ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2015 р. Справа № 914/3546/14

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючий суддя Желік М.Б.

Суддів Костів Т.С.

Марко Р.І.

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління міндоходів у м. Києві Міністерства доходів та зборів України, м. Київ, вул. Лєскова, 2 (вих. № 8614/9/26-55-10-02 від 10.11.2014 року)

на постанову Господарського суду Львівської області

від 29.10.2014 року у справі № 914/3546/14

за заявою Приватного підприємства "Сохо Трейд", м. Львів

до боржника Приватного підприємства "Сохо Трейд", м. Львів, вул. Стрийська, 87-А ()

про визнання банкрутом

За участю представників сторін:

віз заявника (боржника): Тютько А.Б. - представник за довіреністю;

від скаржника - не з'явився;

арбітражний керуючий, ліквідатор - не з'явився.

Стороні роз'яснено її права та обов'язки, передбачені ст. ст. 22, 27 ГПК України. Клопотань про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід складу суду не надходило.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

29.10.2014 року постановою Господарського суду Львівської області (суддя Артимович В.М.) у справі № 914/3546/14 за заявою Приватного підприємства "Сохо Трейд", м. Львів вул. Стрийська, 87-А () про визнання його банкрутом, боржника визнано банкрутом, призначено ліквідатором - Тарасенка Тараса Петровича, зобов'язано оприлюднити повідомлення про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, зобов'язано ліквідатора надати суду звіт про виконану роботу, реєстр вимог кредиторів, повідомити усіх кредиторів про місце, дату та час розгляду справи, надати докази такого повідомлення, а після завершення заходів щодо ліквідації банкрута звіт та ліквідаційний баланс на затвердження.

Не погоджуючись із зазначеною постановою господарського суду ДПІ у Печерському районі Головного управління міндоходів у м. Києві подала апеляційну скаргу, в якій просить суд визнати причини пропуску строку на оскарження постанови суду першої інстанції поважними, поновити пропущений строк на оскарження, прийняти апеляційну скаргу до свого провадження, скасувати постанову суду першої інстанції та припинити провадження у справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час винесення оскаржуваної постанови, не враховано те, що боржником не було дотриманого вимог щодо добровільної ліквідації боржника, оскільки достовірність та повнота ліквідаційного балансу не були перевіреними у встановленому законом порядку органом державної податкової служби. Звертає увагу скаржник і на те, що господарським судом не було перевірено наявність чи відсутність у боржника станом на час порушення провадження у справі про банкрутство ознак неплатоспроможності, враховуючи те, що боржником вчасно подавалися податкові декларації (включно до червня місяця 2014 року), які свідчать про відсутність заборгованостей боржника та наявності доходів, які в свою чергу дають можливість прийти до висновку про ініціювання процедури банкрутства з метою невиконання зобов'язань.

20.11.2014 року автоматизованою системою документообігу суду справу № 914/35468/14 розприділено до розгляду судді доповідачу - Желіку М.Б. Розпорядженням в.о. голови суду від 24.11.2014 року до складу колегії суддів по розгляду справи № 914/3546/14 введено суддів Костів Т.С., Марка Р.І. Зазначеному складу колегії суддів відводів не заявляли.

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 24.11.2014 року скаржнику поновлено строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, а матеріали апеляційної скарги визнано достатніми для прийняття її до провадження, розгляд справи призначено на 03.12.2014 року.

03.12.2014 року та 17.12.2014 року ухвалами Львівського апеляційного господарського суду розгляд апеляційної скарги відкладався з підстав зазначених у них.

02.12.2014 року через канцелярію Львівського апеляційного господарського суду від боржника надійшов відзив на апеляційну скарг, в якому він зазначає, що норма ст. 60 ГК України, яка передбачала обов'язковість перевірки органом доходів та зборів повноти та достовірності даних проміжного ліквідаційного балансу, станом на час складення та затвердження проміжного балансу була виключена на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення процедури державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичних осіб за заявницьким принципом".

Через канцелярію суду 17.12.2014 року від представника боржника надійшло пояснення, в якому він на виконання вимог ухвали суду зазначає, що зміна місцезнаходження боржника відбулася у відповідності до протоколу № 2 від 24.07.2013 року; запити на визначення наявності або відсутності заборгованості із сплати податків та зборів за попереднім місцем реєстрації не направлялися, оскільки ДПС Печерського району м. Києва звернулося в межах провадження у справі про банкрутство з кредиторськими вимогами, таким чином фактична заборгованість перед податковим органом врахована при зверненні боржника з заявою про порушення провадження у справі, щодо звернення до органів пенсійного фонду за попереднім місцем реєстрації боржника, то таке положення не є обов'язковим. При цьому представник долучив до матеріалів справи рішення власника приватного підприємства "Сохо Трейд" від 24.07.2013 року та заяву органів податкової про визнання кредиторських вимог.

Боржник участь уповноваженого представника у судове засідання 21.01.2015 року забезпечив, який надав пояснення по суті апеляційної скарги та просив врахувати їх при винесенні постанови.

