ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2015 р. Справа № 908/3116/13

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Івакіна В.О., суддя Камишева Л.М.

при секретарі Пляс Л.Ф.

за участю представників:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

третьої особи - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх.№3966З/1-8) на рішення господарського суду Запорізької області від 22 жовтня 2014 року у справі

за позовом Приватного підприємства "Діапазон", м. Запоріжжя

до Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк Сбербанку Росії", м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна, м. Київ

про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ПП "Діапазон", звернувся до господарського суду Запорізькій області з позовом, в якому просив визнати виконавчий напис від 15.08.2013 р. за №7669, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. на іпотечному договорі від 21.10.2011 р. таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 22.10.2014 р. у справі №908/3116/13 (суддя Корсун В.Л.) позов задоволено.

Розпорядженням голови ВГСУ №28-р від 02.09.2014 р. визначено, що розгляд господарських справ, які підлягають перегляду в апеляційному порядку Донецьким апеляційним господарським судом здійснюється Харківським апеляційним господарським судом

Відповідач, ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії", з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, вважаючи, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, з невідповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи. Просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Позивач у відзиві проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим. Зокрема, зазначає, що виконавчий напис від 15.08.2010 р. за №7669 всупереч вимогам діючого законодавства був вчинений щодо вимог, які не є безспірними. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення господарського суду - без змін.

Третя особа вимоги ухвал суду від 24.11.2014 р. та 23.12.2014 р. не виконала, відзив на апеляційну скаргу та документи в обґрунтування своїх заперечень не надала.

Учасники процесу своїх представників в судове засідання не направили, відповідач та третя особа про причини неприбуття не повідомили, хоча про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи зворотні повідомлення про вручення поштових відправлень.

Від ПП "Діапазон" 14.01.2015 р. надійшла телеграма (вх. №401), в якій позивач просить відкласти розгляд в зв'язку з неможливістю взяти участь в судовому засіданні через хворобу представника.

Розглянувши клопотання позивача колегія суддів, враховуючи що розгляд справи вже відкладався, позивач у відзиві висловив свою правову позицію стосовно апеляційних вимог, належних доказів в підтвердження неможливості забезпечити явку в судове засідання свого представника з поважних причин, а також неможливості направити іншого представника для участі в судовому засіданні позивач не надав, дійшла висновку про відмову в його задоволенні.

Нез'явлення в судове засідання представників сторін та третьої особи не перешкоджає розгляду справи, тому, враховуючи двомісячний строк розгляду апеляційної скарги, передбачений ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши повноту встановлення місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.08.2008 р. між ЗА банк "Дочірній банк Сбербанку Росії", правонаступником якого є ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" (банк), і ТОВ "СТС-СЕРВІС" (позичальник) укладено договір про відкриття кредитної лінії №20-Н/08/08ЮО з додатковими угодами №№ 1-10, згідно п. 1.1. якого банк зобов'язався відкрити позичальнику відновлювальну кредитну лінію в національній валюті України та надати позичальнику кредитні кошти за рахунок кредитної лінії на умовах цього договору, а позичальник зобов'язався використовувати кредит на цілі, зазначені в п. 1.5. цього договору, своєчасно та у повному обсязі виплачувати банку проценти за користування кредитом, а також повернути наданий йому кредит у розмірах та у терміни, зазначені в ст. 8 цього договору, і виконувати інші умови цього договору.

У договорі терміном "відновлювальна кредитна лінія" позначається кредитна лінія, за умовами якої після повного або часткового повернення наданого позичальнику кредиту банк здійснює на умовах договору подальше кредитування позичальника в межах ліміту, зазначеного в п. 1.2. цього договору, та до настання останнього дня дії кредитної лінії, зазначеного в п. 1.4. договору.

Пунктом 1.2. договору в редакції додаткової угоди № 7 сторони визначили строк надання банком кредитної лінії та її розмір.

Згідно з п. 1.3. договору в редакції додаткової угоди № 9 від 14.06.2011 р. розмір процентів за користування кредитом складає 18 % річних.

За змістом п. 1.4. договору про відкриття кредитної лінії в редакції додаткової угоди № 7 від 24.03.2011 р., останній день дії кредитної лінії - 27.08.2012 р.

Умовами п. п. 6.1., 6.2. договору сторони передбачили, що позичальник зобов'язується сплачувати банку проценти у розмірі, що зазначений в п. 1.3. цього договору. Проценти нараховуються на суму загальної заборгованості за кредитною лінією.

Проценти, нараховані за місяць відповідно до п. п. 6.1. - 6.5 договору, позичальник зобов'язаний сплачувати щомісяця не пізніше 17-го та наступних за ним двох робочих днів місяця, наступного за тим, за який вони нараховані (п. 6.6. договору в редакції додаткової угоди № 10 від 21.10.2011 р.).

