ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2015 р. Справа № 908/3702/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пуль О.А., суддя Гетьман Р.А., суддя Фоміна В. О.,

при секретарі Катренко І.С.,

за участю представників сторін:

позивача - представник Трохимець О.М. за довіреністю № 34-ню від 06.01.2015 року,

відповідача- представник Мальцев В.Є. за довіреністю № 7361 від 04.12.2014 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача - Державного територіально - галузевого об*єднання «Південно -Західна залізниця», м. Київ, (вх. № 4154 З/2-7) на рішення господарського суду Запорізької області від 04.11.2014 у справі № 908/3702/14,

за позовом - Державного територіально - галузевого об*єднання «Південно -Західна залізниця», м. Київ,

до Приватного акціонерного товариства «Запорізький електровозоремонтний завод», м. Запоріжжя,

про стягнення суми, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до господарського суду Запорізької області з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача на свою користь 44 689,00 грн. - витрат по усуненню недоліків.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 04.11.2014 року (суддя Мірошниченко М.В.) у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з вказаним рішенням господарського суду, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 04.11.2014 року та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм чинного законодавства.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує наступним. На його думку, судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного судового рішення не взято до уваги посилання позивача на п.8.5 укладеного між сторонами договору на капітальний ремонт тягового рухомого складу, відповідно до якого: «При виході з ладу складових частин, встановлених при капітальному ремонті, в гарантійний період виконавець сплачує отримувачу понесені витрати на усунення дефекту та штраф у розмірі 20% вартості від неякісного виконаного капітального ремонту (неякісно відремонтованих або нових складових частин, які встановлені виконавцем при капітальному ремонті). У разі нанесення виконавцем отримувачу збитків внаслідок неякісного капітального ремонту вузла або агрегату, останні стягуються отримувачем в повному обсязі понад штрафні санкції».

Окрім того, апелянт вважає, що суд дійшов невірного висновку стосовно того, що гарантійна колісна пара № 09777 знята з електровозу в ході поточного ремонту 16.01.2014 року, а ремонт колісної пари № 6020, яка встановлена замість колісної пари № 09777, виконаний раніше, тобто 18.12.2013 року, і тому витрати на її ремонт в сумі 44 689 грн. не можуть бути витратами, перенесеними внаслідок виходу з ладу гарантійної колісної пари № 09777, оскільки відповідно до укладеного договору на капітальний ремонт вузлів та агрегатів на заводі постійно ремонтується обладнання до електровозів, яке в подальшому і використовується для заміни обладнання, що виходить з ладу. Відповідно, відремонтовану на заводі колісну пару № 6020 було заплановано встановити на інший електровоз, але у зв'язку з виходом з ладу колісної пари № 09777, з метою уникнення простою локомотива, її встановлено на електровоз ВЛ 80к № 101.

Отже, суд першої інстанції в порушення норм матеріального права дав невірну оцінку доводам позивача та прийняв рішення про відмову в задоволенні позову, лише взявши до уваги доводи відповідача.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення господарського суду Запорізької області від 04.11.2014 року у даній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. При цьому, відповідач посилається на те, що, оскільки факт виходу з ладу та неякісного ремонту ТРС згідно з приписами Положення про порядок подачі і видачі з ремонту рухомого складу, затвердженого наказом Міністерства транспорту України № 261 від 22.04.2002 року, встановлюється актами - рекламаціями, а такий акт - рекламація щодо виходу з ладу колісної пари № 09777 на електровозі ВЛ 80к № 101 сторонами не складався, тому відсутні належні та допустимі засоби доказування факту неякісного ремонту зі сторони відповідача.

Розглянувши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила наступне.

