ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2015 р.Справа № 916/2764/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Разюк Г.П.

суддів: Колоколова С.І., Шевченка В.В.

при секретарі судового засідання Полінецькій В.С.

за участю представників сторін:

від позивача - Вигнанюк Т.Л., довіреність № б/н, дата видачі : 23.04.14;

від відповідача - Ягупенка Д.Г., довіреність б/н від 16.10.14р. /в судових засіданнях від 18.11.14р. та від 16.12.14р., в судове засідання від 15.01.15р. не з'явився, хоча про час та місце його проведення був повідомлений належним чином ( див. розписку про повідомлення від 16.12.14р.)/

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пасажирська канатна дорога", м.Одеса

на рішення господарського суду Одеської області від 8.09.2014 року

по справі № 916/2764/14

за позовом скаржника

до Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради

про стягнення 944 732,20 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 р. Товариство з обмеженою відповідальністю /далі по тексту - ТОВ/ "Пасажирська канатна дорога" звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Управління Інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради / далі - Управління, відповідач/ про стягнення 944 732,20 грн. вартості виконаних підрядних робіт.

Позов з посиланням на ст.ст. 526, 530, 854, 889 ЦК України, ст.ст.173, 175, 180, 181, 193, 317, 318 ГК України мотивований тим, що відповідач не підписав акти виконаних робіт та відмовився оплатити 944 732грн. вартості виконаних на підставі договору підряду, укладеного в спрощений спосіб сторонами, роботи з ремонту пляжоутримуючих бун № 6, 6а, 6б, 6в, ділянки штучного пляжу між якими знаходяться в оренді у позивача на підставі договорів оренди №4 від 25.01.02р. та №107-ор від 12.07.10р..

Рішенням господарського суду Одеської області від 08.09.2014 р. ( суддя Цісельський О.В., ) у позові ТОВ "Пасажирська канатна дорога" відмовлено повністю через відсутність правових підстав для задоволення позову.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ "Пасажирська канатна дорога" звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги про відшкодування вартості проведених підрядних робіт з ремонту пляжоутримуючих бун у розмірі 944 732грн. задовольнити.

Скаржник вважає, що зазначене рішення суду є незаконним, оскільки прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, висновки викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, оскільки:

- висновк суду першої інстанції про те, що позивач зобов'язаний здійснювати ремонт 4-х бун ( 6, 6-а, 6-б, 6-в ) за власні кошти без відшкодування їх вартості, суперечить п.4.10 договору оренди №4 від 25.01.02р. та п.п. 4.1.1, 4.1.8, 4.1.14 договору оренди №107-ор від 12.07.10р., а також вимогам ст.18-1 Закону України « Про оренду державного та комунального майна»;

- судом першої інстанції не надано оцінку доводам позивача про те, що ТОВ "Пасажирська канатна дорога" виконала роботи на вимогу Управління, а також що в силу вимог ст. ст. 180, 181 ГПК України, між сторонами погоджено предмет, ціну та строк виконання робіт у вигляді підписання зведеного кошторису розрахунку вартості будівництва - ремонту пляжоутримуючих бун № 6, 6а, 6б, 6в на пляжі Отрада у м.Одесі;

- судом безпідставно застосовано Правила устаткування та експлуатації пляжів міста Одеси, затверджені рішенням Одеської міської ради №1133-V від 5.04.07р., оскільки вони стосуються виключно орендованих ділянок пляжів, а не інших берегозахисних споруд, якими є відремонтовані буни № 6, 6а, 6б, 6в;

- судом не враховано, що відремонтовані берегозахисні споруди не перебувають в оренді у позивача і їх ремонт здійснено на вимогу Управління.

