ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" січня 2015 р.Справа № 924/1687/14

Господарський суд Хмельницької області у складі:

судді Заверуха С.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України" м. Київ

до Фермерського господарства "ім. КУДЕЛЬСЬКОГО" с. Фадіївка, Полонський район Хмельницька область

про стягнення коштів в сумі 32116,99 грн. з них 23089,99 грн. основна сума боргу та 9027,00 грн. - штраф.

Представники сторін:

позивача: Яцик І.Г. довіреність №66 від 13.11.14р.

відповідача: Кудельський В.Е. - представник за довіреністю

Повне рішення складено 26.01.2015р.

Суть спору: позивач - ДП "Державний резервний насіннєвий фонд України" звернувся з позовом до господарського суду Хмельницької області про стягнення коштів в сумі 46916,99 грн., з них 36089,99 грн. - борг, 10827,00 грн. - штраф.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідно до умов договору від 17.01.14р. №5-08 позивач (Постачальник) фактично передав Відповідачу (Покупець) насіння сої "Ворскла" 1 репродукції, у кількості 4,000 т. що підтверджується видатковою накладною від 24.02.14р. № РН-5005 та насіння кукурудзи "Кремінь 200 СВ" гібрид F1, у кількості 2,500 т. відповідно до видаткової накладної від 24.03.14р. №РН-5-05/1.

Відповідно до Договору позивач виконав повністю свої зобов'язання та передав, а Відповідач на підставі довіреності від 24.02.14р. №24/2 отримав зазначене насіння загальною вартістю 51249,99 грн.

Згідно п. 3.2. Договору, було затверджено графік розрахунку за поставлене насіння сільськогосподарських рослин, відповідно до якого Покупець повинен був провести розрахунок з Постачальником поетапно:

- суму у розмірі 11124,00 грн. на умові 100% передоплати;

- суму заборгованості у розмірі 40125,99 грн. до 01.09.14р. за наступним заліком: 1000,00 грн. до 25.03.14р.; 1000,00 до 25.04.14р.; 1000,00 грн. до 25.05.14р.; 1000,00 грн. 25.06.14р.; 1000,00 грн. до 25.07.14р.; 35125,99 грн. до 1.09.14р.

Станом на 18.09.14р. ФГ "ім. Кудельського" свої зобов'язання відповідно до умов Договору виконало частково, а саме сплатило на розрахунковий рахунок ДП "Держрезервнасінфонд" суму у розмірі 15160,00 грн.

Отже, сума заборгованості відповідача перед позивачем становила 46916,99 грн. з них 36089,99 грн. основна сума боргу та 10827,00 грн. - штраф.

Ухвалою від 16.12.14р. провадження у справі №924/1687/14 за позовом Державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України" м. Київ до Фермерського господарства "ім. КУДЕЛЬСЬКОГО" с. Фадіївка, Полонський район Хмельницька область в частині стягнення 6000,00 грн. основного боргу припинено.

Представником позивача в судове засідання подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача 39116,99 грн. з них 30089,99 грн. основна сума боргу та 9027,00 грн. - штраф.

Оскільки зменшення розміру позовних вимог не суперечить законодавству, не порушує чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси, вони господарським судом приймаються.

Ухвалою від 26.01.15 р. провадження у справі №924/1687/14 за позовом Державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України" м. Київ до Фермерського господарства "ім. КУДЕЛЬСЬКОГО" с. Фадіївка, Полонський район Хмельницька область в частині стягнення 7000,00 грн. основного боргу припинено.

Представник позивача в судове засідання з'явився на позовних вимогах наполягає в повному об'ємі.

Представник відповідача в судове засідання з'явився. В клопотанні від 25.11.2014 р., відповідач визнав основну суму боргу у повному об'ємі та зобов'язувався погасити її у найкоротший термін.

26.01.2015 р. відповідачем подано клопотання, в якому останній просить суд врахувати суму в розмірі 12750 грн. в т.ч. ПДВ 2125 для погашення заборгованості перед позивачем, вказуючи, що у відповідача є в наявності насіння сої в розмірі 1,5 тонн. отриманого по договору з державним підприємством.

Також, просить суд не застосовувати штрафні санкції, посилаючись при цьому на складну фінансову та економічну ситуацію.

Суд, розглянувши матеріали справи, встановив таке.

17.01.2014р. між Державним підприємством "Державний резервний насіннєвий фонд України" (Постачальник) та Фермерським господарством "ім. Кудельського" (Покупець) був укладений договір №5-08 поставки насіння, згідно п. 1.1. якого Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця насіння сільськогосподарських рослин (надалі - насіння), а Покупець зобов'язується прийняти це насіння та оплатити його вартість відповідно до умов, вказаних у цьому договорі.

