ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2015 року Справа № 904/7762/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Широбокова Л.П. (доповідач)

суддів Пруднікова В.В., Орєшкіної Е.В.

при секретарі судового засідання: Валяр М.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: Ізмайлов Д.Л., довіреність №180 від 12.11.14, представник;

представник відповідача не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство Українського агропромислового холдінгу №2", м. Дніпропетровськ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2014р. у справі № 904/7762/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскоп",

с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинський район,

Київська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство

Українського агропромислового холдінгу №2",

м. Дніпропетровськ

про стягнення 135 499,66 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2014р. у справі №904/7762/14 (суддя Євстигнеєва Н.М.) позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство Українського агропромислового холдінгу №2", на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскоп" штраф - 15 826,85 грн, курсову різницю - 109619,48 грн, пеню - 3 035,30 грн, 20% річних - 2 428,23 грн, втрати від інфляції - 4 589,80 грн, витрати по сплаті судового збору - 2 709,99 грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Підприємство Українського агропромислового холдінгу №2" звернулось з апеляційною скаргою, в якій рішення просить скасувати як прийняте з невірним застосуванням норм матеріального та процессуального права при неналежному дослідженні всіх матеріалів справи. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що можливість врахування під час формування вільних цін доларового еквівалента визначена постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.1998р. №1998 "Про удосконалення порядку формування цін". Оскільки Позивач не використовував закуплений товар як складову сировину для виготовлення продукції, а лише реалізовував його, то правові підстави для формування вільних цін з урахуванням доларового еквіваленту відсутні, бо доларовий еквівалент можливий лише на імпортну складову. Окрім того, рішення у справі прийнято без участі Відповідача, що є порушенням його процесуальних прав.

Апелянт явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, причин неявки не повідомив, не зважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи (поштове повідомлення від 16.01.2015р.).

Позивач проти скарги заперечив. Зазначив, що про час та місце розгляду справи в суді першої інстанції Відповідач був належним чином повідомлений не тільки судом, а й самим Позивачем, та не був позбавлений права надати свої пояснення, заперечення, ознайомитися з матеріалами справи. Вказав, що ціни на товар, який був предметом договору купівлі -продажу насіння № 13 НК 235 ДНСС від 22.10.2013р. не регулюються державою, а визначаються виключно за домовленістю сторін. Зазначив, що застосування валютного коригування розміру вартості товару відповідає вимогам чинного законодавства. Просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом при розгляді справи встановлено, що 22.10.2013р. між Товариством з обмеженою "Агроскоп" як продавцем (надалі - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Підприємство Українського агропромислового холдінгу №2" як покупцем (надалі - Відповідач) був укладений договір купівлі-продажу насіння № 13 НК 235 ДНСС (надалі - Договір) строком дії з моменту його підписання до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним. 07.04.2014р. до Договору сторонами була укладена додаткова угода про зміну строку повної оплати за товар до 01.09.2014р.

Відповідно до п.1.1. Договору Позивач зобов'язався передати у власність Відповідача сорта насіння (товар) згідно специфікацій - додатків до договору, а Відповідач - прийняти товар та оплатити його вартість згідно умов договору.

Пунктом 2 Договору передбачено, що ціни, загальна вартість, найменування товару, вид обробки, одиниця виміру зазначаються у додатку №1 до договору купівлі-продажу насіння № 13 НК 235 ДНСС від 22.10.2013 року. В ціну товару входить вартість тари, упаковки та маркування. На дату поставки товару ціна визначається в еквіваленті євро до гривні та вказується в гривні. Ціна товару може бути змінена продавцем в односторонньому порядку у випадку зростання міжбанківського курсу придбання євро до національної валюти України на 1 (один) або більше процентів, діючого на дату кожного фактичного платежу, відносно міжбанківського курсу придбання євро до національної валюти України, що діяв на дату першого платежу за договором або поставки товару (в залежності від того, яка подія відбувається першою). Вартість товару розраховується за формулою та сплачується у гривні:

Х2= (Y2/Y1)*X1 де:

- X1 - вартість товару у національній валюті України на дату першого платежу за договором/ або поставки товару (в залежності від того, яка подія відбувається першою);

- Y1- міжбанківський курс придбання євро до національної валюти України, який визначається як середній на міжбанківському валютному ринку на дату першого платежу за договором або поставки товару (в залежності від того, яка подія відбувається першою), з урахуванням комісії банків на обслуговування платежів в розмірі 0,3%;

- Y2- міжбанківський курс придбання євро до національної валюти України, який визначається як середній на міжбанківському валютному ринку в день, що передує дню фактичних розрахунків по даному договору з врахуванням комісії банків на обслуговування платежів в розмірі 0,3%;

- Х2 -кінцева вартість товару у національній валюті України до сплати.

На виконання умов Договору, відповідно до специфікації від 22.10.2013р. (а. с. 12 на звороті) Позивач поставив, а Відповідач прийняв за видатковою накладною № АС000000657 від 22.10.2013р. вектра насіння озимого ріпаку (надалі-товар) на загальну суму 158 268,52 грн з ПДВ, що підтверджується підписами повноважних представників сторін на зазначеній накладній, в тому числі з боку Відповідача - Вибрик С.О., уповноваженого довіреністю №159 від 22.10.2013р. Факт отримання товару Відповідачем не заперечується.

Відповідно до п. 2.3. Договору Відповідач здійснює попередню оплату за товар у розмірі 20 % вартості кожної окремої партії товару, зазначеної в додатку або замовленні покупця не пізніше, ніж за 10 днів до дати поставки відповідної партії товару. Решта вартості товару (вартість товару зменшена на суму здійсненої попередньої оплати) виплачується покупцем до 01.07.2014р. Повний розрахунок за товар здійснюється покупцем не пізніше 01.07.2014р. Строк повної оплати за товар з 07.04.2014р. сторонами змінений до 01.09.2014р. (додаткова угода до Договору, а.с. 13).

