ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" січня 2015 р.Справа № 916/4329/14

За позовом Першого заступника військового прокурора Південного регіону України, в інтересах держави,

в особі Міністерства оборони України

та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси

до Молодіжненської сільської ради

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1) Товариство з обмеженою відповідальністю «Саймон»

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача 2) Кабінет Міністрів України

3) Концерн «Військторгсервіс»

про визнання незаконним та скасування рішення

Суддя Демешин О. А.

За участю представників:

від прокуратури: Гончаренко А.О. - посвідчення

від позивача 1): Добров Ю.І. - довіреність

від позивача 2): не з'явився;

від відповідача: Сорокін К.О. - довіреність

від третьої особи 1): Стемковська Г.Я. - довіреність

від третьої особи 2): Касьянова О.В. - довіреність

від третьої особи 3): не з`явився

Суть спору: Перший заступник військового прокурора Південного регіону України (далі прокурор) звернувся до господарського суду з позовною заявою, в інтересах держави, в особі Міністерства оборони України (далі - позивач 1), Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси (далі - позивач 2) до Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (далі - відповідач) про визнання незаконним та скасування рішення відповідача від 20 березня 2008 року № 1004-V «Про передачу ТОВ «Саймон» (далі - третя особа 1) у довгострокову оренду строком на 49 років земельних ділянок загальною площею 8,5780 га для проведення берегоукріплювальних робіт і будівництва гідротехнічних протизсувних споруд, розміщення та обслуговування об'єктів рекреаційного призначення для організації відпочинку населення, розташованої в с. Молодіжне, вул. Набережна, 6, Овідіопольського району, Одеської області».

18.11.2014 року суд залучив до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Саймон».

02.12.2014 року суд залучив до участі у справі в якості третіх осіб на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Кабінет Міністрів України та Концерн «Військторгсервіс».

Прокурор та позивач позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач позов не визнав з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 02.12.2014 року та додаткових поясненнях від 24.12.2014 року.

ВСТАНОВИВ:

20 березня 2008 року Молодіжненською сільською радою було прийнято Рішення за № 1004-V «Про передачу ТОВ «Саймон» у довгострокову оренду строком на 49 років земельних ділянок загальною площею 8,5780 га для проведення берегоукріплювальних робіт і будівництва гідротехнічних протизсувних споруд, розміщення та обслуговування об'єктів рекреаційного призначення для організації відпочинку населення, розташованої в с. Молодіжне, вул. Набережна, 6, Овідіопольського району, Одеської області».

Зазначеним рішенням відповідач, зокрема, вирішив: затвердити проект землеустрою щодо відведення ТОВ «Саймон» у довгострокову оренду строком на 49 років земельних ділянок загальною площею 8,5780 га (земельної ділянки № 1 - площею 8,4389 га; земельної ділянки № 2 - площею 0,1391 га), в тому числі угідь: 8,5780 га - забудовані землі, що використовуються для відпочинку та інші відкриті землі (57. кемпінгів, будинків для відпочинку або для проведення відпусток), за рахунок земель рекреаційного призначення, раніше наданих у постійне користування Міністерству оборони України, в особі Квартирно-експлуатаційної частини району, у зв'язку із придбанням у власність ТОВ «Саймон» 73/5000 частин нежитлової будівлі, будівель і споруд «Оздоровчого комплексу «Ювілейний» на підставі договору купівлі-продажу державного майна об'єкта соціальної сфери шляхом продажу на аукціоні, укладеного 25 березня 2005 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області (продавець) та ТОВ «Саймон» (покупець), (лист-згода Міністерства оборони України від 23.12.2004 року № 220/2826, Південного територіального Квартирно-експлуатаційного управління МОУ від 23.11.2006 року № 303/22/1/742 на вилучення земельних ділянок), для проведення берегоукріплювальних робіт і будівництва гідротехнічних протизсувних споруд, розміщення та обслуговування об'єктів рекреаційного призначення для відпочинку населення, розташованої в с. Молодіжне, вул. Набережна, 6, Овідіопольського району Одеської області (п. 1 рішення); вилучити у Квартирно-експлуатаційної частини Одеського району, яку перетворено у Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси, земельні ділянки загальною площею 8,5780 га, зазначені у п. 1 цього рішення, за письмовою згодою землекористувача в особі уповноваженого органу (п. 2 рішення); передати ТОВ «Саймон» у довгострокову оренду строком на 49 років земельні ділянки загальною площею 8,5780 га (земельну ділянку № 1 - площею 8,4389 га; земельну ділянку № 2 - площею 0,1391 га), в тому числі угідь: 8,5780 га - забудовані землі, що використовуються для відпочинку та інші відкриті землі (57. кемпінгів, будинків для відпочинку або для проведення відпусток), вилучені у КЕЧ Одеської області на підставі п. 2 цього рішення, за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Молодіжне, вул. Набережна, 6, для проведення берегоукріплювальних робіт і будівництва гідротехнічних протизсувних споруд, розміщення та обслуговування об'єктів рекреаційного призначення для відпочинку населення (п. 3 рішення); укласти з ТОВ «Саймон» договір оренди земельних ділянок загальною площею 8,5780 га, зазначених у п. 3 цього рішення, у простій письмовій формі за взаємною згодою між орендодавцем та орендарем земельної ділянки (п. 4 рішення).

