РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/21519/14 15.01.15

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Мельник Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району

до Фізичної особи-підприємця Вайлова Андрія Вячеславовича

про стягнення 58 824,27 грн.

за участю представників:

від позивача:Денисюк В.В.- представник за довіреністю № 56-Д від 26.12.2014 р.
від відповідача: Вайлов А.В.- свідоцтво про державну реєстрацію № 620356 серія В01

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернулось Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" з позовом до Фізичної особи-підприємця Вайлова Андрія Вячеславовича про стягнення 58 824,27 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору про нарахування та збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги на користь їх виробників від 02.04.2007 р. в частині своєчасної плати за надані послуги, внаслідок чого у ФОП Вайлова В.А. утворилась заборгованість у вказаній сумі.

У позові Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця Вайлова А.В. суму основного боргу в розмірі 48 965,02 грн., інфляційну складову боргу в сумі 6 391,53 грн. та 3% річних в сумі 3 477,72 грн., а всього - 58 824,27 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив зазначив, що заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у нього відсутня, оскільки між ним та відповідачем не був укладений договір про надання житлово-комунальних послуг. А також, починаючи з 14.01.2013 р., послуги з опалення позивачем йому не надавались, оскільки прилади опалення були демонтовані. Крім того, просив до вимог про стягнення заборгованості за період з 12.09.2010 р. по 07.06.2011 р. застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

02.04.2007 р. між КП "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" в особі КП ЖЕК "Діброва" Шевченківської районної у м. Києві ради (сторона-1) та Фізичною особою-підприємцем Вайловим Андрієм Вячеславовичем (сторона-2) був укладений договір про нарахування та збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги на користь їх виробників № 86/1.

Пунктами 1.1, 1.2 договору встановлено, що сторона-1 здійснює нарахування та збір платежів на користь виробників послуг за спожиті стороною-2 комунальні послуги (теплова енергія, холодне водопостачання, водовідведення, тощо) в наданих обсягах.

Сторона-2 користується приміщенням загальною площею 97,1 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Уссурійська, 11, на підставі договору купівлі-продажу № ВКВ 723866 від 04.12.2007 р.

Відповідно до п. 2.1 договору сторона-1 зобов'язується на підставі розрахунків виробників послуг по першій вимозі сторони-2 інформувати його про кількість та вартість спожитих ним комунальних послуг;

- в 3-х денний термін, з моменту надходження від виробників послуг розрахунків, надати власнику або орендарю платіжне доручення (квитанцію) про суму сплати спожитих ним комунальних послуг;

У випадку несплати коштів за спожиті комунальні послуги сторона-1 має право стягнути з сторони-2 на користь виробників комунальних послуг прострочену заборгованість у відповідності з чинним законодавством (п. 2.1.3 договору).

Згідно з п. 3.1.1 договору сторона-2 зобов'язується в 3-х денний термін, після надходження платіжного доручення (квитанції), але не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, сплатити вартість спожитих комунальних послуг та інформувати про це сторону-1 в зазначений термін.

Відповідно до окремого доручення першого заступника голови Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації № 905 від 13.09.2010 р. з метою підвищення контролю за рівнем платіжної дисципліни і недопущення безоплатного використання теплової енергії та водопостачання Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" було зобов'язано заключити прямі договори з орендарями та власниками приміщень Шевченківського району міста Києва.

КП ЖЕК "Діброва" Шевченківської районної у м. Києві ради було зобов'язано передати позивачу всю первинну документацію, провести звірку з орендарями та власниками нежитлових приміщень Шевченківського району міста Києва, скласти акти звіряння станом на 01.10.2010 р.

На виконання вказаного окремого доручення КП ЖЕК "Діброва" Шевченківської районної у м. Києві ради було передано позивачу довідку про наявність станом на 30.09.2010 р. у ФОП Вайлова В.А. заборгованості за надані комунальні послуги у сумі 4 975,93 грн.

Також з матеріалів справи вбачається, що договір на використання теплової енергії та водопостачання між КП "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" та ФОП Вайловим В.А. у подальшому укладений не був, а тому нарахування вартості комунальних послуг здійснювалось на підставі договору від 02.04.2007 р. № 86/1, який є дійсним.

Крім того, відповідно до ст.ст. 1, 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Статтею 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що споживач зобов'язаний, зокрема, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 18 Порядку обліку та оплати послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

З огляду на викладене суд не приймає доводи відповідача про те, що договір між ним та позивачем не укладався, а тому й сплачувати послуги він не повинен.

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням іншої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Тарифи на постачання з центрального опалення, холодного та гарячого водопостачання і водовідведення були погоджені сторонами та на час розгляду даної справи не скасовані та недійсними не визнані.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншими учасниками відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Як зазначає позивач, у відповідача наявна заборгованість за надані послуги з опалення та холодного водопостачання за договором про нарахування та збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги на користь їх виробників від 02.04.2007 р. у сумі 48 964,02 грн. за період з 12.09.2010 р. по 17.07.2014 р.

