ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

0,2

15.01.15 № 910/406/15-г.

Суддя Ващенко Т.М., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Фрегат"

до Відкритого акціонерного товариства «Центренерго» в особі Зміївської теплової електричної станції

про стягнення 78 078,59 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Фрегат» звернулось Господарського суду міста Києва з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Центренерго» в особі Зміївської теплової електричної станції про стягнення 78 078,59 грн.

Подана Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою «Фрегат» позовна заява про стягнення 78 078,59 грн. не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню з посиланням на ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Згідно з ст. 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором чи його заступником, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Відповідно до вимог ст. 28 Господарського процесуального кодексу України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Таким чином, право на представництво юридичної особи пов'язане не з конкретною фізичною особою, а з наявністю акта органу управління юридичної особи, котрим ця юридична особа наділяє посадову особу повноваженнями вчиняти певні юридичні дії від імені підприємства.

При цьому, п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» визначено, що позовна заява підлягає поверненню, коли в позовній заяві відсутні відомості про прізвище та посаду керівника юридичної особи або до позовної заяви не додано належні документи на підтвердження повноважень особи, що підписала цю заяву як представник позивача в господарському суді (ч. ч. 3-6 ст. 28 ГПК України), і на ці документи немає посилання в заяві.

Позовну заяву № б/н від 08.01.15. від імені позивача підписано представником М.І. Толмачовим на підставі довіреності № б/н від 06.01.15., яку підписано директором С.М. Жуковою.

Проте, до позовної заяви № б/н від 08.01.15. не надано жодних доказів на підтвердження повноважень п. С.М. Жукової діяти від імені позивача в якості директора (протокол, наказ, тощо).

При цьому суд звертає увагу позивача на те, що витребування додаткових доказів з ініціативи господарського суду, а не за клопотанням сторін, які з різних причин не можуть подати ті чи інші докази, не передбачено статтею 38 Господарського процесуального кодексу України, та суперечить принципу змагальності, закріпленому в пункті 4 частини 2 статті 129 Конституції України та статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене позовна заява № б/н від 08.01.15. підлягає поверненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Приписами ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п. п. 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст. ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 Рішення у справі "Салов проти України" від 06.09.2005 року).

У Рішенні у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 року зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно зі ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Центренерго» в особі Зміївської теплової електричної станції.

Проте, з наданого опису вкладення у цінний лист № 40 від 08.01.15. та фіскального чеку від 08.01.15. вбачається, що позивачем направлено позовну заяву з доданими до неї документами на адресу Відкритого акціонерного товариства «Центренерго», проте, не направлено її на адресу відокремленого підрозділу відповідача - Зміївської теплової електричної станції, що зумовлює наслідки, передбачені п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Підставою для повернення позовної заяви є відсутність викладу обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, незазначення доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини (п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 57 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

При цьому, з матеріалів позовної заяви № б/н від 08.01.15. вбачається, що в підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, позивачем не подано рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.04. у справі № 42/19, постанову Київського апеляційного господарського суду міста Києва від 11.05.04. у справі № 42/19, докази відкриття виконавчого провадження по наказу у справі № 42/19 щодо боржника - Відкритого акціонерного товариства «Центренерго» та докази призупинення вказаного виконавчого провадження, докази на підтвердження стану розгляду справи 2004 року № 15/76-б Господарського суду міста Києва, докази невиконання відповідачем в добровільному порядку рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.04. у справі № 42/19.

Таким чином, суд дійшов висновку, про відсутність в позовній заяві доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, а саме не додано документів на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, внаслідок чого позовна заява підлягає поверненню на підставі п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, суд звертає уваги позивача на те, що при повторному зверненні з даною позовною заявою до суду, йому слід врахувати наступне.

Державною мовою в Україні є українська мова (ст. 10 Конституції України).

Відповідно до ст. 3 ГПК України, мова господарського судочинства визначається статтею 14 Закону України "Про засади державної мовної політики".

Приписами ст. 14 Закону України "Про засади державної мовної політики" встановлено, що судочинство в Україні у цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою. Сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою. Слідчі і судові документи складаються державною мовою.

Відповідно до п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

Беручи до уваги наведене, зважаючи на те, що заявником не дотримано вимог ст. ст. 54, 56, 57 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що приписи ст. 63 Господарського процесуального кодексу України носять імперативний характер, суд дійшов висновку, що викладені обставини є підставою для повернення позовної заяви відповідно до ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п. 1, 3, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву повернути без розгляду.

Звернути увагу позивача, що після усунення недоліків, які стали підставою повернення позовної заяви без розгляду, він може повторно звернутися до господарського суду міста Києва з позовом.

Суддя Т.М. Ващенко