктів оціночної діяльності, визнаних такими відповідно до положень цього Закону, яка полягає в організаційному, методичному та практичному забезпеченні проведення оцінки майна, розгляді та підготовці висновків щодо вартості майна.

Статтею 10 цього закону визначено, що оцінка майна проводиться на підставі договору між суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна.

Частиною 2 ст. 4 цього закону визначено, що однією із форм оціночної діяльності є рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Згідно із ст.33 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» суперечки, які пов'язані з оцінкою майна, вирішуються у судовому порядку. Таке ж право надається сторонам Законом України "Про виконавче провадження". Відповідно до Постанови Пленуму ВГСУ від 17.10.2012р. №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», визначення вартості, оцінка майна боржника (стаття 58 Закону України "Про виконавче провадження") є процесуальною дією державного виконавця, незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець чи залучений ним суб'єкт оціночної діяльності) здійснювала відповідні дії, так само як і від того, ким здійснювалося рецензування звіту про оцінку майна. Тому сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати таку оцінку, визначену за результатами рецензування, до господарського суду в процесуальному порядку, передбаченому статтею 121-2 ГПК.

Частина 2 статті 16 Цивільного кодексу України не передбачає такого способу захисту цивільних прав та інтересів, як визнання недійсною експертної оцінки майна. Крім того, згідно з положеннями ст.12 Господарського процесуального кодексу господарським судам підвідомчі справи у спорах, про визнання недійсними актів з підстав, зазначених у законодавстві.

Звіт про оцінку майна готується відповідно до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", Національних стандартів з оцінки, Методики оцінки та нормативних актів ФДМ України.

Відповідно до ст.20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав та законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів у спосіб та порядок, що визначається цим кодексом та іншими законами України. У даній правовій нормі йдеться про акти юридичні, волевиявлення в яких обов`язкові до виконання.

Звіт з оцінки майна ані по формі, ані за змістом не є правовстановлюючим актом іншого суб`єкту у розумінні ст.12 Господарського процесуального кодексу, ст.20 Господарського кодексу, а є лише результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності, звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності. Статтею ж 32 вказаного Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльнсть» передбачена відповідальність оцінювачів та суб'єктів оціночної діяльності суб'єктів господарювання за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема за недостовірність чи необ'єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

З урахуванням викладеного вище, оскаржуваний експертний висновок не є нормативним правовим актом, оскільки він не встановлює, не змінює і не скасовує норми права та неодноразово не застосовується; не є актом ненормативного характеру (індивідуальним актом), оскільки він не породжує права і обов'язки позивача та йому не адресований.

Аналіз положень ст. ст. 3, 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» свідчить про те, що висновок експерта по своїй суті є лише результатом практичної діяльності фахівця -оцінювача з визначених питань та не є актом державного чи іншого органу, який може бути предметом оскарження в господарському суді.

До того ж, заперечуючи проти звіту про оцінку майна з підстав його неповноти та невідповідності Національним стандартам щодо проведення оцінки нерухомого майна і майнових прав, банк не скористався правом на рецензування звіту з метою визначення його повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Банк також не скористався правом на оскарження дій ліквідатора у даній справі, який відмовив банку про надання для ознайомлення та погодження звіту про оцінку заставного майна.

Крім того, твердження апелянта стосовно порушення суб'єктом оціночної діяльності (СОД) при складанні звіту про оцінку майна, яке полягає у невизначенні СОД ринкової вартості заставного майна, колегія суддів вважає хибними, оскільки, відповідно до договору про проведення експертної оцінки, від 03.02.2011р., укладеному між ліквідатором банкрута та СОД (ПФ «Ікар ВМЗ сервіз») предметом цього договору є саме забезпечення експертної оцінки транспортних засобів з метою визначення їх технічного стану та ліквідаційної вартості з метою відчуження. Отже, питання щодо визначення ринкової вартості заставного майна ліквідатором перед суб'єктом оціночної діяльності не ставилось.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали господарського суду Сумської області від 02.12.2014р. у справі 6/54-10, через що відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись 99, 101, 102, п. 1, ст. 103, ст. 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, одностайно, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Сумської області від 02.12.2014р. по справі №6/54-10 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 23.01.2015р.

Головуючий суддя В.О. Фоміна

Суддя О.В. Шевель

Суддя І.А. Шутенко