На виконання спірного рішення 14 квітня 2008 року між відповідачем та ТОВ „Саймон" було укладено Договір оренди земельної ділянки, який зареєстровано у Одеській регіональній філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 23 квітня 2008 року за № 10.

В позовній заяві прокурор зазначає, що прийнявши спірне рішення відповідач порушив права держави на землі оборони, оскільки відведена ТОВ «Саймон» земельна ділянка належала до земель оборони, які можуть перебувати лише в державній власності, і відповідно розпоряджатись такими землями мають право лише державні органи, а не органи місцевого самоврядування, яким є відповідач. Крім того, прокурор зазначає, що на спірній земельній ділянці знаходиться державне майно: будівлі за літ. Б І - ангар та Л І - ангар для човнів, якими в зв'язку з вилученням земельної ділянки відповідачем протиправно позбавлено можливості користуватись та обслуговувати будівлі ДП «Оздоровчий комплекс «Ювілейний». Також прокурор зазначає, що листом Міністра оборони України від 23.12.2004 року № 226/2826 не надавалась згода на припинення права користування спірною земельною ділянкою та її вилучення на користь Молодіжненської сільської ради.

Позивач 1), третя особа 2) та третя особа 3) підтримали заявлений прокурором позов в повному обсязі та просили його задовольнити за тих же підстав, які зазначені в позовній заяві прокурора, додатково зазначаючи про те, що вилученню спірної земельної ділянки повинно було передувати відповідне рішення Кабінету Міністрів України. Також зазначають, що до прийняття спірного рішення відповідачем не було отримано згоди землекористувача на вилучення земельної ділянки.

Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що спірна земельна ділянка знаходиться в межах села Молодіжне Овідіопольського району Одеської області, а тому саме відповідач є повноважним органом, який має право розпоряджатись земельною ділянкою, від якої Міністерство оборони України добровільно відмовилось. Також зазначає, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в довгострокову оренду ТОВ «Саймон» пройшов державну експертизу землевпорядної документації, про що свідчить Висновок за № 556-07 від 10.08.2007 року, згідно якого після врахування зауважень цей проект землеустрою відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам.

Третя особа 1), підтримуючи позицію відповідача, додатково зазначила, що на відведеній земельній ділянці відсутні об'єкти державної власності, про які йдеться в позові прокурора, і навпаки на орендованій земельній ділянці знаходиться належне на праві власності ТОВ «Саймон» нерухоме майно, яке було придбано в процесі приватизації майна ДП «Оздоровчий комплекс «Ювілейний», а також побудовано в процесі проведення протизсувних та берегоукріплювальних робіт, без виконання яких використання земельної ділянки взагалі не було можливим.

Заслухавши пояснення сторін та третіх осіб, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного:

25 березня 2005 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області (продавець) та ТОВ «Саймон» (покупець) було укладено Договір купівлі-продажу державного майна об'єкта соціальної сфери шляхом продажу на аукціоні, за яким третя особа 1) придбала у власність 73/5000 частини нежитлової будівлі, будівлі та споруди «Оздоровчого комплексу «Ювілейний», що знаходиться в Одеській області, Овідіопольський район, с. Молодіжне, вул. Набережна, буд. 6. Договір укладено за згодою Міністерства оборони України та Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області.