Проте, Відповідач своїх зобов`язань за Договором не виконав, вартість отриманого товару не оплатив, що і стало підставою для звернення із позовом.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином відповідно до закону та договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

03.11.2014р. Позивачем було подано клопотання про зміну позовних вимог, з яких виключено вимогу про стягнення боргу у сумі 158 268,52 грн у зв`язку із повною його сплатою Відповідачем 30.09.2014р., що підтверджено випискою з особового рахунку Позивача за 30.09.2014р. У зв`язку із тим, що зобов`язання по оплаті виконано Відповідачем із простроченням, Позивачем, враховуючи заяву про зміну позовних вимог та клопотання від 10.11.2014р. про їх уточнення, було нараховано до стягнення з Відповідача: штраф - 15 826,85 грн; курсову різницю - 109619,48 грн; пеню - 3 035,30 грн; відсотки річних - 2 428,23 грн; інфляційні втрати - 4 589,80 грн.

Таким чином, враховуючи строк оплати товару, встановлений Договором (01.09.2014р.), та дату здійсненої оплати (30.09.2014р.), суд доходить висновку, що виконання Договору Відповідачем відбулося з порушенням встановлених строків.

Порушенням зобов'язання відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею).

За умовами п. 6.4. Договору у випадку порушення Відповідачем термінів оплати, обумовлених в договорі, Відповідач сплачує Позивачу неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення платежів по оплаті товару, від своєчасно неоплаченої суми заборгованості, за кожний день прострочення оплати до моменту повної оплати, а також 20% річних від простроченої суми. Крім того, в разі порушення покупцем строків попередньої оплати та/або оплати за товар відповідно до графіку встановленого договором, продавець має право стягнути з покупця штраф у розмірі 10 % від суми несплаченої або несвоєчасно сплаченої вартості товару. Штраф сплачується за кожне порушення строків проведення оплати, встановлених договором (п.6.5. Договору).

Пеня за заявлений Позивачем період з 02.09.2014р. по 29.09.2014р. з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ, розрахована на суму боргу 158 268,52 грн становить 3 035,30 грн, штраф - 15 826,85 грн (158 268,52 грн х 10%), вірно розраховані Позивачем та правомірно стягнуті судом першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сторони договору можуть зменшити або збільшити передбачений законом розмір процентів річних. Якщо укладеним сторонами договором передбачено збільшення розміру процентів у зв`язку з простроченням сплати боргу, розмір ставки, на яку збільшено проценти, слід вважати іншим розміром процентів (п. 4.2. Постанови Пленуму ВГСУ від 17.12.2013р. №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань»).

З урахуванням наведеного, суд, перевіривши розрахунки процентів річних та інфляційних втрат за період з 02.09.2014р. по 29.09.2014р., вважає правомірним стягнути з Відповідача 20% річних у сумі 2 428,23 грн та інфляційні втрати - 4 589,80 грн

Згідно з частинами першою, другою статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Зазначена норма кореспондується з положеннями частини другої статті 198 ГК України. Таким чином, вираження у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству (Лист Вищого господарського суду України від 29.04.2013р. № 01-06/767/2013 "Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань").

Нарахування курсової різниці здійснено Позивачем у відповідності до п. 2.2. Договору за формулою Х2 = (Y2/Y1)*X1 (визначення складових наведено вище) та з урахуванням середнього курсу євро (придбання) на міжбанківському валютному ринку станом на 22.10.2013р. (1 євро=11,2288 грн), комісії банку на обслуговування платежу (0,3%) та курсу євро на найближчий робочий день, що передував даті звернення із позовом (враховано курс євро станом на 19.09.2014р. - 19,0061 грн). Таким чином, курсова різниця ціни товару за Договором становить 109 619,48 грн, вірно розрахована Позивачем та правомірно стягнута судом першої інстанції. Враховуючи положення норм ст. 632 Цивільного кодексу України, а також принцип свободи договору, закріплений у ст. 627 Цивільного кодексу України, колегія суддів вважає заперечення скаржника стосовно неправомірності нарахування курсової різниці безпідставними.

Стосовно заперечень Відповідача щодо процесуальних порушень апеляційний суд зауважує, що про час та місце розгляду справи в суді першої інстанції останній був повідомлений належним чином судом, що підтверджується поштовим повідомленням від 14.10.2014р. (а.с.25), а також і самим Позивачем (описи вкладення у цінні листи та фіскальні чеки від 22.10.2014р. та від 31.10.2014р., копія повідомлення про вручення поштового відправлення від 30.09.2014р., а.с. 30,39,44, 66-68). Тому, Відповідач не був позбавлений права прийняти участь в судових засіданнях, надати свої заперечення та докази на їх обґрунтуванням. З урахуванням наведеного, колегія суддів не вбачає порушень норм процесуального права щодо розгляду судом справи за відсутності Відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, проте своїми правами відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України не скористався.

З урахуванням того, що в процесі розгляду справи Позивачем були зменшені позовні вимоги, суд першої інстанції на підставі п.1 ч. 1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» правомірно повернув Позивачу із державного бюджету України зайво сплачений судовий збір у розмірі 2 740,78 грн.

Враховуючи викладене, підстав для скасування чи зміни рішення суду відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України не вбачається, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Дніпропетровської області без змін.

Судові витрати по апеляційній скарзі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44-49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство Українського агропромислового холдінгу №2", м. Дніпропетровськ залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2014р. у справі № 904/7762/14 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з часу її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцятиденного строку з дати її прийняття.

Повний текст постанови складено 23.01.15р.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя В.В. Прудніков

Суддя Е.В. Орєшкіна