ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2015 року Справа № 904/6908/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кощеєва І.М. (доповідач),

суддів: Євстигнеєва О.С., Кузнецова В.О.

секретар судового засідання Назаренко С.Г.

представники сторін:

від позивача: представник в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином

від відповідача: представник в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

товариства з обмеженою відповідальністю "ФІРМА "БІЗНЕСКОНТАКТ"

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2014 р. у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ФІРМА "БІЗНЕСКОНТАКТ",

м. Дніпропетровськ

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,

м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 77 125,91 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІРМА "БІЗНЕСКОНТАКТ" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, про стягнення 77 125,91 грн. за договором поставки №КР19/11 від 19.11.2013.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2014 р. ( суддя Соловйова А. Є. ) в задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи рішення, господарський суд виходив з обставин не надання до суду доказів того, що в період з 26.11.2013 р. по 15.04.2014 р. між Позивачем та Відповідачем відбувались господарські операції з поставки/передачі товару .

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, товариство з обмеженою відповідальністю "ФІРМА "БІЗНЕСКОНТАКТ" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить суд оскаржуване рішення скасувати, як незаконне та необґрунтоване, та прийняти нове рішення, про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Бізнесконтакт» до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором поставки в сумі 77 125 грн. 91 коп.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, вказуючи на те, що висновок суду про недоведеність заборгованості ФОП ОСОБА_1 за договором поставки № КР 19/11 від 19.11.2013 р. в сумі 77 125 грн. 91 коп. зроблений лише на припущеннях, хоча повинен бути правовим. Скаржник звертає увагу на те, що в матеріалах справи наявні договір поставки № КР 19/11 від 19.11.2013 р., укладений між ТОВ «Фірма «Бізнесконтакт» та ФОП ОСОБА_1, Акт від 04.04.2014 р. про знищення під час пожежі на складі ТОВ «Фірма «Бізнесконтакт» видаткових накладних про поставку товару ФОП ОСОБА_1, податкова звітність ( накладні ) щодо правовідносин між ТОВ «Фірма «Бізнесконтакт» та ФОП ОСОБА_1 за договором поставки № КР 19/11 від 19.11.2013 р., Акт звірки взаєморозрахунків за договором поставки № КР 19/11 від 19.11.2013 р., з яким був згоден ФОП ОСОБА_1, про що поставив свій підпис, та який підтверджує заборгованість останнього за договором в сумі 77 125 грн. 91 коп. Відповідач ФОП ОСОБА_1 неодноразово викликався судом у судові засідання для дачі пояснень по справі, однак знехтував своїм обов'язком. Позивач вважає , що суд не звернув уваги на вказані вище докази та поведінку Відповідача.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.12.2014 р. по справі № 904/6908/14, колегією суддів у складі: головуючого судді - Кощеєва І.М. (доповідач), суддів Євстигнеєва О.С., Бахмат Р.М., апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ФІРМА "БІЗНЕСКОНТАКТ" прийнято до розгляду, який було призначено на 16.12.2014 р.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.12.2014 р. розгляд апеляційної скарги було відкладено на 20.01.2015 р.

Розпорядженням секретаря судової колегії № 48 від 19.01.2015 р., у зв'язку з перебуванням судді Бахмат Р.М. - члена постійно діючої колегії суддів, визначеної наказом голови суду № 50 від 20.10.2014р., у відпустці, визначена для розгляду справи колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєва І.М. ( доповідач ), суддів Євстигнеєва О.С. , Кузнецова В.О.

Представник Позивача в друге судове засідання не з'явився, витребувані судом докази (оригінал Акту пожежі ) суду не надав. Клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги, від Позивача до суду не надходило.

Представник Відповідача жодного разу на виклик суду у судове засідання не з'явився, витребуваних судом документів не надав. Клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги, від Відповідача до суду не надходило.

Ст. 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представника сторони - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без його участі, якщо нез'явлення цього представника не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що сторони не скористалися своїм правом на участь в судових засіданнях, судова колегія розглядає апеляційну скаргу у відсутності представників сторін, за наявними в справі матеріалами.

У судовому засіданні 20.01.2015 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представника Позивача ( на попередньому судовому засіданні ), розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.11.2013 р. між товариством з обмеженою відповідальністю "ФІРМА "БІЗНЕСКОНТАКТ" ( Постачальник ) та фізичною особою -підприємцем ОСОБА_1 ( Покупець ) укладений Договір поставки № КР19/11 відповідно до умов якого Постачальник зобов'язався в обумовлений договором строк передати Покупцю Товар, а Покупець зобов'язався прийняти товар та оплатити його ( п. п. 1.1., 1.2. Договору ).