Сторони та інші учасники провадження у справі про банкрутство участі уповноважених представників в судовому засіданні не забезпечили, причин неявки суду не повідомили, хоча були належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, із врахуванням положень ст. 102 ГПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги на постанову місцевого господарського суду, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги слід задоволити, постанову Господарського суду Львівської області від 29.10.2014 року у справі № 914/3546/14 скасувати, а справу направити на розгляд до Господарського суду Львівської області.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Згідно з статтею 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний суд за наявними у справі та додатково поданими доказами повторно розглядає справу; апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

У силу п. 1-1 Прикінцевих і перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону № 4212-УІ від 22 грудня 2011 року з наступними змінами і доповненнями, чинній з 19 січня 2013 року), положення цього Закону, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Відтак, у провадженні справи № 914/3546/14 про банкрутство Приватного підприємства "Сохо Трейд" підлягають застосуванню положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону № 4212-УІ від 22 грудня 2011 року з наступними змінами і доповненнями, чинній з 19 січня 2013 року.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Як вбачається із матеріалів справи, 11.04.2014 року власником 100% частки Приватного підприємства "Сохо Трейд" прийнято рішення № б/н про припинення юридичної особи шляхом її ліквідації в добровільному порядку, у зв'язку складним фінансово-господарським становищем, та призначено ліквідаційну комісію у складі двох осіб: Тарасенка Тараса Петровича та Мороз Тетяни Михайлівни, визначено адресу роботи ліквідаційної комісії, встановлено терміни пред'явлення вимог кредиторів (том 1 арк. справи 24-25).

14.04.2014 року в офіційному спеціалізованому друкованому засобі масової інформації "Бюлетень державної реєстрації" № 280 (10) опубліковано оголошення про припинення ПП "Сохо Трейд" шляхом його ліквідації. 12.08.2014 року в газеті "Голос України" № 152 (5902) опубліковано аналогічне оголошення про припинення підприємницької діяльності боржника.

Заявник вказує на те, що проведеною інвентаризацією від 04.08.2014 року встановлено наявність у боржника цінних паперів (акцій простих іменних, емітованих Публічним акціонерним товариством "ДОМІНАНТА-КОЛЕКТ" у кількості 100 000 штук, з номінальною власністю однієї акції 0,25 ), дебіторська заборгованість за податком на прибуток 409,6 тис. грн.., за розрахунками з ПДВ 64,4 тис. грн.., за векселем № 6 на суму 2954 тис. грн.., печатка, статутні та реєстраційні документи, грошові кошти на рахунках підприємства в сумі 1,8 тис. грн. Натомість зазначає, що сума кредиторської заборгованості станом на перший квартал 2014 року становить 521 тис. грн. Однак, підприємство не спроможне розрахуватися за поточними зобов'язаннями, оскільки, відсутні виробничі запаси, товари, основні засоби; повернення дебіторської заборгованості за розрахунками з бюджетом з урахуванням економічної кризи вважається неможливим; відстрочена дебіторська заборгованість шляхом виданого векселя є безнадійною, бо векселедавець знаходиться в стані критичної неплатоспроможності; а поточні фінансові інвестиції характеризуються, як не високоліквідні.

Заявником подано до суду проміжний ліквідаційний баланс підприємства боржника станом на 30.09.2014 року, що затверджений рішенням власника боржника від 05.08.2014 року, чим він підтверджує неможливість задоволити вимоги кредиторів у повному обсязі під час ліквідації боржника не у зв'язку з процедурою банкрутства.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи.

За результатами розгляду заяви про порушення справи про банкрутство юридичної особи, майна якої недостатньо для задоволення вимог кредиторів, господарський суд визнає боржника, який ліквідується, банкрутом, відкриває ліквідаційну процедуру, призначає ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом для призначення розпорядника майна.

Обов'язки ліквідатора можуть бути покладені на голову ліквідаційної комісії (ліквідатора) незалежно від наявності у нього статусу арбітражного керуючого. Вирішення питання щодо визнання боржника банкрутом здійснюється в судовому засіданні, що проводиться не пізніше чотирнадцяти днів після порушення провадження у справі в загальному порядку, визначеному цим Законом.

Порушення справи про банкрутство за заявою боржника здійснюється за наявності однієї з таких умов: неплатоспроможності; загрози неплатоспроможності; неможливості боржника задовольнити вимоги кредиторів у повному обсязі під час ліквідації боржника не у зв'язку з процедурою банкрутства.

Неможливість боржника задовольнити вимоги кредиторів у повному обсязі під час ліквідації боржника не у зв'язку з процедурою банкрутства є ознаками неоплатності боржника та підставою для ініціювання процедури банкрутства боржника, що ліквідується власником, згідно зі статтею 95 Закону. При цьому приписи Закону щодо безспірності грошових вимог та строку їх невиконання (які визначають ознаки неплатоспроможності боржника) на такі правовідносини не поширюються.

