ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2015 р. Справа № 907/595/14

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді Марка Р.І.

суддів Желіка М.Б.

Костів Т.С.

при секретарі судового засідання Греділь М.І.

за участю представників сторін:

від позивача - Стеблецький Р.В.;

від відповідача - Ковальський Г.В.;

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" б/н від 11.11.2014 року (вх. № 01-05/5498/14 від 24.11.2014р.)

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 04.11.2014р.

у справі № 907/595/14, головуючий суддя Якимчук Л.М., судді Івашкович І.В. та Мокану В.В.

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування", м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна нафтогазова компанія", м. Ужгород

про стягнення 6 996 841,50 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 04.11.2014р. у справі №907/595/14 (головуючий суддя Якимчук Л.М., судді Івашкович І.В. та Мокану В.В.) в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна нафтогазова компанія» про стягнення 6 996 841,50 грн. відмовлено повністю.

Не погодившись з вказаним рішенням місцевого господарського суду, Публічне акціонерне товариство «Укргазвидобування» звернулось до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Закарпатської області від 04.11.2014р. у даній справі скасувати з підстав порушення місцевим господарським судом норм матеріального права, невідповідності висновків суду обставинам справи та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити повністю.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Західна нафтогазова компанія» у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення Господарського суду Закарпатської області від 04.11.2014р. у даній справі залишити без змін з підстав його законності та обґрунтованості, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Згідно автоматичного розподілу справ КП "Документообіг господарських судів", 24.11.2014р. справу розподілено до розгляду судді - доповідачу Марку Р.І.

Розпорядженням в.о. голови суду від 25.11.2014р. у склад колегії для розгляду справи введено суддів Желіка М.Б. та Костів Т.С.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 26.11.2014р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 15.12.2014р.

В судових засіданнях 15.12.2014р., 22.12.2014р. та 13.01.2015р. колегією суддів за згодою представників сторін оголошувались перерви до 22.12.2014р., до 13.01.2015р. та до 20.01.2015р., відповідно.

В судовому засіданні 20.01.2015р. представники сторін підтримали доводи та заперечення, викладені в апеляційній скарзі та у відзиві на апеляційну скаргу, а також висловили свої міркування з питань, що виникли в процесі розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вирішила, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на аукціоні з продажу нафтопродуктів № 32, що відбувся 25.02.2014р. у м. Києві в ПАТ „Укргазвидобування", відповідачем, як покупцем №1, було придбано у позивача, як продавця, дизельне паливо в кількості 5 400 тонн, вартістю 58 411 200, 00 грн. з ПДВ з строком поставки з 01.03.2014р. по 10.04.2014р., що підтверджується аукціонним свідоцтвом №32-1 про продаж нафтопродуктів на аукціоні.

На підставі зазначеного аукціонного свідоцтва, 25.02.2014р. між ПАТ „Украгазвидобування" ( далі - продавець та позивач у справі) та ТОВ «Західна нафтогазова компанія» ( далі - покупець та відповідач у справі) було укладено договір № АН32/8440/дп-14 купівлі-продаж нафтопродуктів ( далі - договір).

27 лютого 2014року між сторонами було укладено додаткову угоду до договору купівлі-продаж нафтопродуктів № АН32/8440/дп-14 від 25.02.2014р. (далі - додаткова угода).

Відповідно до п.1.2. договору покупець зобов'язався оплатити та прийняти нафтопродукти на умовах договору, а продавець зобов'язався передати покупцю нафтопродукти протягом 01.03.2014р. - 10.04.2014р. відповідно до графіка поставки в загальній кількості 5 400 тонн.

Загальна сума договору складає 58 411 200, 00 грн., у тому числі ПДВ складає 9 735 200, 00 грн. ( п.2.3. договору).

Відповідно до п.3.2 договору ( зі змінами, внесеними додатковою угодою) поставка нафтопродуктів здійснюється після отримання продавцем оплати згідно п.5.2. договору, якщо інше не передбачене договором.

Пунктом 5.2. договору (зі змінами, внесеними додатковою угодою) сторони погодили, що покупець здійснює попередню оплату нафтопродуктів шляхом перерахування коштів в сумі 58 411 200 грн. на рахунок продавця в період з 25.02.2014р. по 10.04.2014р. Продавець має право відвантажити покупцю нафтопродукти без проведення попередньої оплати.

Відповідно до п.5.3. договору сума попереднього внеску 5 994 000, 00 грн., сплачена покупцем продавцю як попередній внесок для участі в аукціоні, зараховується продавцем в загальну суму договору як оплата покупцем нафтопродуктів, окрім випадку, передбаченого п.6.2. цього договору.

Пунктом 6.2 договору сторони погодили, що у випадку відмови покупця від цього договору або несвоєчасної чи не в повному обсязі оплати покупцем на рахунок продавця суми, вказаної у п.5.2 цього договору, попередній внесок, який був сплачений покупцем продавцю як попередній внесок для участі в аукціоні, не зараховується як оплата покупцем нафтопродуктів та залишається продавцю як штраф за неналежне виконання покупцем своїх зобов'язань.