У випадку зміни облікової ставки Національного банку України, а також у випадку порушення позичальником будь-якого із своїх зобов'язань, передбачених цим договором, - процентна ставка за користування кредитом в першому випадку збільшується прямо пропорційно збільшенню облікової ставки НБУ, а в другому випадку збільшується на 2% річних, після чого становитиме 20% річних. Зазначеним пунктом позичальник погоджує зміну процентної ставки, що не потребує укладення додаткової угоди між сторонами цього договору. Про настання подій, наслідком яких стало збільшення процентної ставки за користування кредитом, банк повідомляє позичальника письмово із зазначенням дати, з якої змінюється процентна ставка за користування кредитом, але в будь-якому випадку не пізніше ніж за 10 днів до застосування нової процентної ставки за користування кредитом (п. 6.9. в редакції додаткової угоди № 9 від 14.06.2011 р.).

Згідно з п. 8.1. договору, позичальник зобов'язався здійснювати повернення кредиту, наданого в межах встановленого ліміту кредитної лінії, таким чином, щоб загальна заборгованість за кредитною лінією не перевищувала відповідного розміру ліміту кредитної лінії, визначеного в п. 1.2. цього договору, станом на відповідну дату, з якої ліміт кредитної лінії зменшується.

Термін дії договору - до повного виконання зобов'язань позичальника (п. 11.3. договору).

З метою забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за договором про відкриття кредитної лінії №20-Н/08/08ЮО, 21.10.2011 р. між ПП "Діапазон" (іпотекодавець) та ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" (іпотекодержатель) укладено іпотечний договір, відповідно до п. 1.1. якого іпотекодавець зобов'язався передати іпотекодержателю в іпотеку майно, зазначене в п. 3.1. цього договору.

Договір посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Обушенко Г.О. та зареєстрований в реєстрі за № 1671.

У відповідності до п. 2.1. договору іпотеки, забезпечуються іпотекою наступні зобов'язання боржника, які випливають з основного договору та можуть виникнути в майбутньому за основним договором, зокрема, але не обмежуючись: зобов'язання повернути іпотекодержателю кредит, наданий в гривні в межах кредитної лінії, відкритої строком до 27.08.2012 р. за основним договором з граничним лімітом кредитування в сумі 8 587 089,45 грн. з урахуванням індексу інфляції у разі прострочення повернення кредиту, наданого в межах ліміту кредитної лінії в національної валюті України, в строки, зазначені в основному договорі, а у випадках передбачених законодавством України та/або основний договором та/або цим договором - достроково; зобов'язання в строки та в порядку, які передбачені в ст. 6 основного договору, а у випадках передбачених законодавством України та/або основним договором та/або цим договором, - до настання термінів, зазначених в ст. 6 основного договору - сплатити/чувати іпотекодержателю, проценти за користування кредитом за основним договором з розрахунку 18% річних за користування кредитом в національній валюті України із можливістю зміни розміру процентів та стоків їх сплати у випадках, передбачених ст. 6 основного договору.

За змістом п. 3.1. іпотечного договору, предметом іпотеки є: нежиле приміщення ХІІ загальною площею 83,1 кв. м за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Якова Новицького, буд. 11/вул. Правди, буд. 51, який належить іпотекодавцю на праві власності згідно з договором купівлі-продажу нежитлового приміщення № 99, укладеного між іпотекодавцем та ПП "Стен сил" та актом прийому-передачі нежитлового приміщення від 29.12.2003 р.

Згідно з п. 3.2. договору, заставна вартість предмету іпотеку складає 855447 грн.

Пунктом 4.2.3. іпотечного договору визначено, що за рахунок предмету іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити всі свої вимоги у відповідності з цим договором, у тому числі шляхом прийняття предмета іпотеки у власність або продажу предмета іпотеки від свого імені будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.

Умовами п. 6.3. іпотечного договору передбачено, що іпотекодержатель набуває право вимагати дострокового виконання зобов'язань, зазначених в ст. 2 цього договору, а якщо його вимога не задоволена в 30-денний строк, - звернути стягнення на предмет іпотеки у разі, зокрема, невиконання або неналежного виконання боржником будь-якого із зобов'язань за основним договором, а також з інших підстав, передбачених основним договором, які дають право іпотекодержателю на дострокове стягнення заборгованості боржника за основним договором.

Відповідно до п. 6.4. іпотечного договору, у разі настання випадків, передбачених в п. 6.2.-6.3. цього договору, іпотекодержатель (дослівно) реалізує Предмет іпотеки, на який звернено стягнення на підставі рішення суду, вчиненого виконавчого напису нотаріуса.

02.08.2012 р. ПАТ "ДБ Сбербанку Росії" направило на адресу ПП "Діапазон" повідомлення-вимогу №3550/4/06-2-2 сплатити всю заборгованість в розмірі 9 352 763,95 грн. за договором про відкриття кредитної лінії №20-Н/08/08ЮО від 28.08.2008 р. в строк не пізніше 30 календарних днів.