У відзиві на апеляційну скаргу Управління зазначало, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ремонтні роботи здійснювались ТОВ "Пасажирська канатна дорога" за власний кошт насамперед для нормальної і безпечної експлуатації орендованого майна відповідно до договорів оренди ділянок пляжу, що укладені на тривалі терміни, а тому будь-які підстави відшкодування з боку відповідача їх вартості відсутні.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши у судових засіданнях пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як підтверджено матеріалами справи, 25 січня 2002р. між Управлінням Інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради (Орендодавець) та правопопередником позивача /п.1 Статуту ТОВ/ Орендним підприємством "Пасажирська канатна дорога" (Орендар) укладено договір оренди берегозахисних споруд №4, згідно п.1.1 якого Орендодавець передає, згідно розпорядження міського голови №1533-01р від 25.12.2001р, а Орендар приймає у тимчасове платне використання комплекс берегозахистних споруд у вигляді штучного пляжу площею 2 100 кв. метрів, згідно схеми, яка є невід'ємною частиною цього договору, за адресою: пляж "Отрада", з метою надання послуг відпочиваючим.

Відповідно до п. 1.3 даний договір діє двадцять п`ять років з 01 січня 2002 року по 31 грудня 2026 року.

У відповідності до п.п. 2.1 договору вступ орендаря у користування спорудами настає одночасно з підписанням сторонами договору оренди та акту прийому-передачі вказаних споруд , який знаходиться в матеріалах справи ( а.с. 14 ).

П. 4.8 договору встановлено, що усі поліпшення технічного стану орендованого майна за рахунок коштів орендаря мають бути виконані тільки на підставі письмової згоди орендодавця, за узгодженою орендодавцем проектно-кошторисною документацією та п. 4.10 визначено, що орендар зобов'язується виконувати необхідні ремонтно-профілактичні роботи по підтриманню належного технічного стану та забезпеченню берегозахисних функцій орендованих споруд згідно приписів Управління за рахунок коштів Орендаря без компенсації орендної плати, якщо необхідність цих робіт виникла при умовах неналежної експлуатації споруд.

Умови даного договору, як погоджуються сторони, не стосуються предмету спору, оскільки він регулює лише ті правовідносини сторін, які виникають стосовно об'єкту оренди, а саме ділянки пляжу, відремонтовані ж позивачем буни № 6, 6а, 6б, 6в не були предметом цього договору.

12 липня 2010р. між Управлінням (Орендодавець) та ТОВ "Пасажирська канатна дорога" (Орендар) було укладено договір оренди берегозахисної споруди №107-ор.

У відповідності до п. 1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає в термінове платне користування берегозахисну споруду, у вигляді ділянки штучного піщаного пляжу "Отрада" між буною №6-в та траверсом №7 першої черги берегозахисних споруд, площею 3 150,0 м2, терміном на 15 років, відповідно до схеми, що є невід'ємною частиною даного договору (додаток №1).

Відповідно до п. 2.1 Договору Орендар вступає в термінове платне користування майном у термін, зазначений у Договорі, але не раніше дати підписання сторонами Договору й акта приймання-передачі майна (Додаток 3). Акт приймання передачі підписаний між сторонами 12 липня 2010 р. ( а.с. 22 ).

Згідно до п. 3.1 договору орендна плата визначається на підставі ст. 19 ЗУ "Про оренду державного й комунального майна", постанови КМУ від 04.10.1995 р. №786 "Про методику розрахунку і порядок використання плати за оренду державного майна" і складає за перший місяць оренди 5827,5 грн..

Згідно п.п. 4.1.1 договору орендар зобов`язаний використовувати орендоване майно відповідно до його призначення й умов даного договору, а також Правил устаткування та експлуатації пляжів м. Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради.

П.п. 4.1.4 договору визначено, що орендар зобов'язується здійснювати за рахунок власних коштів, у терміни і в обсягах зазначених Приписами орендодавця, ремонтно-відновлювальні і профілактичні роботи з метою підтримки берегозахисних функцій пляжу, якщо такі погіршилися в результаті порушень при експлуатації, або техногенних процесів.

