ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2015 р. Справа № 923/1818/14

Господарський суд Херсонської області у складі судді Остапенко Т.А. при секретарі Довгань О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, адреса фактичного знаходження: 75502, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1

до: Приватного підприємства "Приватне сільськогосподарське підприємство "Новогригорівське", місцезнаходження: 75540, Херсонська область, Генічеський район, село Новогригорівка, вул. Комсомольська, буд. 22; ідентифікаційний код 30812348

про стягнення 501428,04 грн. за договором купівлі продажу ПММ

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_2 - представник позивача за договором від 01 грудня 2014 року та ордеру ДН № 106125

від відповідача - Макаренко О.М. дов. № 2 від 05.08.2014 року

Позивач (ФОП ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) звернувся з позовом, в якому просить господарський суд стягнути з відповідача ПП "Приватне сільськогосподарське підприємство "Новогригорівське", (Херсонська обл., Генічеський р-н, с. Новогригорівка, ідентифікаційний код 30812348) 537774,15 грн., у тому числі 375322,50 грн. основного боргу за товар, відвантажений на підставі укладеного між сторонами договору купівлі-продажу № 1 від 30.04.2014 р.; 150508,80 грн. курсової різниці між вартістю одного долара США до української гривні за встановленим Національним банком України офіційним курсом, станом на 01.12.2014 р., а також 11942,85 грн. пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті товару.

15.01.2015 р. позивач звернувся із заявою, якою змінено предмет позову та зменшено розмір позовних вимог до 501428,04 грн., до стягнення заявлено 490292,36 грн. боргу разом з курсовою різницею, 11135,68 грн. пені. Заява судом прийнята, встановлена нова ціна позову.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем ст. 509, 524, 525, 526, 533, 548, 549, 625, 629 ЦК України, ст. 20, 189, 193, 232 ГК України, договірних зобов'язань в частині проведення повної та своєчасної оплати вартості одержаного товару.

Відповідач, не заперечуючи факту існування боргу, заперечує проти нарахування пені, оскільки наявність боргу пояснюється форс-мажорними обставинами внаслідок несприятливих погодних умов, значною втратою врожаю, внаслідок чого підприємство опинилося у скрутному фінансовому становищі. Наголошує на відсутності вини у порушенні строків оплати боргу Просить суд врахувати цю обставину та відстрочити виконання рішення до 01.07.2015р., тобто до закінчення збору ранніх зернових культур. Також, заперечує проти об'єднання позивачем в одній вимозі сум основного боргу та курсової різниці.

Позивач просить суд залишити без задоволення клопотання відповідача про відстрочку виконання рішення, взявши до уваги і його складне становище з огляду на неодержання і виключення з товарообігу значних коштів за відвантажений і неоплачений товар.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази, суд -

в с т а н о в и в:

На підставі укладеного між сторонами договору купівлі-продажу від 30.04.2014р. № 1, позивач зобов'язався передати у власність відповідача товар - паливно-мастильні матеріали, а відповідач - прийняти їх та провести оплату у порядку, встановленому умовами укладеного договору. (а.с. 12-14).

У пунктах 1.2, 1.3, 2.1, 2.3, 3.1, 3.2 та 3.5 договору сторони досягли домовленості щодо того, що найменування товару, його обсяги та вартість зазначаються в специфікаціях, які є невід'ємними частинами договору; поставка товару здійснюється автомобільним транспортом покупця; право власності на партію товару переходить до покупця з моменту виконання продавцем зобов'язань по відвантаженню партії товару і підписання витратних документів; оплата товару здійснюється в національній валюті України згідно курсу долара США до української гривні на момент проведення розрахунку у строк не пізніше 01.11.2014р.

У випадку несвоєчасного виконання зобов'язань по оплаті товару, покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несплаченої суми за кожен день прострочки. (пункт 4.5 договору).

Згідно з укладеною між сторонами специфікацією № 1 до договору № 1 від 30.04.2014 р. протягом березня-листопада 2014р. позивач зобов'язався відвантажити відповідачу дизпаливо у каністрах 20 л, 10 л, 5 л на загальну суму 555322, 50 грн. (а.с. 15).

На підставі складеного між ФОП ОСОБА_1 та директором підприємства відповідача акту приймання-передачі № 1 від 30.04.2014 р., позивач передав, а представник відповідача прийняв обумовлену в специфікації № 1 кількість палива на суму 555322, 50 грн., що свідчить про виконання ФОП ОСОБА_1 договірних зобов'язань щодо передачі товару (а.с. 16).

Складений між сторонами акт приймання-передачі, засвідчений підписами уповноважених представників сторін та скріплений їх печатками.

У встановлені умовами договору строки відповідач повний розрахунок за товар не здійснив, перерахувавши позивачу 03.10.2014 р. в рахунок оплати 130000 грн. та 21.10.2014 р. 50000 грн., що підтверджується наданими в матеріали справи платіжними дорученнями (а.с. 17-18).

Таким чином, залишок несплаченої відповідачем суми на одержаний товар станом на 01.12.2014р. становить 490292,36 грн.

Виходячи з домовленості, досягнутої сторонами у п. 3.2 договору № 1 вартість поставленого позивачем товару (555322,50 грн.) у еквіваленті американського долару до української гривні становила 46470,50 дол. США.