Вимога отримана ПП "Діапазон" 15.08.2012 р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу.

У зв'язку з непогашенням заборгованості 15.08.2013 р. ПАТ "ДБ Сбербанку Росії" звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської О.В. із заявою про вчинення виконавчого напису (№5116/4/28-2 від 15.08.2013 р.).

15.08.2013 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. на підставі ст. 87 Закону України "Про нотаріат", п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. за №1172, вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 7669.

За виконавчим написом приватний нотаріус Верповська О.В. пропонує звернути стягнення на: нежиле приміщення ХІІ, загальною площею 83,1 кв. м, за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Якова Новицького, буд. 11/вул. Правди, будинок 51, що належить на праві приватної власності ПП "Діапазон". За рахунок коштів, виручених від реалізації у встановленому порядку переданого в іпотеку майна, задовольнити вимоги ПАТ "ДБ Сбербанку Росії" за кредитним договором в сумі 769 902,00 грн., що є частиною заборгованості по кредитному договору, а саме частиною заборгованості по процентам.

Постановою старшого державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 02.09.2013 р. відкрито виконавче провадження №39553463 з примусового виконання виконавчого напису №7669, виданого 15.08.2013 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В.

Вважаючи, що виконавчий напис був вчинений з порушенням норм чинного законодавства, ПП "Діапазон", звернувся до господарського суду Запорізькій області з позовом, в якому просив визнати виконавчий напис від 15.08.2013 р. за №7669 таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позову ПП "Діапазон" зазначає, що виконавчий напис вчинений з порушенням п. п. 2.3., 3.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. за №296/5 та ст. 88 Закону України "Про нотаріат".

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що виконавчий напис був вчинений без дотримання вимог щодо перевірки одержання іпотекодавцем письмової вимоги про усунення порушення зі сплати заборгованості по процентах за користування кредитом саме в розмірі 769 902,00 грн. за період з 01.01.2012 р. по 29.07.2013 р., а також за відсутності доказів щодо безспірності боргу боржника зі сплати цих процентів.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, враховуючи наступне.

Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Частиною 1 ст. 35 Закону України "Про іпотеку" унормовано, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 87 Закону України "Про нотаріат" передбачено, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість (ч. 1). Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ч. 2).

За приписами ст. 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, в т.ч. щодо вчинення нотаріусами виконавчих написів регламентується Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами, який затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. за № 296/5 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 22.02.2012 р. за № 282/20595.

Так, пунктом 2.3. глави 16 вказаного вище Порядку передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Пунктом 3.2. глави 16 зазначеного Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. за № 1172.

У відповідності до п. 3.5. Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку.

Згідно з Переліком, для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

З аналізу наведених вище норм чинного законодавства України та підзаконних нормативно-правових актів вбачається, що при вчинені виконавчого напису щодо звернення стягнення на майно боржника нотаріус повинен пересвідчитись, що іпотекодавцем одержана письмова вимога про усунення порушення та з цієї події сплинуло 30 днів, а також перевірити безспірність боргу боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов'язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя та за відсутності ознаки безспірності - відмовити у вчиненні виконавчого напису.

З матеріалів справи вбачається, що до заяви про вчинення виконавчого напису (№5116/4/28-2 від 15.08.2013 р.) приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису ПАТ "ДБ Сбербанку Росії" було надано, зокрема копію повідомлення-вимоги іпотекодавцю за вих. № 3550/4/06-2-2 від 02.08.2012 р., якою банк повідомив іпотекодавця, що станом на 14.06.2012 р. сума заборгованості по договору про відкриття кредитної лінії №20-Н/08/08ЮО від 28.08.2008 р. складає 9 352 763,95 грн., з яких: залишок заборгованості за кредитною лінією - 8 527 088,75 грн.; проценти за користування кредитом, нараховані за період з 01.01.2012 р. по 13.06.2012 р. - 726 654,73 грн.; пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за період з 28.02.2012 р. по 14.06.2012 р. - 84 394,26 грн.; пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією за період з 22.02.2012 р. по 14.06.2012 р. - 14 626,21 грн.

Заява відповідача про вчинення виконавчого напису та виконавчий напис нотаріуса вказують на наявність заборгованості ТОВ "СТС-СЕРВІС" перед ПАТ "ДБ Сбербанку Росії" за кредитним договором станом на 29.07.2013 р. в сумі 12 850 102,28 грн., з якої: залишок основного боргу за кредитом - 8 527 088,75 грн.; проценти за користуванням кредитом, нараховані за період з 01.01.2012 р. по 28.07.2013 р. - 2 600 396,38 грн.; пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитною лінією за період з 28.02.2012 р. по 29.07.2012 р. - 1 459 296,11 грн.; пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією за період з 22.02.2012 р. по 29.07.2013 р. - 263 321,04 грн.