Як убачається з матеріалів справи, позивач обґрунтовував свої позовні вимоги тим, що на підставі укладеного між сторонами договору від 13 06.2013 року на замовлення позивача відповідачем проведено ремонт електровозу ВЛ-80к № 101, на який була встановлена колісна пара № 09777. При проведенні поточного ремонту електровозу 16.01.2014 року колісну пару № 09777 ( з пробігом 41692 км) було знято з електровозу внаслідок задиру шийки моторно - вісового підшипника і замінено на іншу колісну пару -№ 6020. При цьому, колісна пара № 09777 знаходилась на гарантійному терміні експлуатації. Вартість встановленої колісної пари № 6020 становить суму 44 689,00 грн., що підтверджується рахунком - фактурою № 471 від 18.12.2013 року.

Пунктом 8.5 договору від 13.06.2013 року визначено, що при виході з ладу неякісно відремонтованих або нових складових частин в гарантійний період або при прийманні ТРС після капітального ремонту виконавець сплачує отримувачу понесені витрати на усунення дефекту.

Позивач у позовній заяві посилається на те, що у довідці Державної фінансової інспекції у Вінницькій області від 15.07.2014 року № 06-13/08 та в її вимозі про усунення порушень від 22.08.2014 року вказано, що ДТГО «Південно-Західна залізниця» понесло додаткові витрати на заміну несправного гарантійного обладнання ( колісної пари № 09777) на суму 44 689,00 грн., що і послугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Відповідач заперечував проти позову у повному обсязі. При цьому, посилався на пункт 8.6 договору від 13.06.2013 року, яким передбачено, що при виникненні відмов капітально відремонтованого ТРС та його обладнання в гарантійний термін, застосовується Положення про порядок подачі і видачі з ремонту рухомого складу, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 22.04.2002 року № 261. У порушення п.5.6,п.5.9, п.5.10 зазначеного Положення після виявлення дефекту колісної пари № 09777 позивач представника позивача не викликав; акт - рекламацію виявленого дефекту не склав, внаслідок чого в порушення статей 33,34 ГПК позивач не надав належного і допустимого доказу виходу колісної пари з ладу.

04.11.2014 року постановлено оскаржуване судове рішення. Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що доводи позивача про необхідність відшкодування йому вартості ремонту іншої колісної пари № 6020 у сумі 44 689,00 грн. є безпідставними і не узгоджуються з обов'язком відповідача, визначеним у п.8.5 договору, та не узгоджуються із приписами статті 852 Цивільного кодексу України, оскільки останнім не доведено до суду розмір витрат, понесених ним по ремонту колісної пари № 09777. Сума 44 689,00 грн. є вартістю ремонтних робіт іншої колісної пари № 6020, а тому відсутній причинно - наслідковий зв'язок між вартістю робіт по ремонту колісної пари № 09777 та загальною вартістю ремонтних робіт колісної пари № 6020.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого господарського суду, виходячи із наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, і цього не спростовано в апеляційній інстанції, 13.06.2013 року між ПрАТ «Запорізький електровозоремонтний завод» (виконавець, відповідач у справі), Державною адміністрацією залізничного транспорту України (замовник) та Державним територіально -галузевим об*єднанням «Південно -Західна залізниця» (отримував, позивач у справі) укладено договір на капітальний ремонт тягового рухомого складу № 69/2013-цю.

Пунктом 1.1 договору передбачено, що відповідач прийняв на себе зобов'язання щодо проведення капітального ремонту в обсязі КР-1 та КР-2 тягового рухомого складу (ТРС) електровозів ЧС 8, ЧС 4 та ВЛ 80к, переданого позивачем відповідачу. Відповідач зобов'язався надати в установлений строк послуги по капітальному ремонту ТРС, а позивач зобов'язався прийняти їх відповідно до вимог, зазначених в Положенні про порядок подачі в ремонт і видачі з ремонту рухомого складу, затвердженого наказом Міністерства транспорту України № 261 від 22.04.2002 року, а замовник зобов'язався оплатити ці послуги.

У пункті 3.1 договору обумовлено, що до обов'язків відповідача належить: виконання капітального ремонту ТРС; дотримання строків виконання робіт; забезпечення якості виконаних робіт з капітального ремонту ТРС.