Разом з тим, відповідач у своїй заяві просив суд застосувати наслідки спливу строків позовної давності за період з 12.09.2010 р. по 07.06.2011 р. до позовних вимог про стягнення з відповідача основної суми заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.

Згідно із ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Статтею 264 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

З розрахунку заборгованості, наданого позивачем вбачається, що 31.12.2010 р. відповідачу зараховано сплату за надані комунальні послуги в розмірі 308,00 грн., проте, позивачем не надано суду первинних документів про сплату вказаної суми, які б свідчили про добровільне погашення боргу відповідачем, що свідчило б про визнання ним боргу, а не самостійного зарахування позивачем цієї суми внаслідок зміни призначення платежу чи інших надходжень грошових коштів.

Отже, суд враховучи заяву відповідача про застосування строку позовної давності та відсутність доказів про поновлення чи переривання цього строку, застосовує до спірних правовідносин наслідки спливу строків позовної давності за період з 12.09.2010 р. по 07.06.2011 р. та приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за надані комунальні послуги у сумі 14 364,23 грн. за вказаний період задоволенню не підлягають.

За таких обставин, сума заборгованості склала 34 600,79 грн. (48 965,02 грн. - 14 364,23 грн.).

Також суд встановив, що у нежитловому приміщенні площею 94,8 кв. м. станом на 14.01.2013 р. власником вказаного приміщення (ФОП Вайловим В.А.) були демонтовані прилади опалення з метою встановлення приладів обліку теплової енергії, про що свідчить акт складений комісією у складі головного інженера ТОВ «Кийградсервіс», майстра ремонтної дільниці та майстра технічної дільниці від 14.01.2013 р.

Крім того, відповідачем наданий акт від 14.01.2013 р., з якого вбачається, що у вказаному приміщенні ним проведені роботи з теплоізоляції існуючих мереж теплопостачання, що проходять через вищезазначене приміщення у зв'язку з демонтажем приладів опалення.

Таким чином, суд вважає недоведеним позивачем той факт, що починаючи з 14.01.2013 р., послуги з опалення надавались відповідачу у заявленому до сплати обсязі, а тому нарахування даних послуг повинно здійснюватись за період з 18.07.2011 р. по 31.12.2013 р.

Беручи до уваги вищевикладене, та здійснивши перерахунок суми заборгованості за надані комунальні послуги суд встановив, що у відповідача наявна заборгованість за послуги з опалення за період з 18.07.2011 р. по 31.12.2013 р. та за послуги з холодного водопостачання за період з 18.07.2011 р. по 17.07.2014 р. у загальній сумі 25 936,98 грн, що підтверджується розшифровками рахунків абонента, обліковими картками спожитих послуг за вказаний період та розрахунком заборгованості, тобто у меншій сумі, ніж заявлено позивачем.

Оскільки доказів належної оплати вказаної заборгованості суду не надано, позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості з ФОП Вайлова В.А. суд задовольняє частково у сумі 25 936,98 грн.

Крім суми основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача інфляційну складову боргу в сумі 6 391,53 грн. та 3 % річних в сумі 3 477,72 грн. за період з 12.09.2010 р. по 11.09.2014 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.

Нормами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на вищенаведені норми законодавства та умови укладеного сторонами правочину, вимоги про стягнення інфляційної складової боргу та 3 % річних є такими, що заявлені правомірно. Разом з тим, суд вважає, що, оскільки зменшилась сума основного боргу, то заявлена сума матеріальних втрат також має бути перерахована.

Провівши розрахунок заявленої до стягнення суми матеріальних втрат з урахування встановленої суми основної заборгованості та періоду її нарахування, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню інфляційні втрати у сумі 3 551,63 грн. та 3 % річних в сумі 2 389,76 грн. за період з 18.08.2011 р. по 11.09.2014 р.

Згідно з ч. 5 ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" до Фізичної особи-підприємця Вайлова Андрія Вячеславовича про стягнення 58 824,27 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Вайлова Андрія Вячеславовича (03190, м. Київ, вул. Бабушкіна, буд. 27/3, кв. 9, ідентифікаційний код ) на користь Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" (03190, м. Київ, вул. Кирпоноса, 10/8, ідентифікаційний код 31731838) основну заборгованість у сумі 25 936 (двадцять п'ять тисяч дев'ятсот тридцять шість) грн. 98 коп., інфляційних втрат в сумі 3 551 (три тисячі п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 63 коп., 3 % річних в сумі 2 389 (дві тисячі триста вісімдесят дев'ять) грн. 76 коп.

У решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Вайлова Андрія Вячеславовича (03190, м. Київ, вул. Бабушкіна, буд. 27/3, кв. 9, ідентифікаційний код ) на користь Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" (03190, м. Київ, вул. Кирпоноса, 10/8, ідентифікаційний код 31731838) витрати по сплаті судового збору в розмірі 991 (дев'ятсот дев'яносто одну) грн. 00 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 15 січня 2015 року.

Повний текст рішення підписаний 20 січня 2015 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя К.І. Головіна