20.01.2006 року відповідач прийняв рішення за № 1436-IV, згідно п. 1 якого вирішив надати ТОВ «Саймон» дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у довгострокову оренду строком на 49 років земельної ділянки загальною площею 9,9101 га, в тому числі за складом угідь: 9,9101 га - забудовані землі, що використовуються для відпочинку, розташованої на території сільської ради в с. Молодіжне Овідіопольського району Одеської області, вул. Набережна, 6, для проведення берегоукріплювальних робіт і будівництва гідротехнічних протизсувних споруд, розміщення та обслуговування об'єктів рекреаційного призначення для відпочинку населення за рахунок земель, що перебувають у постійному користуванні Міністерства оборони України в особі Одеської Квартирно-експлуатаційної частини району і використовуються для розміщення та обслуговування Оздоровчого комплексу «Ювілейний», за умови письмової згоди землекористувача на вилучення у нього цієї земельної ділянки, та внести зміни до Державного акту.

23 грудня 2004 року Міністр оборони України звернувся на адресу голови Державної адміністрації Овідіопольського району Одеської області з листом за № 220/2826, з якого вбачається, що в зв'язку з реалізацією будівель та споруд Державного підприємства Міністерства оборони України «Оздоровчий комплекс «Ювілейний», розташованих в с. Молодіжному по вул. Набережній, 6, Овідіопольського району, Міністерство оборони України не заперечує проти вилучення земельної ділянки площею 12,5 га з земель оборони з метою землевідведення новому власнику майна.

Крім того, як вбачається з листа Південного територіального Квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України від 23.11.2006 року за № 303/22/1/742, Управління не заперечує проти вилучення земельних ділянок загальною площею 8,5780 га із земель наданих в постійне користування квартирно-експлуатаційній частині Одеського району на території Молодіжненської сільської ради Одеської області в межах села Молодіжне по вул. Набережній, 6.

Враховуючи наявність згоди Міністра оборони України та Південного територіального Квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України, 20.03.2008 року відповідачем було прийнято спірне рішення.

Згідно частин 1 та 3 ст. 124 ЗК України (в редакції, чинній станом на час прийняття спірного рішення) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового призначення та із земель запасу під забудову здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому статтями 118, 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ЗК України (в редакції, чинній станом на час прийняття спірного рішення), надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок.

Відповідно до п. 12 Розділу X «Перехідні положення» ЗК України (в редакції, чинній станом на час прийняття спірного рішення) до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснювали відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Таким чином, станом на 2006 - 2008 роки розпорядження землями (прийняття рішень про вилучення, надання дозволу на розроблення документації із землеустрою та надання (передача) земельних ділянок у власність чи користування) в межах населених пунктів здійснювали виключно відповідні органи місцевого самоврядування (сільські, селищні, міські ради).

За таких обставин, прийняття Молодіжненською сільською радою спірного рішення відповідало чинному в той час земельному законодавству, адже до розмежування земель державної та комунальної власності виключно органи місцевого самоврядування були наділені повноваженнями по прийняттю рішень щодо розпорядження землями в межах населених пунктів.

Наведене підтверджується роз'ясненням Державного агентства земельних ресурсів України від 06.01.2015 р. № 28-28-0.17-97/2-15.

Стосовно доводів позовної заяви щодо порушення прав держави на землі оборони суд зазначає, що з висновку № 556-07 державної експертизи землевпорядної документації, наданого Державним агентством земельних ресурсів України 10 серпня 2007 року вбачається, що після врахування зауважень проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в довгострокову оренду ТОВ «Саймон» відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам.

Факт врахування та усунення зауважень висновку державної експертизи землевпорядної документації від 10.08.2007 року № 556-07 підтверджено листом Головного управління земельних ресурсів у Одеській області № 2-10-05/609 від 18.03.2008 року.

При цьому, згідно ст.ст. 1, 4 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» державна експертиза землевпорядної документації - це діяльність, метою якої є дослідження, перевірка, аналіз та оцінка об'єктів експертизи на предмет їх відповідності вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам, а також підготовка обґрунтованих висновків для прийняття рішень щодо об'єктів експертизи. Одним з основних завдань державної експертизи є перевірка відповідності об'єктів державної експертизи вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації», при проведенні державної експертизи досліджуються, перевіряються, аналізуються та оцінюються: питання дотримання вимог законодавства та встановлених стандартів, норм і правил при прийнятті проектних рішень; відповідність передбачених документацією і матеріалами заходів завданням на проектування, вимогам раціонального використання та охорони земель, а також дотриманню законних прав та інтересів власників земельних ділянок та землекористувачів, держави і суспільства; еколого-економічна ефективність проектних рішень щодо запобігання їх негативного впливу на стан земельних ресурсів, суміжні земельні ділянки, ландшафт.

Таким чином, проведеною експертизою землевпорядної документації не встановлено фактів порушення прав держави при відведенні спірної земельної ділянки в оренду ТОВ «Саймон».