У пункті 3.5 договору обумовлено, що до обов'язків отримувача належить : подача ТРС на капітальний ремонт в строки згідно з погодженим помічним графіком; прийняття ТРС з капітального ремонту.

Розділ 8 договору визначає умови гарантії та якості капітального ремонту ТРС.

Так, пунктом 8.1 договору сторони обумовити, що гарантії відповідача та якість капітального ремонту визначаються даним договором та Положенням про порядок подачі в ремонт і видачі з ремонту рухомого складу, затвердженого наказом Міністерства транспорту України № 261 від 22.04.2002 року.

Пунктом 8.2 договору сторони обумовити, що після капітального ремонту гарантійний термін в цілому на ТРС встановлюється півтора року з дня підписання акту здачі об*єкту після капітального ремонту.

Пунктом 8.3 договору визначено, що гарантійні терміни на окремі вузли, агрегати і деталі встановлені на капітально відремонтований ТРС встановлюються згідно з додатком № 5 до даного договору.

Пунктом 8.4 договору передбачено, що на виявлені позивачем дефекти капітального ремонту ТРС в гарантійний термін експлуатації складається акт - рекламація по формі згідно з додатком № 7.

Згідно з пунктом 8.5 договору при виході з ладу складових частин, встановлених при капітальному ремонті, в гарантійний період відповідач сплачує позивачу понесені витрати на усунення дефекту та штраф у розмірі 20% вартості від неякісно виконаного капітального ремонту (неякісно відремонтованих або нових складових частин, які встановлені відповідачем при капітальному ремонті). Усунення дефектів ремонту (модернізації) відповідачем на місці, в умовах депо, проводиться в термін, який вказується в акті - рекламації та не повинен перевищувати 20 днів.

У відповідності до пункту 8.6 договору порядок взаємодії відповідача та позивача при виникненні відмов капітально відремонтованого ТРС та його обладнання в гарантійний термін проводиться згідно з Положенням про порядок подачі в ремонт і видачі з ремонту рухомого складу, затвердженого наказом Міністерства транспорту України № 261 від 22.04.2002 року (надалі Положення).

Пунктом 1.1 Положення встановлено основні взаємовідносини між виконавцем та замовником з технічних питань по ремонту та модернізації рухомого складу, його вузлів та агрегатів, що носять загальний характер, і повністю або частково використовуються сторонами як додаток до договору.

Відповідно до пункту 5.6 Положення при виявленні замовником, після ремонту виконавцем, в межах гарантійного терміну, на рухомому складі, вузлах та агрегатах яких-небудь дефектів в результаті неякісного ремонту, замовник протягом не більше трьох робочих днів після виявлення дефектів або надходження рухомого складу в депо після виходу з ладу на шляху слідування, зобов'язаний телеграмою викликати представника виконавця. У телеграмі замовника про виклик представника виконавця повинні бути вказані: серія та номер рухомого складу, назва та номер агрегату або вузла, який вийшов з ладу, характер пошкодження, пробіг та дата випуску з капітального ремонту, дата прибуття в депо представників виконавця з урахуванням трьох робочих днів, необхідних для оформлення документів на відрядження та проїзних квитків, а також час для проїзду від виконавця до депо.

Відповідно до пункту 5.9 Положення для встановлення причин пошкодження об*єкта ремонту та участі в складанні акта - рекламації виконавець направляє своїх представників.