Відповідач частково оплатив вартість товару: в сумі 130000 грн., що за офіційним курсом гривні до долару США становило 10045,98 доларів США. (згідно повідомлення Національного банку України від 03.10.2014 р., опублікованого на офіційному веб-порталі Верховної Ради України офіційний курс станом на 03.10.2014 р. складав 1294,0496 грн. за 100 доларів США) та в сумі 50000 грн., що за офіційним курсом гривні до долару США становило 3860,83 доларів США (згідно повідомлення Національного банку України від 21.10.2014 р., опублікованого на офіційному веб-порталі Верховної Ради України офіційний курс станом на 21.10.2014 р. складав 1295,0582 грн. за 100 доларів США).

Таким чином, борг відповідача за одержаний та неоплачений товар станом на 01.11.2014 р. становить 421722,06 грн. або 32563,69 доларів США (згідно повідомлення Національного банку України від 01.11.2014 р., опублікованого на офіційному веб-порталі Верховної Ради України офіційний курс станом на 01.11.2014 р. складав 1295,0684 грн. за 100 доларів США).

На дату - 01.12.2014 р. борг відповідача у гривнєвому еквіваленті при офіційному курсі гривні до долара США - 1505,6413 грн. за 100 дол. США становить 490292,36 грн., з чим також погодився представник відповідача, присутній у судовому засіданні.

Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Пунктом першим статті 193 Господарського Кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться .

Аналогічна норма міститься і в статті 526 Цивільного кодексу України.

За визначенням частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Зважаючи на відсутність доказів проведення оплати поставленого товару в повному обсязі, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 490292,36 грн. з курсовою різницею, розраховані відповідно до п. 3,2 Договору, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача щодо чіткого розмежування сум основного боргу та курсової різниці в позовній вимозі про стягнення суми боргу з курсовою різницею в сумі 490292,36 судом до уваги не беруться, оскільки зазначена сума боргу розрахована відповідно до п. 3.2. Договору, в якому сторони узгодили порядок оплати товару відповідно до курсу долару США на момент розрахунку.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення 11135,68 грн. пені.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно із ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 551 ЦК України передбачено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Право на нарахування пені сторони узгодили в п. 4.5. договору, яким передбачили, що в разі порушення строків оплати покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості простроченої оплати за кожен день прострочення виконання зобов'язання.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 611, ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором, зокрема й сплата неустойки. Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинутоватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

У пункті 5.1 договору № 1 сторони передбачили можливість звільнення від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов'язань за договором купівлі-продажу, якщо доведуть, що таке невиконання договірних зобов'язань стало внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорні обставини). Перелік форс-мажорних обставин сторони узгодили у п.5.3. Договору.

Зазначаючи про наявність форс-мажорних обставин, відповідач посилається на виданий торгово-промисловою палатою України від 19.11.2014р. за № 5046/05-4 сертифікат № 1769 про наявність форс-мажорних обставин щодо визнання форс-мажорними обставинами погодних умов, які призвели до пошкодження і загибелі сільськогосподарських культур у 2014 р.

Зазначений сертифікат засвідчує, що внаслідок стихійного лиха 2014р. (несприятливі погодні умови, які визнані форс-мажорними обставинами) на площах ПСП "Новогригорівське" станом на 11.09.2014р. були пошкоджені та загинули посіви соняшнику на площі 386 га (83%), що підтверджується актом від 11.09.2014р., затвердженим Генічеською райдержадміністрацією та довідкою управління агропромислового розвитку Генічеської РДА від 27.10.2014р. № 01-31/44.

Сторона, яка знаходиться у форс-мажорних обставинах, внаслідок чого не може виконати зобов'язання за цим договором, зобов'язана терміново, не пізніше 3-х календарних днів з моменту їх виникнення, в письмовій формі проінформувати про це іншу сторону. Несвоєчасне інформування про форс-мажорні обставини позбавляє права на них посилатись. (п.5.5. Договору).

Посилання відповідача про неможливість попередження позивача про форс-мажорні обставини, внаслідок відсутності поштового зв'язку з м. Донецьк, судом не враховуються, оскільки не підтверджені належними і допустимими доказами.

Враховуючи наведені норми права та встановлений факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань, суд, перевіривши розрахунок суми пені, здійснений позивачем, відповідно до періоду виникнення заборгованості, передбаченого договором, з 01.11.2014 р. визнає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені за порушення строків оплати поставлених ПММ та задовольняє їх в сумі 9612, 95 грн. Пеня в сумі 1522,73 грн. заявлена до стягнення безпідставно.

Щодо заяви відповідача про відстрочку виконання рішення до 01.07.2015 р. - збору врожаю ранніх зернових, суд враховує заперечення позивача, а також недоведеність належними доказами наявності виняткових обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його виконання неможливим.

Квитанцією №69 від 09.12.2014 року позивачем сплачений судовий збір в сумі 10755,50 грн. (а.с. 5).

Законом України "Про судовий збір" (ст. 4) за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору визначається у розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат. Враховуючи, що позивачем було переплачено судовий збір в сумі 0,02 грн. та зменшено розмір позовних вимог, на підставі п.1 ч.1, ч.2 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" позивачу повертається 726,94 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Закону України "Про судовий збір", суд -

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного підприємства "Приватне сільськогосподарське підприємство "Новогригорівське", (75540, Херсонська область, Генічеський район, село Новогригорівка, вул. Комсомольська, буд. 22; ідентифікаційний код 30812348) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, (75502, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 490292,36 грн. боргу разом з курсовою різницею, 9612,95 грн. пені, 9988,45 грн. судового збору.

3. Відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення 1522,73 грн. пені.

4. Повернути фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, (75502, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 726,94 грн. судового збору.

5. Відмовити приватному підприємству "Приватне сільськогосподарське підприємство "Новогригорівське" у відстроченні виконання рішення суду.

6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 26.01.2015 року

Суддя Т.А. Остапенко