Стосовно доводів прокурора та позивача 1 щодо необхідності попереднього прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо добровільної відмови від права постійного користування земельною ділянкою, віднесеної до земель оборони суд зазначає наступне:

Відповідно до ст. 141 ЗК України, підставою для припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, добровільна відмова від права користування земельною ділянкою.

Згідно з п. 3 ст. 142 ЗК України, припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України», Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» органами, що здійснюють управління військовим майном є Кабінет Міністрів України та Міністерство оборони України.

Статтею 4 Закону України «Про управління об'єктами державної власності» передбачено, що суб'єктами управління об'єктами державної власності є міністерства та інші органи виконавчої влади.

Пунктами 44 та 45 Положення про порядок надання в користування земель (земельних ділянок) для потреб Збройних Сил України та основні правила користування наданими землями, затвердженого наказом Міністра оборони України від 22.12.97 р. № 483 (далі по тексту - Положення), за відсутністю потреби або по закінченню терміну користування землі, надані для потреб Збройних Сил України, підлягають передачі місцевим органам влади згідно з статтею 27 Земельного кодексу України. Передача земель місцевим органам влади проводиться за згодою Міністра оборони України або за його дорученням начальником розквартирування військ та капітального будівництва - начальником Головного, управління розквартирування військ та капітального будівництва Збройних Сил України.

Як роз'яснено в п. 4.2. Узагальнення судової практики розгляду господарськими судами справ у спорах, пов'язаних із земельними правовідносинами (лист Вищого господарського суду України від 01.01.2010 року), для правильного вирішення даної категорії спорів необхідно враховувати, що відповідно до законів України «Про оборону України», «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» Міністерство оборони України є уповноваженим державою органом управління військовим майном. З аналізу судової практики вбачається, що ВСУ та господарськими судами переважно підтримується правова позиція, згідно з якою необхідною умовою передачі земель оборони є згода на це Міністра оборони України або, за його дорученням, начальника Головного управління розквартирування військ та капітального будівництва Збройних Сил України.

Згода Міністра оборони України на вилучення земельної ділянки за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, с. Молодіжне, вул. Набережна, 6, площею 12,5 га з земель оборони з метою землевідведення новому власнику майна була надана в формі листа за № 220/2826 від 23.12.2004 р.

Враховуючи, що чинним на час прийняття відповідачем спірного рішення законодавством не було встановлено форми, в якій надається згода Міністра оборони України на вилучення земельних ділянок, суд вважає, що лист за № 220/2826 від 23.12.2004 р. є належним доказом такої згоди, оскільки у ньому викладено волевиявлення щодо вилучення відповідачем спірної земельної ділянки.

При цьому, прийняття відповідачем спірного рішення не потребувало прийняття окремого рішення (погодження) Кабінетом Міністрів України, адже згідно чинного на той час законодавства для прийняття рішення про вилучення земельної ділянки державної власності в зв'язку з добровільною відмовою землекористувача достатньою була наявність згоди Міністерства оборони України як суб'єкта управління військовим майном.

Наведене підтверджується зазначеним вище Узагальненням Вищого господарського суду України, а також роз'ясненням Державного агентства земельних ресурсів України від 06.01.2015 р. № 28-28-0.17-97/2-15.

Твердження представника позивача 1 про те, що вилучення спірної земельної ділянки повинно було відбуватись виключно на підставі рішення Кабінету Міністрів України, оскільки ця земельна ділянка відноситься до земель рекреаційного призначення судом до уваги не приймається з наступних підстав.

Факт приналежності спірної земельної ділянки до земель оборони підтверджується наявним в справі Державним актом серії Б № 032344 на право постійного користування земельними ділянками, виданим у 1986 році квартирно-експлуатаційній частині Одеського району, перетвореній в подальшому в Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси.

Відповідно до ст. 20 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення.

Зміна цільового призначення відведеної ТОВ «Саймон» земельної ділянки з земель оборони на землі рекреаційного призначення була проведена відповідачем при затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ТОВ «Саймон» (п. 1 спірного рішення), з одночасним вилученням земельної ділянки у КЕВ м. Одеси (п. 2 спірного рішення), що відповідало приписам ст. 20 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Отже, до прийняття спірного рішення земельна ділянка не відносилась до земель рекреаційного призначення. Тому, твердження представника позивача 1 про те, що її вилучення могло бути проведено лише Кабінетом Міністрів України, суперечить чинному законодавству та дійсним обставинам справи.

