ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб-сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2015 р. Справа № 923/1924/14

Господарський суд Херсонської області у складі судді Нікітенка С.В., при секретарі Гапоновій К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України", м. Київ

до фермерського господарства "Фламінго", с. Новофедорівка Голопристанського р-ну Херсонської області

про стягнення 180050,26 грн.

За участю представників сторін:

від позивача - юрисконсульт Тонконога В.В., довіреність №58 від 13.11.2014р.;

від відповідача - не прибув.

Суть спору: державне підприємство "Державний резервний насіннєвий фонд України" (позивач) звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з фермерського господарства "Фламінго" (відповідач) заборгованість у розмірі 180050,26 грн., з якої: 138500,20 грн. - сума основного боргу та 41550,06 грн. - сума штрафу. Судові витрати по справі позивач просить суд покласти на відповідача.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує посиланнями на умови договору №7-23 від 06.09.2013р., положення ст.ст. 11, 509, 525, 526, 549, 610, 611, 629 ЦК України та ст.ст. 173, 174, 175, 265 ГК України.

Відповідач у судове засідання 22.01.2015р. не прибув, відзиву на позовну заяву та інших витребуваних судом документів не надав, про причини неявки та невиконання вимог ухвали суду не повідомив, не зважаючи на ті обставини, що він належним чином повідомлявся судом про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням (а.с. 22).

Відповідно до п.3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представника сторони, справа може бути розглянута без його участі, якщо неявка представника не перешкоджає вирішенню спору.

Приписами ст. 77 ГПК України встановлено, що неявка представника сторони у судове засідання може бути підставою для відкладення розгляду справи, коли з-за такої неявки неможливо розглянути певну справу.

Неявка у судове засідання представника відповідача не унеможливлює розгляд справи №923/1924/14, не є підставою для відкладення її розгляду.

За таких обставин, відповідно до статті 75 ГПК України, справа розглядається без участі представника відповідача, за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті.

Представник позивача у судовому засіданні 22.01.2015р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд -

в с т а н о в и в:

Матеріали справи свідчать, що 06 вересня 2013 року між державним підприємством "Державний резервний насіннєвий фонд України" (надалі - позивач, або постачальник) і фермерським господарством "Фламінго" (надалі - відповідач, або покупець) був укладений договір поставки №7-23 (надалі - договір), за умовами якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця насіння сільськогосподарських рослин, а покупець зобов'язується прийняти це насіння та оплатити його вартість відповідно до умов, вказаних у цьому договорі (пункт 1.1. договору).

Відповідно до умов п.2.1.1. договору, постачальник зобов'язується передати у власність покупця, протягом 10 днів після виконання ним п.3.2.1. даного договору та після укладення договору застави і страхування предмету застави, насіння, а саме:

- озима пшениця "Одеська 267" 1 репр. у кількості 25 т по ціні 3200,00 грн./т, з урахуванням ПДВ. Місце зберігання насіння: СТОВ "Дружба" (Миколаївська обл., Баштанський район, с. Плющівка, вул. Центральна, 44);

- озимий ячмінь "Достойний" 1 репр. у кількості 30 т по ціні 3200,00 грн./т, з урахуванням ПДВ. Місце зберігання насіння: ПАТ "Баштанська сільськогосподарська машинно-технологічна станція" (Миколаївська обл., м. Баштанка, вул. О.Сизоненка, 5. Фактичне місце зберігання: Миколаївська обл., Баштанський район, с. Христофорівка).

На підставі п.3.2. договору, розрахунок проводиться покупцем шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника поетапно, а саме:

- суму у розмірі 17600,02 грн. на умовах 100% передоплати;

- суму у розмірі 158400,20 грн. покупець сплачує наступним чином: 1600,00 грн. до 25.10.2013р.; 1600,00 грн. до 25.11.2013р.; 1600,00 грн. до 25.12.2013р.; 1600,00 грн. до 25.01.2014р.; 1600,00 грн. до 25.01.2014р.; 1600,00 грн. до 25.02.2014р.; 1600,00 грн. до 25.03.2014р.; 1600,00 грн. до 25.04.2014р.; 1600,00 грн. до 25.05.2014р.; 1600,00 грн. до 25.06.2014р.; 1600,00 грн. до 25.07.2014р.; 142400,20 грн. до 01.09.2014р.

На виконання умов договору позивач передав, а відповідач на підставі довіреності №342974 від 03.10.2013р., виданої на ім'я Пукеці Володимира Івановича, отримав насіння на загальну суму 176000,22 грн., що підтверджується наступними документами, які підписані сторонами та скріплені їх печатками, а саме:

- видаткова накладна №7-32 від 03.10.2013р. на суму 96000,12 грн.;

- видаткова накладна №7-33 від 03.10.2013р. на суму 80000,10 грн.

Відповідач, в порушення умов договору за поставлений товар в повному обсязі не розрахувався, сплативши позивачу лише 37500,02 грн.

У зв'язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань, позивач звернувся до суду з позовом стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 180050,26 грн., з якої: 138500,20 грн. - сума основного боргу та 41550,06 грн. - сума штрафу.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Станом на день звернення позивача з позовом до суду, сума заборгованості відповідача перед позивачем за основною сумою боргу становить 138500,20 грн.

Проаналізувавши заявлені позовні вимоги з положеннями чинного законодавства суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України, договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

Відповідно до положень ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з приписами ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання є правовідношенням, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов'язку.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Доказів сплати суми основного боргу у розмірі 138500,20 грн. відповідачем суду не надано.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення суми боргу у розмірі 138500,20 грн., є доведеними і обґрунтованими.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми штрафу у розмірі 41550,06 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Частиною 2 статті 551 ЦК України передбачено що в разі, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Умовами пункту 8.5. договору сторони передбачили, що покупець сплачує постачальникові штраф у розмірі 30% від загальної вартості договору у разі невиконання п.2.2.1. цього договору.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.4 ст. 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

За поданим позивачем розрахунком, розмір штрафу становить 41550,06 грн.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок та визнано його обґрунтованим.

Доказів погашення заявленої до стягнення суми штрафу у розмірі 41550,06 грн., відповідачем суду не надано.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення суми штрафу у розмірі 41550,06 грн. є доведеними.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач позовні вимоги належними та доступними засобами доказування не спростував, а наявні в матеріалах справи документи свідчать про безспірність та обґрунтованість позовних вимог.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню.

Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у розмірі 3601,01 грн. відшкодовуються йому за рахунок відповідача, з вини якого спір було доведено до врегулювання у судовому порядку.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення і повідомлено представника позивача про дату складення повного рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2 Стягнути з фермерського господарства "Фламінго" (75652, Херсонська область, Голопристанський район, с. Новофедорівка, вул. Леніна, 45, код ЄДРПОУ - 32783393) на користь державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України" (03038, м. Київ, вул. Ямська, 32, код ЄДРПОУ - 30518866) суму основного боргу у розмірі 138500,20 грн., суму штрафу у розмірі 41550,06 грн. та 3601,01 грн. судового збору.

Наказ видати стягувачу після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 26.01.2015р.

Суддя С.В. Нікітенко