Пунктом 2.1.1. Договору передбачено, що Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця протягом 10 днів виконання ним п. 3.2.1 даного Договору та після укладення договору застави і страхування предмету застави насіння:

- соя "Ворскла" 1 репр. у кількості 4,0 по ціні 7500 грн./т. з урахуванням ПДВ; Місце зберігання насіння: АФ "Голованівськ" в формі ТОВ Вінницька область, Бершадський район;

- кукурудза "Кремінь 200 СВ" гібрид F1 у кількості 2,5 т по ціні 8500 грн./т з урахуванням ПДВ; місце зберігання насіння: ТзОВ "Агро-Центр "Раївський" Дніпропетровська область, Сильнеківський район, с. Веселе, вул. Токова, 2.

Постачальник зобов'язується надати Покупцю довіреність та лист, що необхідні для отримання насіння (п. 2.1.4 Договору).

Відповідно до п. 2.2.1 Договору Покупець зобов'язується: оплатити вартість Насіння відповідно до умов розділу 3 цього договору та прийняти Насіння тільки для власного використання.

Згідно з п. 2.2.9 право власності переходить до Покупця після отримання Насіння від Постачальника. Після отримання Насіння Покупець несе всі ризики його випадкової загибелі або пошкодження.

Загальна вартість договору становить 51249,99 грн. з урахуванням ПДВ.

Пунктом 3.2. Договору передбачено, що розрахунок проводиться Покупцем шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника поетапно:

суму в розмірі 11124,00 грн. на умовах 100% передоплати (п. 3.2.1);

суму у розмірі 40125,99 грн. Покупець сплачує наступним чином: 1000 грн. до 25.032014р.; 1000,00 грн. до 25.04.2014р.; 1000,00 грн. до 25.05.2014р.; 1000,00 грн. до 25.06.2014р.; 1000,00 грн. до 25.07.2014р.; 35125,99 грн. до 01.09.2014р. (п. 3.2.2).

Відповідно до п. 3.3. Договору у разі невиконання Покупцем затвердженого графіку погашення заборгованості (в тому числі за кожним строком окремо) Постачальник має право достроково стягнути, а Покупець зобов'язаний достроково сплатити весь залишок заборгованості протягом 7 днів з моменту надходження вимоги на адресу Покупця письмової вимоги про це, якщо інший строк не вказано у письмовій вимозі.

Згідно з п. 4.2. за несвоєчасне проведення розрахунків, передбачених у розділі 3 цього Договору, Покупець сплачує Постачальникові штраф у розмірі 30% від всього залишку заборгованості.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками Сторін і діє до повного виконання зобов'язань Сторонами цього договору (п. 7.1. Договору).

На виконання умов даного договору позивачем було здійснено поставку товару відповідачу, а останній прийняв його без зауважень, що підтверджується видатковими накладними №PH-5-05 від 24.02.14р. на загальну суму 30000,00 грн., №РН-5-05/1 від 04.03.2014р. на загальну суму 21249,99 грн. та довіреністю №24/02 від 24.02.2014р. Загалом на суму 51249,99 грн.

Відповідач частково здійснив оплату отриманого товару в сумі 15160,00 грн., що підтверджується квитанцією від 25.11.2014р. на суму 1000,00 грн., платіжним дорученням №125722 від 06.05.2014р. на суму 1000,00 грн., платіжним дорученням №43559 від 25.03.2014р. на суму 1000,00 грн., платіжним дорученням №1203 від 12.03.2014р. на суму 2160,00 грн., платіжним дорученням №2401 від 24.01.2014р. на суму 2000,00 грн., платіжним дорученням №0702 від 07.02.2014р. на суму 7000,00 грн., платіжним дорученням №14 від 25.07.2014р. на суму 2000,00 грн.

За таких обставин заборгованість відповідача складає 36089,99 грн.

З врахуванням існування основного боргу в сумі 36089,99 грн., позивач нарахував відповідачу штраф в сумі 10827,00грн. та звернувся з даним позовом до суду за захистом порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

В судовому засіданні 26.01.2015 р. позивач просив суд стягнути з відповідача 9027,00 грн. штрафу (зміст клопотання від 13.01.2015р.).

Під час розгляду справи в суді відповідачем сплачено 6000,00 грн. основного боргу, що підтверджується платіжними дорученнями від 25.11.2014р. та від 05.12.2014р.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 16.12.2014р. на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України припинено провадження у справі в частині стягнення 6000,00 грн. основного боргу.

26.01.2015р. відповідач здійснив оплату основного боргу в сумі 7000,00 грн., що підтверджується квитанцією №0.0.342130570.1

Ухвалою від 26.01.15р. провадження у справі №924/1687/14 за позовом Державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України" м. Київ до Фермерського господарства "ім. КУДЕЛЬСЬКОГО" с. Фадіївка, Полонський район Хмельницька область в частині стягнення 7000,00 грн. основного боргу припинено на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом враховується наступне:

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

В силу зобов'язання боржник зобов'язаний вчинити на користь кредитора певну дію, в тому числі сплатити борг, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173 ГК України).

