ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2015 р. Справа № 5010/2403/2011-14/120

Господарський суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Фрич М. М., судді Неверовська Л. М. , судді Фанда О. М. , при секретарі судового засідання Ковалюк С. Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Івано-Франківської області від 02.04.2012 року по справі №5010/2403/2011-14/120

за первісним позовом:Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк",

вул. Щорса, 36-Б, м. Київ,01133

поштова адреса: вул. Фрунзе, 39, м. Київ, 01015

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

АДРЕСА_1

про стягнення заборгованості за договором кредиту №187/КВ-08 від 06.08.2008 року в розмірі 4 272 769,33 грн.

за зустрічним позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,

АДРЕСА_2

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк",

вул. Щорса, 36-Б, м. Київ, 01133

поштова адреса: вул. Фрунзе, 39, м. Київ, 01015

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпромбанк",

бульвар Лесі Українки, буд. 26, Печерський район, м. Київ, 01133

про припинення правовідношень за договором іпотеки від 06.08.2008 року

за участю представників сторін:

Від позивача: Семенюк Олександр Юрійович - представник, (довіреність № б/н від 22.09.14)

Від відповідача: ОСОБА_3 - представник, (довіреність від 07.04.14)

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулося до господарського суду Івано-Франківської області з позовною вимогою вих. №02.1-1586 від 22.11.2011 року (вх. №4018 від 28.11.2011 року) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту. Ухвалою суду від 30.11.2011 року прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справ і призначено розгляд справи на 10.01.2012 року.

03.01.2012 року до господарського суду Івано-Франківської області надійшла зустрічна позовна заява (вх. №32/2011-с вх. від 03.01.2012 року) фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про припинення правовідношень за договором.

Ухвалою суду від 10.01.2012 року відкладено розгляд справи на 17.01.2012 року. Ухвалою суду від 17.01.2012 року відкладено розгляд справи на 26.01.2012 року.

Розпорядженням голови господарського суду Івано-Франківської області від 18.01.2012 року справу №5010/2403/2011-14/120 скеровано для розгляду колегії суддів і складі: головуючий суддя - Булка В.І, судді - Гриняк Б.П., Малєєва О.В.

Ухвалою суду від 26.01.2012 року прийнято зустрічну позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (вх. №32/2011-с вх. від 03.01.2012 року) при припинення правовідношень за договором іпотеки від 06.08.2008 року для спільного розгляду з первісним позовом, залучено до участі у справі за зустрічний позовом відповідача 2 - товариство з обмеженою відповідальністю "Укрпромбанк" та відкладено розгляд справи на 14.02.2012 року. Ухвалою суду від 09.02.2012 року відкладено розгляд справи на 22.02.2012 року. Ухвалою суду від 22.02.2012 року відкладено розгляд справи на 01.03.2012 року. 01.03.2012 року судове засідання не відбулося внаслідок перебування судді Булки В.І. на лікарняному. Ухвалою суду від 05.03.2012 року призначено розгляд справи на 15.03.2012 року. Ухвалою суду від 15.03.2012 року продовжено строк розгляду на 15 днів до 02.04.2012 року та відкладено розгляд справи на 29.03.2012 року. В судовому засіданні 29.03.2012 року судом оголошено перерву у розгляді справи до 02.04.2012 року, про що представники сторін були повідомлені.

Рішенням суду від 02.04.2012 року відмовлено в задоволенні первісного позову публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту №187/КВ-08 від 06.08.2008 року в розмірі 4 272 769,33 грн. Відмовлено в задоволенні зустрічного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до відповідачів публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" та товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпромбанк" про припинення правовідношень за договором іпотеки від 06.08.2008 року.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 26.11.2012 року апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" повернуто скаржнику. Постановою Вищого господарського суду України від 03.07.2013 року касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" залишено без задоволення, а ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 26.11.2012 року - без змін.

20.10.2014 року до господарського суду Івано-Франківської області надійшла заява про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Івано-Франківської області від 02.04.2012 року б/н від 15.10.2014 року (вх. №13550/14 від 20.10.2014 року), подана представником ПАТ "Дельта Банк".

Ухвалою суду від 22.10.2014 року призначено розгляд заяви на 11.11.2014 року. Ухвалою суду від 11.11.2014 року відкладено розгляд заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами на 25.11.2014 року. В судовому засіданні 25.11.2014 року судом оголошено перерву у розгляді справ до 04.12.2014 року, про що представники сторін були повідомлені. Ухвалою суду від 25.11.2014 року продовжено строк розгляду спору на 15 днів, до 05.12.2014 року. 04.12.2014 року через канцелярію суду поступило клопотання відповідача (вх. №15614/14 від 04.12.2014 року), в якому відповідач просить суд зупинити провадження по даній справі до постановлення Вищим господарським судом України ухвали за заявою ФОП ОСОБА_1 про перегляд судових рішень Верховним Судом України у справі №909/266/14. В судовому засіданні 04.12.2014 року судом оголошено перерву у розгляді справи до 05.12.2014 року, про що представники сторін були повідомлені.

Розпорядженням голови господарського суду Івано-Франківської області від 09.12.2014 року по справі сформовано колегію в складі 3-ох суддів: головуючий суддя - Фрич М.М., судді - Фанда О.М., Деделюк Б.В. Ухвалою суду від 10.12.2014 року прийнято справу до провадження колегіально у складі: Головуючий суддя - Фрич М.М., судді - Фанда О.М., Деделюк Б.В. і призначено розгляд справи на 22.12.2014 року.