Згідно виконавчого напису, сума, що підлягає стягненню - 769 902,00 грн., є частиною заборгованості по кредитному договору, а саме частиною заборгованості по процентам. Строк, за який проводиться стягнення за кредитним договором: з 01.01.2012 р. по 29.07.2013 р.

Таким чином, наявні в матеріалах справи докази свідчать, що розмір процентів за користування кредитом та строк їх нарахування, зазначені банком в повідомленні-вимозі та зазначені приватним нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі не співпадають.

Докази направлення ПАТ "ДБ Сбербанку Росії" на адресу ПП "Діапазон" вимоги про сплату заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом в сумі 769902,00 грн. за період з 01.01.2012 р. по 29.07.2013 р. за кредитним договором №20-Н/08/08ЮО матеріали справи не містять.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскільки отримання іпотекодавцем письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання є необхідною передумовою для звернення стягнення на предмет іпотеки, а вимога про сплату заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом в сумі 769 902,00 грн. за період з 01.01.2012 р. по 29.07.2013 р., про яку йдеться мова у оскаржуваному виконавчому написі іпотекодавцю банком не направлялась, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про порушення приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису від 15.08.2013 р. пункту 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами.

Місцевий господарський суд також вірно зазначив, що сплата процентів за користування кредитом, нарахованих банком в період після отримання ПП "Діапазон" повідомлення-вимоги №3550/4/06-2-2 є окремим зобов'язанням боржника перед кредитором, у зв'язку з чим, відповідно до вимог Закону України "Про іпотеку", іпотекодержатель з метою вчинення в подальшому іншого виконавчого напису відносно зазначеного зобов'язання має також направити відповідну вимогу іпотекодавцю із зазначенням нового періоду прострочення зобов'язання.

Колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про безпідставність посилання відповідача на безспірність вимог з огляду на таке.

Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж стовідсотково підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме у такому розмірі.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

В якості доказів наявності заборгованості ТОВ "СТС-СЕРВІС" перед банокм, останнім були додані до заяви про вчинення виконавчого напису розрахунок заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №20-Н/08/08ЮО станом на 29.07.2013 р. та виписка по особовим рахункам з 01.09.2008 р. по 29.07.2013 р.

Однак, розрахунок заборгованості та виписка по особовим рахункам не можуть вважатись належним доказом безспірної заборгованості боржника зі сплати процентів за користування кредитом оскільки: виписка містить відомості про видачу кредиту згідно договору №20-Н/08/08ЮО та сплати траншів відповідно до цього договору, однак, інформації щодо нарахування позивачу процентів за користування кредитом виписка по особовим рахункам не містить; розрахунок заборгованості ТОВ "СТС-СЕРВІС" перед банком за договором про відкриття кредитної лінії №20-Н/08/08ЮО містить відомості по сумах нарахованих процентів за користування кредитом та періоду їх нарахування, але не є первинним документом в розумінні норм ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", який би підтверджував безспірність вимог банку до боржника.

Оскільки договір №20-Н/08/08ЮО не містить фіксованої суми по сплаті процентів за користування кредитом, здійснений відповідачем розрахунок заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом є односторонньо складеним та не може підтверджувати наявність безспірної заборгованості боржника зі сплати процентів за користування кредитом.

Крім того, на момент вчинення виконавчого напису розглядались господарські справи №908/682/13-г та №5009/2827/12 у спорах, що виникли між ТОВ "СТС-СЕРВІС", ПАТ "ДБ Сбербанку Росії" та ПП "Діапазон" стосовно договору про відкриття кредитної лінії №20-Н/08/08/ЮО від 28.08.2008 р., рішення по яких не вступили в законну силу.

З огляду на наведене, у приватного нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості ТОВ "СТС-СЕРВІС" перед ПАТ "ДБ Сбербанку Росії" щодо суми нарахування процентів за користування кредитом в розмірі 769 902,00 грн. за період з 01.01.2012 р. по 29.07.2013 р., які зазначені у виконавчому написі, є безспірними.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, визнавши обґрунтованими позовні вимоги, а тому правові підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Відповідно до вимог статті 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Апеляційні вимоги не підтверджені належними доказами, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Запорізької області від 22.10.2014 р. у справі №908/3116/13 прийняте при належному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи та у відповідності до норм матеріального і процесуального права і підстави для його скасування відсутні, в зв'язку з чим, апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 22, 85, 91, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 22.10.2014 р. у справі №908/3116/13 залишити без змін.

Повна постанова складена 19.01.2015 р.

Головуючий суддя Пелипенко Н.М.

Суддя Івакіна В.О.

Суддя Камишева Л.М.