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до п. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобов'язання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи умови оплати за товар передбачені розділом 3 договору поставки товару №5-08 від 17.01.2014р. та докази часткової оплати, суд приходить до висновку, що відповідач допустив порушення умов договору поставки стосовно оплати.

Суд враховує і те, що приписами частин 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання, в тому числі підприємці, повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до Закону, інших правових актів, договору; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідача станом на час вирішення справи існує заборгованість в сумі 23089,99 грн., яка відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи, підтверджена належними доказами (договором, накладною, довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей, доказами часткової оплати), а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Доводи відповідача про можливе врахування суми в розмірі 12750 грн., судом до уваги не приймаються з огляду на те, що умовами договору поставки та чинним законодавством не передбачено можливості повернення отриманого товару (сої) через рік після його отримання, також відповідачем не доведено жодними доказами намагання відповідача повернути позивачу товар отриманий саме згідно договору поставки. При цьому враховується, що на час прийняття рішення позивач не знав, а фермерське господарство не повідомляло про намагання відповідача повернути товар. Крім того, державне підприємство в судовому засіданні категорично заперечувало проти отримання в рахунок погашення боргу товару - сої.

Оскільки відповідачем допущено порушення умов договору поставки №5-08 від 17.01.2014р. в частині своєчасної оплати вартості товару, тому наявні підстави для нарахування відповідачу штрафу.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача штраф у розмірі 30% в сумі 9027,00 грн. від суми не виконаного зобов'язання (згідно клопотання про зменшення позовних вимог від 13.01.2015р.).

Згідно з приписами ч. 1 ст. 230 ГК України, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Позивачем правомірно нараховано штраф в сумі 9027,00 грн. у розмірі 30% від суми боргу 30089,99 грн.

Приписами п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України та ст. 233 ГК України встановлено, що господарський суд має право зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора. При цьому, таке право суд реалізує, як за клопотанням сторони, так і за власною ініціативою.

Зазначена стаття кореспондується з ч.3 ст.551 ЦК України, згідно якої, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Розглядаючи питання про стягнення сум пені та штрафу, судами повинно бути взято до уваги: причини неналежного виконання зобов'язання, незначності прострочення у виконанні зобов'язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні, а також не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (аналогічна позиція у постанові ВГСУ від 31.10.2012 року №5004/718/12).

Суд дослідивши наявність підстав, передбачених ст. 233 Господарського кодексу України, ст. 551 Цивільного кодексу України для зменшення розміру штрафних санкцій, вважає за можливе зменшити розмір нарахованого штрафу на 2100,01 грн. та стягнути штраф в сумі 6926,99 грн. (9027,00 - 2100,01). При зменшені штрафу враховується, що сума боргу є незначною та по мірі можливості сплачується відповідачем, окрім того відповідачем 26.01.2015 р. сплачено 7000 грн. основного боргу (30% штрафу - 2100,01 грн.).

У зв'язку з цим у позові про стягнення 2100,01 грн. штрафу слід відмовити.

Відповідно до ст. ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача боргу в сумі 30016,98 грн., з яких 23089,99 грн. - основна сума заборгованості, 6926,99 штрафу. В решті частині щодо стягнення 2100,01 грн. штрафу суд відмовляє.

Враховуючи вищенаведене, згідно ст. 49 ГПК України судові витрати (по оплаті судового збору) покладаються на відповідача, так як спір виник внаслідок неправомірних дій останнього ( з врахуванням ухвал про припинення провадження у справі). При цьому, судом враховано п. 4.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" у разі коли господарський суд на підставі пункту 3 статті 83 ГПК зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України" м. Київ до Фермерського господарства "ім. КУДЕЛЬСЬКОГО" с. Фадіївка, Полонський район Хмельницька область про стягнення коштів в сумі 32116,99 грн. з них 23089,99 грн. основна сума боргу та 9027,00 грн. - штраф задовольнити частково.

Стягнути з Фермерського господарства "ім. КУДЕЛЬСЬКОГО" (с. Фадіївка, Полонський район Хмельницька область, код 33482957) на користь Державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України" (м. Київ, вул. Ямська, 32, код 30518866) 23089,99 грн. (двадцять три тисячі вісімдесят дев'ять гривень 99 коп.) основного боргу, 6926,99 грн. (шість тисяч дев'ятсот двадцять шість гривень 99 коп.) штрафу, 1827,00 грн. (одну тисячу вісімсот двадцять сім гривень 00 коп.) судового збору.

Видати наказ.

В решті частині щодо стягнення 2100,01 грн. штрафу відмовити.

Повне рішення складено 26.01.2015р.

Суддя С.В. Заверуха

Віддрук. 3 прим.:

1 - до справи,

2 - позивачу, (03038, м. Київ, вул. Ямська, 32),

3 - відповідачу, (30536, Хмельницька обл., Полонський р-н, с. Фадіївка).