РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/26077/14 20.01.15
За позовом Приватного акціонерного товариства "Київський завод безалкогольних напоїв "Росинка"

до Фізичної особи-підприємця Шереметьєва О лексія Євгеновича

про стягнення 30 062,17 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники:

Від позивача: Гузєєв О.О. за дов.

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Пред'явлені вимоги про стягнення 27 313,56 грн. основного боргу, 1 599,20 грн. інфляційних втрат, 927,56 грн. пені, 221, 85 грн. 3% річних за договором № 72/14 поставки від 17.06.2014р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення умов договору поставки № 72/14 від 17.06.2014р. не виконав свого зобов'язання з оплати отриманого товару (напої) на заявлену суму.

23.12.2014р. через канцелярію суду від позивача надійшли документи для долучення до матеріалів справи.

Відповідач своїми правами, передбаченими ст. 22 ГПК України, не скористався, свого представника у засідання суду 23.12.2014р., 20.01.2015р. не направив, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином. Ухвалою суду від 26.11.2014р. порушено провадження у справі № 910/26077/14, ухвалою суду від 23.12.2014р. у зв'язку з неявкою відповідача було відкладено розгляд справи на 20.01.2015р., що свідчить про достатність часу для підготовки сторін до судового розгляду, подання письмових пояснень та доказів в обґрунтування своєї позиції.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином, тому справа розглядається за наявними у ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

17.06.2014р. між позивачем (постачальник за договором) та відповідачем (покупець), був укладений договір поставки № 72/14, відповідно до якого постачальник зобов'язувався виготовляти та систематично відпускати і передавати у власність покупцю продукцію власного виробництва, а покупець - приймати і реалізовувати цей товар та вчасно здійснювати його оплату на умовах даного договору.

Відповідно до п.5.1 договору, загальна сума договору складає загальну вартість поставленого товару протягом дії даного договору товару, зазначену в видаткових накладних. Відвантаження товару покупцю проводиться згідно з узгодженою сторонами заявкою і по договірним цінам, які узгоджуються сторонами перед поставкою відповідної партії та зазначаються в видаткових накладних на кожну конкретну поставку.

Згідно п.5.2 договору, покупець зобов'язаний здійснювати оплату за поставлений товар в гривнях на рахунок постачальника, зазначений в п.11 даного договору, на умовах відтермінування платежу 40 календарних днів з моменту відвантаження товару та дотримання покупцем розміру ліміту дебіторської заборгованості 150 000 тис. грн.

Сторони у п.5.3 визначили, що датою оплати вважається день надходження суми платежу на розрахунковий рахунок постачальника.

Матеріалами справи встановлено, що позивач на виконання умов договору у період з 01.07.2014р. по 05.08.2014р. за видатковими накладними, копії яких долучені до матеріалів справи, поставив відповідачу товар на суму 27 313,56 грн., зокрема 01.07.2014р. було здійснено поставку товару на суму 24 833,52 грн. та 04-05.08.2014р. на суму 2 480,04 грн.

Відповідач свої зобов'язання щодо оплати отриманого товару не виконав, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 27 313,52 грн. вартості неоплаченого товару.

Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Виходячи з умов п.5.2 договору, строк оплати отриманого відповідачем товару 01.07.2014р. настав 11.08.2014р., 04-05.08.2014р. настав 15.09.2014р. відповідно.

26.09.2014р. позивач звертався до відповідача претензією № 706 від 25.09.2014р. з вимогою погашення заборгованості по договору поставки № 72/14 у сумі 27 313,56 грн., яка залишена останнім без реагування.

Доказів оплати відповідачем суми 27 313,56 грн. боргу, в тому числі в установлені строки, суду не надано.

Несплата відповідачем вартості товару по договору поставки № 72/14 від 17.062014р., є порушенням договірних зобов'язань та вимог ст. ст. 525, 526, ч. 1 ст. 692 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення 1599,20 грн. інфляційних втрат та 221,85 грн. 3% річних за прострочення виконання зобов'язання, правильність нарахування яких судом перевірено.

Вимоги позивача в частині стягнення 927,56 грн. пені судом не задовольняються, оскільки умовами договору поставки № 72/14 від 17.06.2014р. відповідальність покупця у вигляді сплати пені за прострочення виконання зобов'язання щодо оплати вартості отриманого товару, не передбачено.

Відповідач письмового відзиву та свого контррозрахунку суми позову не надав, стверджувань позивача не спростував.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення 27 313,56 грн. основного боргу, 1599,20 грн. інфляційних втрат та 221,85 грн. 3% річних. В решті позову належить відмовити.

Судові витрати, згідно ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

1. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Шереметьєва Олексія Євгеновича (03186, м.Київ, бульвар Чоколівський, буд. 19, кв. 36, код ) на користь Приватного акціонерного товариства "Київський завод безалкогольних напоїв "Росинка" (03680, м.Київ, вул. Ежена Потьє, 6, ) 27 313 (двадцять сім тисяч триста тринадцять) грн. 56 коп. основного боргу, 1599 (одну тисячу п'ятсот дев'яносто дев'ять) грн. 20 коп. інфляційних втрат, 221 (двісті двадцять одну тисячу) грн. 85 коп. 3% річних, 1770 (одну тисячу сімсот сімдесят) грн. 63 коп. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

2. В решті позову відмовити.

Суддя О.М.Ярмак