У відповідності до п.п. 4.1.8 договору орендар зобов`язаний здійснювати поліпшення орендованого майна, що впливають на зміну його вартості, тільки після підписання сторонами додаткової угоди до договору, яка обґрунтована проектно-кошторисною документацією, погодженою з орендодавцем, та складається у вигляді письмового документу, скріпленого підписами та печатками сторін.

Згідно п.п. 4.1.14 договору орендар повинен утримувати ділянку штучного пляжу у технічному стані, який гарантує виконання нею берегозахисних функцій та протягом всього строку оренди виконувати за рахунок власних коштів: ремонтно-профілактичні роботи, що утримують пляжну смугу від розмивів, інших неприпустимих експлуатаційних погіршень, при технічній необхідності зробити поповнення пляжу піском, приймати інші заходи щодо ремонту берегозахисної споруди - у терміни й обсягах, встановлених орендодавцем приписах.

Крім того, договором визначено, що відповідно до конкурсних умов до початку експлуатації орендованої берегозахисної споруди орендар має виконати за власні кошти: п.4-к.1.1 обстеження (у тому числі підводне) технічного стану пляжоутримуючої буни № 6-в, траверсу №7 першої черги ПЗС, хвилелому між ними та штучного пляжу (яке повинен замовити у ліцензованій проектній організації); п.4-к.1.2 за результатами обстеження виконати необхідний ремонт за розробленою та затвердженою у встановленому порядку документацією, у т.ч. капітальний ремонт берегозахисної споруди у вигляді ділянки штучного піщаного пляжу.

Таким чином, не зважаючи на те, що об'єктом оренди за даним договором є теж лише ділянка пляжу, ним встановлено обов'язок позивача здійснити за власні кошти ремонт берегоутримуючої буни № 6-в та траверсу №7, тобто висновок господарського суду про відсутність у позивача права вимагати відшкодування вартості ремонтних робіт цих об'єктів ґрунтується на умовах даного договору сторін.

Згідно п. 7.1. даний договір укладений терміном на п'ятнадцять років та діє з 12.07.2010 року по 31.12.2025 рік.

Аналізуючи матеріали справи колегія суддів зазначає, що господарський суд першої інстанції дійсно не звернув уваги на підставу позову, якою позивач вважає укладений сторонами в спрощений спосіб договір підряду та не надав оцінки відповідним доводам позивача, одначе це не спричинило прийняття невірного рішення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

З матеріалів справи вбачається, що Управління посилаючись на умови договору оренди №4 від 25.01.02р. листами №1830 від 21.10.2003р. /а.с.48/ та №10-1194 від 16.10.07р./а.с.43/ пропонувало позивачу здійснити ремонт бун № 6 - 6в, одначе означені листи не містять жодних пропозицій щодо умов відповідного договору підряду і не можуть вважатися офертою, тим більше, що у відповідь на ці листи позивач повідомив, що він не є будівельною чи проектною організацією /а.с.132/, а також, що для виконання таких робіт необхідно укласти договір підряду /а.с. 134/. Таким чином, протягом 2002-2012р.р. сторони не вчиняли жодних дій спрямованих на укладання договору підряду щодо ремонту пляжоутримуючих бун №6, 6а, 6б, 6в.

12.01.2012р. ТОВ "Пасажирська канатна дорога" звернулося до Управління з листом №12/01/12/01, в якому з посиланням на пошкодження окремих ділянок пляжу в силу погодних умов зими 2012р. просило направити спеціалістів для створення сумісної комісії з обстеження пляжу, а також берегозахисних споруд та подальшого складання дефектного акту /а.с.25/. Листом № 24/02/12/01 від 24.02.2012р. позивач звернувся до відповідача з проханням затвердити кошторисну документацію. Управлінням було затверджено дефектний акт та зведений кошторисний розрахунок вартості будівництва на суму 944732грн./а.с. 27-29/, в якому замовником будівництва зазначено позивача. Представлені ТОВ "Пасажирська канатна дорога" договірна ціна та форма КБ-№3 /довідка про вартість/, в яких замовником зазначено Управління підписів та печаток останнього не містять /а.с.30,36/.