Умовами п.6.3 договору сторони передбачили, що у випадку порушення покупцем строків оплати, вказаних в п.5.2 даного договору, покупець сплачує на користь продавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, за кожний день прострочення платежу, що діяла у період за який сплачується пеня та відповідно до вимог п.6.4 - у випадку порушення покупцем п.1.2 цього договору в частині приймання обсягів нафтопродуктів, покупець сплачує продавцю штраф в розмірі 2% від загальної вартості нафтопродуктів, не відвантажених з вини покупця.

Відповідно до п. 6.7. договору у випадку порушення покупцем зобов'язань зі сплати попередньої оплати покупець сплачує на користь продавця пеню у розмірі 20,9% річних від суми, на яку поставлені нафтопродукти, за кожен день не здійснення оплати, яка нараховується з дня отримання нафтопродуктів по день оплати включно.

Матеріалами справи підтверджено, а сторонами не заперечується, що у період з 01.03.2014р. по 10.04.2014р. позивач поставив відповідачу нафтопродукти в кількості 1 212, 675 тонн на загальну суму 13 117 372, 07 грн., а відповідачем станом на 11.04.2014р сплачено позивачу 13 117 372, 07 грн., в тому числі попередній внесок для участі в аукціоні 5 994 000, 00 грн.

Вважаючи вказане порушенням п 5.2. договору, 11.04.2014р. позивач, на підставі п.6.2. договору, зарахував попередній внесок в розмірі 5 994 000, 00 грн. як штраф за неналежне виконання покупцем своїх зобов'язань, а 02.06.2014р. надіслав відповідачу письмову вимогу № 2/1-07-2673 щодо сплати заборгованості за договором в розмірі 5 994 000, 00 грн., а також пені, інфляційних втрат та 3% річних, нарахованих на вказану суму заборгованості.

Зазначена вимога позивача залишена відповідачем без виконання, що і слугувало підставою для звернення ПАТ «Укргазвидобування» до Господарського суду Закарпатської області з позовом про стягнення з ТОВ «Західна нафтогазова компанія» 6 996 841,50 грн., з яких 5 994 000 грн. - заборгованість за поставлені нафтопродукти, 523 326,83 грн. - втрати від інфляції, 64 538,14 грн. - 3% річних та 414 976, 60 грн. - пеня ( з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 13.08.2014р. №2/1-312).

Розглянувши матеріали справи, місцевий господарський суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову зазначивши при цьому, що у даному випадку позивачем заявлено до стягнення суму штрафу за невиконання відповідачем як покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару, що не відповідає вимогам ст.ст. 693, 538 ЦК України.

Однак, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду не погоджується з такими висновками місцевого господарського суду, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем ( попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 цього Кодексу (ч.1 ст. 693 ЦК України).

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, а згідно ст.526 ЦК України, ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 199 ГК України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов'язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу.

Відповідно до вимог ст.230 ГК України у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити штрафні санкції ( неустойку, пеню, штраф).

Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до ч.4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Як зазначалось вище, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору купівлі-продаж нафтопродуктів № АН32/8440/дп-14 від 25.02.2014р., підставою для укладення якого були результати аукціону з продажу нафтопродуктів №32, який відбувся 25.02.2014р. в ПАТ "Укргазвидобування", що підтверджується аукціонним свідоцтвом №32-1. Умовами вказаного договору сторони погодили як порядок та умови постачання нафтопродуктів, так і умови та строки їх оплати, а також забезпечення виконання зобов'язання.

Так, пунктами 3.2., 5.4.сторони погодили, що поставка нафтопродуктів здійснюється після отримання продавцем оплати та в обсягах проведення попередньої оплати, а пунктом 5.2. договору відповідач зобов'язався здійснити попередню оплату нафтопродуктів шляхом перерахування коштів в сумі 58 411 200 грн. на рахунок продавця в період з 25.02.2014р. по 10.04.2014р.

Однак, відповідач свої зобов'язання по здійсненню попередньої оплати нафтопродуктів за договором станом на 11.04.2014р. виконав частково в сумі 13 117 372, 07 грн., в тому числі 5 994 000, 00 грн. попереднього внеску, чим порушив п.5.2. договору.

Пунктом 6.2 договору сторони погодили, що у випадку відмови покупця від цього договору або несвоєчасної чи не в повному обсязі оплати покупцем на рахунок продавця суми, вказаної у п.5.2 цього договору, попередній внесок, який був сплачений покупцем продавцю як попередній внесок для участі в аукціоні, не зараховується як оплата покупцем нафтопродуктів та залишається продавцю як штраф за неналежне виконання покупцем своїх зобов'язань.