Колегія суддів звертає увагу на те, що вирішення питання щодо визнання банкрутом такого боржника та призначення ліквідатора повинно здійснюватися в судовому засіданні, що проводиться не пізніше чотирнадцяти днів після порушення провадження у справі, в якому судом перевіряється поданий ліквідаційний баланс боржника та з'ясовується факт недостатності вартості майна боржника для задоволення вимог кредиторів.

Так, в порушення вимог Закону про банкрутство судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови не здійснено перевірки щодо вчинення ліквідаційною комісією усіх дій по виявленню наявності чи відсутності майна боржника, та з урахуванням зазначеного не з'ясовано факту недостатності чи достатності вартості майна боржника для задоволення вимог кредиторів.

24.07.2013 року рішенням № 2 власника Приватного підприємства "Сохо Трейд" вирішено змінити місцезнаходження підприємства з м. Київ, вул. Грушевського, 28/2, офіс № 43 на м. Львів, вул. Стрийська, 87а/100 та у зв'язку з чим затвердити нову редакцію статуту підприємства.

Матеріалами справи підтверджується, що державна реєстрація змін до статуту Приватного підприємства "Сохо Трейд" була здійснена 01.08.2013 року (номер запису № 5039035) реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві.

Однак, в порушення вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідаційною комісією не здійснено усіх заходів щодо виявлення майна боржника за попереднім місцезнаходженням, зокрема, не здійснено запитів до органів, які контролюють сплату загальнообов'язкових податків та зборів, не здійснено запитів щодо виявлення сільськогосподарської техніки, транспортних засобів, земельних ділянок, нерухомого майна, зареєстрованих за боржником, окрім того, не отримано довідок з банків, у яких відкрито рахунки боржника про залишок коштів на рахунках, що б свідчило про повноту дій щодо виявлення активів боржника та можливість встановити факт достатності чи недостатності активів для задоволення вимог кредиторів, на що господарський суд уваги не звернув.

Колегія суддів звертає увагу й на те, що згідно відповіді Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова (лист від 26.05.2014 року за вих.. № 5125/06-17) боржник на обліку не перебуває, згідно відповіді Львівського міського центру зайнятості (лист від 11.06.2014 року за вих.. № 09/4165) станом на 01.01.2011 року боржник не був зареєстрованим у Львівському міському центрі зайнятості як платник страхових внесків до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, інформацією про працівників, які перебували у трудових відносинах з боржником не володіє, з відповіді відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в. м. Львові (від 28.05.2014 року за вих. № 2197/05) вбачається, що відділення надати інформацію щодо наявності або відсутності заборгованості по сплаті страхових внесків не має можливості.

При цьому, згідно даних проміжного ліквідаційного балансу вбачається, що активи боржника становлять 3 906 тис. грн., в той час визнані боржником вимоги кредиторів становлять лише 521 тис. грн. Натомість, ліквідаційною комісією не надано належних та допустимих доказів в розумінні вимог ст. 34 ГПК України щодо неможливості повернення дебіторської заборгованості за рахунками з бюджетом та відстроченої дебіторської заборгованості за виданим векселем.

Враховуючи зазначені обставини суд першої інстанції прийшов до передвчасного висновку про наявність підстав для визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, не звернувши увагу на те, що ліквідаційною комісією не вжито усіх заходів щодо встановлення наявності основних засобів чи грошових коштів необхідних для погашення вимог кредиторів, та з урахуванням встановлених даних не встановив факт недостатності вартості майна боржника для задоволення вимог кредиторів, що є першочерговим при вирішенні даної справи по суті.

Рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України. Оскаржувана постанова вказаним вимогам не відповідає.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Беручи до уваги зазначене вище, діючи в межах повноважень передбачених ст. 103, 104 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вбачає підстави для задоволення вимог апеляційної скарги, відтак приходить до висновку про те, що постанову Господарського суду Львівської області у справі № 914/3546/14 від 29.10.2014 року слід скасувати, а справу направити на розгляд до господарського суду Львівської області. Судові витрати суд покладає на Приватне підприємство "Сохо Трейд", і такі повинні задовольнятись у першу чергу, як це передбачено ст.45 Закону про банкрутство.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 104, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Вимоги апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління міндоходів у м. Києві Міністерства доходів та зборів України, м.Київ, вул. Лєскова, 2 (вих. № 8614/9/26-55-10-02 від 10.11.2014 року) задоволити частково.

2. Постанову Господарського суду Львівської області у справі № 914/3546/14 від 29.10.2014 року скасувати.

3. Справу направити на розгляд Господарському суду Львівської області.

4. Стягнути з Приватного підприємства "Сохо Трейд", м. Львів, вул. Стрийська, 87-А () в доход спеціального фонду Державного бюджету України (МФО банку 825014, Банк ГУДКСУ у Львівській області, УДКСУ у Личаківському районі м. Львова, , рахунок 2006) 609 грн. 00 коп. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції. Витрати зі сплати судового збору повинні задовольнятись у першу чергу згідно з ст.45 Закону про банкрутство.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали даної справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 26.01.2015 року

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Костів Т.С.

суддя Марко Р.І.