3.02.2006р. правопопередник позивача та Приватне підприємство /далі-ПП/ «Моноліт» уклали договір підряду № 03/12, за яким перший замовив, а другий зобов'язався в строк, що визначається Графіком виконання робіт (додаток №2), виконати роботи з ремонту пляжоутримуючих бун № 6 та 6в на загальну суму 648247грн. /а.с.61-66/. Додатковими угодами від 30.12.09р., 30.12.11р. строк дії цього договору подовжувався, останньою - до 31.12.12р./ а.с.67,68/. Додатковою угодою від 1.02.12р. до складу об'єктів, що підлягають ремонту, включено буни № 6а та 6б та змінено вартість робіт на 909741,60грн. /а.с 69/. Відповідно до акту приймання виконаних робіт без дати /а.с.37-39/ ПП «Моноліт» здало, а ТОВ "Пасажирська канатна дорога" прийняло означені роботи /а.с. 71-73/. Крім того, за договором підряду №15/03/12 від 15.03.12р., укладеним між ТОВ "Пасажирська канатна дорога" та ТОВ "Юг-Укрстрой" /а.с.84-89/, останнім на замовлення позивача виконані ремонтні роботи на тих же об'єктах на суму 34989,60грн., які прийнято за актом без дати /а.с.90-92/. Таким чином, загальна вартість робіт з ремонту пляжоутримуючих бун №6-6в становить 944731,20грн..

У листопаді 2013р. ТОВ "Пасажирська канатна дорога" надіслало Управлінню кошторис та акт виконаних робіт листом /а.с.49/, в якому зазначило, що ним виконано поліпшення орендованого майна на суму 944732грн., у зв'язку з чим просило відповідно до умов договорів оренди провести перерахунок орендної плати передбачивши 50% знижку на період повного погашення витрат на поліпшення орендованого майна.

Управління відмовилося здійснити такий перерахунок з огляду на те, що відремонтовані об'єкти не входять до складу орендованого майна, а ремонтно-відновлювальні і профілактичні роботи з метою підтримки берегозахисних функцій пляжу є обов'язком орендаря, встановленим договором.

За відсутності пропозицій будь-якої сторони про укладання договору підряду та листування з приводу узгодження його умов, дії ТОВ "Пасажирська канатна дорога" цілком спростовують його твердження про виконання робіт з ремонту пляжоутримуючих бун №6, 6а, 6б, 6в на підставі договору підряду, укладеного з Управлінням в спрощений спосіб. Відсутність такого договору сторін свідчить про відсутність у Управління зобов'язань за ним і є достатньою підставою для відмови в задоволені позову ТОВ "Пасажирська канатна дорога" в повному обсязі.

В той же час ст.ст.1158-1160 ЦК України встановлені випадки, в яких особа має право вчинити дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення та вимагати з власника майна відшкодування відповідних витрат. З представлених Управлянням Рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів №552 від 13.12.96 р., Розпорядження Виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів №62р від 24.01.97р., інвентаризаційної відомості вбачається, що Управління є балансоутримувачем пляжоутримуючих бун №6, 6а, 6б, 6в, а його власником є територіальна громада м.Одеси, отже Управління не може відповідати перед позивачем і за означеними нормами права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ТОВ "Пасажирська канатна дорога" не є достатніми для скасування вірного по суті спору рішення господарського суду першої інстанції, отже його слід залишити без змін.

Згідно із ст.49 ГПК України витрати скаржника по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст.49, 99,101-105 ГПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Рішення господарського суду Одеської області від 08.09.2014 року, по справі № 916/2764/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пасажирська канатна дорога" - без задоволення.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Відповідно до ст. 110 ГПК України постанова може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 19.01.15 р.

Головуючий суддя Г.П. Разюк

Суддя С.І. Колоколов

Суддя В.В. Шевченко