Твердження відповідача про те, що позивач відмовився від застосування штрафу, оскільки листом від 03.03.14р. №11/2-515 погодився зарахувати частину сум попереднього внеску як оплату по іншому договору, розцінюється колегією суддів як безпідставне та необґрунтоване, з огляду на наступне.

Виходячи з п.5.2. договору, яким передбачено, що попереднє перерахування відповідачем, як покупцем по договору 58 411 200,00 грн. повинно було відбутись в період з 25.02.2014р. по 10.04.2014р., зважаючи на відсутність більш детального графіку оплати, в період до закінчення кінцевого строку сплати покупцем всієї суми вартості нафтопродуктів сплачені як попередній внесок для участі в аукціоні 5 994 000,00 грн. зараховувались, як оплата покупцем нафтопродуктів. І лише, коли станом на 10.04.2014 року зазначена повна вартість товару (на що розраховував позивач, визначаючи відповідача переможцем аукціону) не була перерахована покупцем, тобто з 11.04.2014 року у позивача виникало право на застосування пункту 6.2. договору, тобто залишення попереднього внеску як штрафу за неналежне виконання покупцем своїх зобов'язань.

При цьому, доводи відповідача про те, що згідно п.п.5.6.,10.1. договору кінцевим терміном здійснення оплати є 13.04.2014р. не визнаються належно обґрунтованими, оскільки п.5.6. договору встановлений 3-денний термін оплати уже поставлених нафтопродуктів згідно акту приймання-передачі. Разом з цим, визначений п.5.2. договору кінцевий термін внесення попередньої оплати, як обов'язку покупця змінений не був.

Таким чином, враховуючи обставини справи та умову п.6.2. договору, колегія суддів вважає, що позивачем правомірно та у повній відповідності до погоджених умов укладеного договору здійснено зарахування 5 994 000, 00 грн. сплаченого попереднього внеску як штраф.

Зважаючи на те, що 11.04.2014р. на підставі п.6.2. договору попередній внесок в сумі 5 994 000, 00 грн. був зарахований позивачем як штраф , станом на 11.04.2014р. у відповідача виникла заборгованість з оплати поставлених нафтопродуктів за договором в сумі 5 994 000,00 грн.

При цьому колегія суддів зазначає про помилковість висновку місцевого господарського суду про заявлення позивачем до стягнення з відповідача штрафу за невиконання відповідачем як покупцем обов'язку щодо попередньої оплати, оскільки предметом позову є стягнення з відповідача заборгованості за поставлені позивачем нафтопродукти.

Враховуючи все викладене вище, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду не погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 5 994 000,00 грн. заборгованості за поставлені нафтопродукти.

Разом з тим, відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Окрім того, відповідно до вимог ст.230 ГК України у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити штрафні санкції ( неустойку, пеню, штраф).

Згідно з ч. 6 статті 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів, за прострочку платежу, пеню у розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 6.7. договору у випадку порушення покупцем зобов'язань зі сплати попередньої оплати покупець сплачує на користь продавця пеню у розмірі 20,9% річних від суми, на яку поставлені нафтопродукти, за кожен день не здійснення оплати, яка нараховується з дня отримання нафтопродуктів по день оплати включно.

Враховуючи наведені положення чинного законодавства, обставини справи та умови укладеного між сторонами договору, здійснивши перерахунок належних до стягнення з відповідача на користь позивача пені, інфляційних втрат та 3% річних за період з 11.04.2014р. по 19.08.2014р., колегія суддів дійшла до висновку про підставність та обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 414 976, 60 грн. пені 523 326, 83 грн. інфляційних втрат та 64 538, 14 грн. 3% річних.

З врахуванням всього наведеного вище, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що висновки, викладені у рішенні Господарського суду Закарпатської області від 04.11.2014р. у даній справі не відповідають обставинам справи, а тому вказане рішення слід скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити повністю.

Судові витрати за розгляд справи місцевим господарським судом та перегляд рішення в апеляційному порядку покласти на відповідача, відповідно до вимог ст.49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 33, 43, 99, 101, 104, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд ,

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" задоволити.

2. Рішення Господарського суду Закарпатської області від 04.11.2014р. у справі №907/595/14 скасувати та прийняти нове рішення.

3. Позов Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" задоволити повністю.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна нафтогазова компанія" (88008, м. Ужгород, вул. Боженка, 2, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28, ) 5 994 000,00 грн. заборгованості, 414 976, 60 грн. пені, 523 326, 83 грн. інфляційних втрат, 64 538, 14 грн. 3% річних, 73 080, 00 грн. судового збору за розгляд справи місцевим господарським судом та 36 540, 00 грн. судового збору за перегляд рішення в апеляційному порядку.

5. На виконання постанови місцевому господарському суду видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повна постанова складена 26.01.2015 р.

Головуючий-суддя Марко Р.І.

Суддя Желік М.Б.

Суддя Костів Т.С.