З приводу тверджень представника позивача 1 щодо відсутності згоди землекористувача на вилучення земельної ділянки суд зазначає, що згідно п. 1.1. Положення про квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси, квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси є структурним підрозділом Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління (далі - ТКЕУ), є бюджетною установою та підпорядковується начальнику Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління.

В свою чергу, згідно листа Південного територіального Квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України від 23.11.2006 року за № 303/22/1/742, Управління не заперечує проти вилучення земельних ділянок загальною площею 8,5780 га із земель наданих в постійне користування квартирно-експлуатаційній частині Одеського району на території Молодіжненської сільської ради Одеської області в межах села Молодіжне по вул. Набережній, 6.

Отже, враховуючи те, що КЕВ м. Одеси є структурним підрозділом Південного територіального Квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України та підпорядковується начальнику цього управління, лист від 23.11.2006 року за № 303/22/1/742 за підписом начальника управління Осадченко О.В., на думку суду є належним доказом наявності згоди землекористувача на вилучення земельної ділянки.

Стосовно доводів позову прокурора про порушення прав держави на користування та обслуговування державного майна, яке перебуває на спірній земельній ділянці, суд зазначає, що з наданого представником ТОВ «Саймон» плану відведення земельної ділянки вбачається, що будівля ангару під літ. «Б-І» та будівля ангару для човнів під літ. «Л-І», про які йдеться в позові, в межі відведеної третій особі 1) земельної ділянки не увійшли. При цьому, як пояснив представник третьої особи 1) після прийняття відповідачем рішення за № 1436-IV від 20 січня 2006 року, яким ТОВ «Саймон» було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки загальною площею 9,9101 га, з'ясувалось, що на частині даної земельної ділянки дійсно розташовані об'єкти, які не були придбані ТОВ «Саймон» на підставі Договору купівлі-продажу державного майна об'єкта соціальної сфери шляхом продажу на аукціоні від 25.03.2005 року, тож з метою недопущення порушення прав ДП «Оздоровчий комплекс «Ювілейний» на користування землею під належними йому будівлями спірним рішенням відповідача було затверджено проект землеустрою та передано в оренду ТОВ «Саймон» земельні ділянки загальною площею не 9,9101 га як планувалось спочатку, а лише 8,5780 га, тобто, на 1,33 га менше.

Позивачем наведене твердження представника ТОВ «Саймон» належними доказами спростовано не було.

Також судом береться до уваги те, що з акту № 63-06 інженерно-геологічного обстеження території та узгодження її використання, складеного 14 червня 2006 року Головним управлінням промисловості та розвитку інфраструктури Одеської обласної державної адміністрації, вбачається, що обстежена територія знаходиться в межах схилу морського берега, повністю ураженого зсувними процесами та абразією, в зв'язку з чим здійснення використання земельної ділянки № 6 по вул. Набережна у с. Молодіжне Овідіопольського району Одеської області можливе тільки після здійснення заходів з інженерного захисту території від проявів небезпечних екзогенних геологічних процесів. Таким чином, без проведення на спірній земельній ділянці протизсувних та берегоукріплювальних робіт її використання не було можливим і такі роботи були проведені ТОВ «Саймон» на підставі дозволів Інспекції державного архітектурно-будівельного контрою Овідіопольського району від 26 грудня 2006 року № 54 та Державної екологічної інспекції з охорони довкілля Північно-Західного регіону Чорного моря від 23 квітня 2007 року № 1061/05, після чого комплекс протизсувних та берегоукріплювальних робіт на морському узбережжі комплексу «Ювілейний» у с. Молодіжному Овідіопольського району Одеської області був прийнятий в експлуатацію згідно декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої 21 грудня 2012 року Інспекцією ДАБК в Одеській області за № ОД 0. На підставі зазначених документів, ТОВ «Саймон» стало власником нерухомого майна - виробничих та невиробничих будівель та споруд, розташованих за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н, с. Молодіжне, вул. Набережна, 6в, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно Серії САЕ № 347691 від 27 грудня 2012 року.

Усі перелічені документи є чинними, в судовому порядку недійсними не визнавались та не скасовувались.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 ГПК України, прокурор, який бере участь у справі, несе обов'язки і користується правами сторони, крім права на укладення мирової угоди.

Згідно ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи, що прокурором та позхивачами не надано доказів на спростування доводів відповідача та третьої особи 1), суд дійшов висновку що ним не доведено правових підстав для визнання недійсним рішення відповідача № 1004-V від 20.03.2008 р.

На підставі викладеного, у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України

Повне рішення складено 16 січня 2015 р.

Суддя О.А. Демешин