Відповідно до п. п. 1.3., 1.5. Договору, найменування, ціна та кількість Товару, що поставляється, визначаються у видаткових накладних, які є невід'ємною його частиною. Право власності на Товар переходить від Постачальника до Покупця в момент підписання Сторонами відповідної накладної, яка є підтвердженням передачі продукції у власність Покупця.

Згідно з п. 4.1. Договору, розрахунки по Договору здійснюються Покупцем з відстроченням 14 ( чотирнадцять ) календарних днів з дати поставки товару і переходу права власності на товар від Постачальника до Покупця.

В позовній заяві Позивач посилається на той факт, що в період з 26.11.2013 р. по 15.04.2014 р. він передав у власність Відповідача газети та журнали на суму 215 100,54 грн. В період з 05.12.2013 р. по 25.04.2014 р. Відповідач повернув Позивачу товар на суму 31 974,63 грн. Крім того, в період з 13.12.2013 р. по 15.07.2014 р. Відповідач здійснив оплату Позивачу в сумі 106 000,00 грн. З урахуванням викладеного, за розрахунком Позивача несплаченою залишилась сума у розмірі 77 125,91 грн. ( 215 100,54 грн. - 31 974,63 грн. - 106 000,00 грн. = 77 125,91 грн.), яку Позивач і просить стягнути з Відповідача.

В силу ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення ( ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" ) .

При цьому, первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити та містити дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Документами, які є підставою для оприбуткуванню товару, є накладні та товарно-транспортні накладні, що являються підставою для внесення запису в облікові бухгалтерські регістри.

Відповідно до матеріалів справи, Позивачем не були додані до позовної заяви видаткові накладні, які підтверджують факт поставки товару на суму 215 100,54 грн. за Договором. Суд першої інстанції неодноразово, своїми ухвалами зобов'язував Позивача надати видаткові накладні, що підтверджують факт поставки товару за договором поставки № КР19/11 від 19.11.2013 р. Проте Позивач вимоги ухвали суду не виконав, витребувані документи не надав.

Місцевий господарський суд оскаржуваним рішенням у даній справі відмовив Позивачу у задоволені вимог про стягнення 77 125,91 грн. за поставлений товар, пославшись на ті обставини, що Позивачем всупереч вимог ст. 33 Господарського процесуального кодексу України не було надано до суду доказів того, що в період з 26.11.2013 р. по 15.04.2014 р. між Позивачем та Відповідачем відбувались господарські операції з поставки/передачі товару.

Апеляційний господарський суд вважає такий висновок місцевого господарського суду обґрунтованим у зв'язку з наступним.

З огляду на вимоги ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обов'язок доказування законодавчо покладено на сторони.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку, встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Тому господарський суд правомірно відхилив надані Позивачем податкові накладні та квитанції про отримання електронного файлу податковою інспекцією, виходячи з того, що в силу положень чинного законодавства безпосередньо первинні документи є підставою для формування фінансової та податкової звітності підприємства, а не навпаки. За відсутності первинних документів, як підстави для формування податкової звітності та відображення у ній вчинених господарських операцій, дані декларацій, поданих до податкового органу, не можуть бути доказом відвантаження/отримання товару. Наявність податкової звітності не виключає можливості її уточнення (корегування) в майбутніх податкових періодах у разі самостійного виявлення платником податків помилок в поданих деклараціях ( ст. 50 Податкового кодексу України ).

Акт від 04.04.2014 р. про знищення під час пожежі на складі ТОВ «Фірма «Бізнесконтакт» видаткових накладних про поставку товару ФОП ОСОБА_1 - не є відповідним доказом, що підтверджує факт наявності пожежі, оскільки підписаний лише представниками Позивача, а з доданої до апеляційної скарги копії Акту про пожежу, взагалі не можливо зрозуміти стосовно якої пожежі його складено.

Наявність лише самого договору поставки № КР 19/11 від 19.11.2013 р., укладеного між сторонами, не є доказом виконання його умов сторонами.

Посилання Позивача на Акт звірки взаєморозрахунків за договором поставки № КР 19/11 від 19.11.2013 р., не може замінити відповідні первинні документи. Крім того, данні які містяться у вказаному Акті не співпадають з даними зазначеними Позивачем у позовній заяві пов'язаними з: передачею у власність Відповідача газет та журнали на загальну суму 215 100,54 грн.; поверненням Відповідачем Позивачу товару на суму 31 974,63 грн. та здійснення Відповідачем оплати в сумі 106 000,00 грн. Крім того, залишок заборгованості за Актом різниться від суми зазначеної у позові.

Зважаючи на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що рішення прийнято місцевим господарським судом за повністю дослідженими обставинами справи з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 101-103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ФІРМА "БІЗНЕСКОНТАКТ" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2014 року у справі № 904/6908/14 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2014 р. року у справі № 904/6908/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Постанова складена у повному обсязі 21.01.2015 року

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.С. Євстигнеєв

Суддя В.О. Кузнецов