Відповідно до пункту 5.10 Положення акт-рекламація складається по встановленій додатком формі в термін не більше п'яти робочих днів з моменту прибуття до замовника представника виконавця та представника заводу, який проводив ремонт вузла або агрегату по кооперації ( якщо останній викликався). У разі неприбуття до замовника представника виконавця, акт - рекламація складається односторонньо. У випадках розбіжностей у питанні про причини виникнення дефекту або місце його усунення представник виконавця підписує акт-рекламацію із зауваженням про незгоду з висновками замовника та викладає свою окрему думку із зазначенням причинного зв'язку між порушенням правил експлуатації і утримання тягового рухомого складу та виникнення дефектів. Окрема думка викладається на окремому листку і додається до кожного примірника акта - рекламації, в який вноситься відмітка про наявність окремої думки. В цьому випадку замовник додає до акта - рекламації своє пояснення по суті окремої думки представника виконавця. Акт - рекламація вручається представником організацій , які брали участь у його складанні.

Як убачається з матеріалів справи, на виконання умов договору відповідачем проведений капітальний ремонт електровозу серії ВЛ 80к № 101 на загальну суму 3 533 200,00 грн., про що складено акт приймання з капітального ремонту від 04.10.2013 року ( а.с. 76).

З копії технічного паспорту колісної пари № 09777 ( а.с. 24-26), наданої позивачем, убачається, що колісна пара при пробігі 41 692 км, 16.01.2014 року знята у зв'язку з абревіатурою «моторно -осевого підшипника».

Судом першої інстанції встановлено, і цього не спростовано в апеляційній інстанції, що замість колісної пари № 09777 на електровоз встановлена інша колісна пара - № 6020, яка також прийнята з ремонту відповідача.

Позивач не сповіщав відповідача про вихід з ладу електровозу ВЛ -80к № 101 з гарантійною колісною парою та не викликав представників відповідача для встановлення факту виходу з ладу електровозу та складання акта - рекламації. Між сторонами не складався акт - рекламація щодо виходу з ладу колісної пари № 09777 на електровозі ВЛ 80к № 101 взагалі. Недоліки колісної пари № 09777 усунуті власними силами позивача у ДЕПО. Після ремонту власними силами колісна пара № 09777 18.01.2014 року знов встановлена на рухомий склад.

Згідно з приписами частин 2 та 3 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини… Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

За своїм правовим видом договір від 13.06.2013 року є договором підряду.

У відповідності до приписів частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовник) , а замовник зобов'язаний прийняти та оплатити виконану роботу. Як свідчить частина друга статті 837 Цивільного кодексу України договір підряду може укладатися на ремонт речі.

Згідно приписів статті 852 Цивільного кодексу України, якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршало роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.

Слід зазначити, що за умовами договору відповідач зобов'язався відшкодувати витрати, понесені позивачем на усунення дефекту по відновленню такої складової частини електровозу ( в даному випадку - колісної пари № 09777) (п.8.5 договору), тобто відповідач зобов'язався відшкодувати позивачу витрати на усунення дефекту по ремонту моторно -вісьового підшипнику колісної пари № 09777.

З огляду на наведені норми права та обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що доводи позивача про необхідність відшкодування йому вартості ремонту іншої колісної пари - № 6020 у сумі 44 689,00 грн., є безпідставними.

У відповідності до приписів статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, як вірно встановлено судом першої інстанції, і цього не спростовано в апеляційній інстанції, належного і допустимого доказу виходу з ладу колісної пари № 09777, а саме: акту - рекламації позивачем до господарського суду не надано, як і не надано доказів у підтвердження фактичного розміру витрат, понесених позивачем на відновлення колісної пари № 09777.

Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду Запорізької області від 04.11.2014 року у справі № 908/3702/14 слід залишити без змін, оскільки останнє винесене з дотриманням усіх матеріальних та процесуальних вимог законодавства, та відсутні підстави для його скасування.

Керуючись статтями 91, 99, 101, 102, п.1 ч.1 статті 103, ст. 105, Господарського процесуального кодексу України, Харківський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного територіально - галузевого об*єднання «Південно -Західна залізниця» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 04.11.2014 року у справі №908/3702/14 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 15. 01.2015 р.

Головуючий суддя О.А. Пуль

суддя Р.А.Гетьман

суддя В.О.Фоміна