Розпорядженням голови господарського суду Івано-Франківської області від 22.12.2014 року введено в склад судової колегії замість судді Деделюка Б.В. суддю Неверовську Л.М. Ухвалою суду від 22.12.2014 року відкладено розгляд справи на 15.01.2015 року.

В судовому засіданні представник позивача вимоги заяви підтримує в повному обсязі, просить суд скасувати рішення господарського суду Івано-Франківської області від 02.04.2012 року та прийняти нове рішення, яким в повному обсязі задоволити первісний позов АТ "Дельта Банк" до ФОП ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №187/КВ-08 від 06.08.2008 року та відмовити в зустрічному позові ФОП ОСОБА_1 до АТ "Дельта Банк" про припинення правовідношень за договором іпотеки.

Представник відповідача проти заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Івано-Франківської області від 02.04.2012 року у справі №5010/2403/2011-14/120 заперечує та просить суд відмовити в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Івано-Франківської області від 02.04.2012 року в справі №5010/2403/2011-14/120, залишивши його без змін.

Розглянувши заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Івано-Франківської області від 02.04.2012 року у справі №5010/2403/2011-14/120, враховуючи уточнення до заяви, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив таке.

Із заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Івано-Франківської області від 02.04.2012 року у справі №5010/2403/2011-14/120 вбачається, що 02.04.2012 року рішення господарського суду Івано-Франківської області відмовлено в задоволенні позовних вимог АТ "Дельта Банк" до ФОП ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту №187/КВ-08 від 06.08.2008 року в розмірі 272 769,33 грн. Як стверджує позивач, суд в якості підстави для відмови в задоволенні позову АТ "Дельта Банк" про стягнення заборгованості за кредитним договором в мотивувальній частині рішення у цій справі послався на обставину припинення зобов'язань шляхом зарахування однорідних зустрічних вимог на підставі заяви ОСОБА_1 від 15.02.2012 року.

За словами заявника, рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 13.05.2014 року у справі №909/266/14 був задоволений позов АТ "Дельта Банк" до ФОП ОСОБА_1 про визнання недійсним одностороннього правочину - заяви ФОП ОСОБА_1 від 15.02.2012 року про зарахування зустрічних однорідних вимог за кредитним договором №187/КВ-08 від 06.08.2008 року. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 02.07.2014 року рішення місцевого господарського суду скасовано, прийнято нове рішення про відмову у позові. Постановою Вищого господарського суду України від 16.09.2014 року у справ №909/266/14 скасовано постанову Львівського апеляційного господарського суду від 02.07.2014 року, а рішення господарського суду Івано-Франківської області від 13.05.2014 року залишено без змін.

Заявник стверджує, що заява ФОП ОСОБА_1 від 15.02.2012 року про зарахування зустрічних однорідних вимог за кредитним договором №187/КВ-08 від 06.08.2008 року є недійсною за рішенням господарських судів, яке набрало законної сили з моменту її вчинення і не породжує будь-яких правових наслідків.

10.11.2014 року до суду надійшли додаткові пояснення по справі №5010/2403/2011-14/120 від представника заявника (вх. №17658/14 від 10.11.2014 року), де вказано, що оскільки у ФОП ОСОБА_1 станом на 29.09.2014 року наявна заборгованість за кредитним договором в сумі 6 883 879,33 грн. відсутні правові підстави для припинення кредитного договору та договору іпотеки та, як наслідок, відсутні правові підстави для вилучення записів. При цьому, заявник посилається на ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України - боржник не звільняється від відповідальності через неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Також представник позивача у вказаній заяві зазначив: якщо основне зобов'язання належним чином не виконано, воно не є припиненим і відповідно іпотека, яка має похідний характер від основного зобов'язання є дійсною, не може бути припиненою, як наслідок відсутні правові підстави для вилучення записів. Таким чином, заявник просить суд винести рішення про задоволення первісного позову АТ "Дельта Банк" в повному обсязі.

25.11.2014 року від відповідача по справі надійшов відзив на заяву АТ "Дельта Банк" по справі №5010/2403/2011-14/120 (вх. №18655/14 від 25.11.2014 року). У своєму відзиві відповідач вказує на те, що однією з підстав до задоволення позову, виходячи з мотивувальної частини рішення від 02.04.2012 року є преюдиційний факт розірвання кредитного договору №187/КВ-08 від 06.08.2008 року згідно з рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 23.11.2010 року у справі №22/110. За словами відповідача, враховуючи факт розірвання кредитного договору №187/КВ-08 від 06.08.2008 року, суд дійшов висновку, що правові підстави для задоволення позовних вимог ПАТ "Дельта Банк" до підприємця ОСОБА_1, які обґрунтовуються як виконання договірних зобов'язань - відсутні.

Крім того, відповідач звернув увагу на те, що не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту). Відповідач вважає, що обставини на які посилається позивач не є нововиявленими, з огляду на це просить суд відмовити АТ "Дельта Банк" в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Івано-Франківської області від 02.04.2012 року, залишивши його без змін.

Позивач, не погоджуючись з відзивом відповідача подав суду додаткові пояснення (вх. №19351/14 від 04.12.2014 року). Так, позивач вказує, що твердження відповідача про те, що посилання позивача не є нововиявленими обставинами є хибними, оскільки відповідно до п.2 постанови Пленуму ВГСУ №17 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. При цьому, позивач вказує на існування трьох умов: 1) обставина щодо недійсності вищевказаної заяви про зарахування зустрічних вимог мала місце на момент прийняття рішення від 02.04.2012 року; 2) про факт недійсності на дату розгляду справи №5010/2403/2011-14/120 не було відомо ні АТ "Дельта Банк", ні суду; 3) дана обставина є істотною, оскільки судом при вирішенні справи було взято до уваги факт зарахування зустрічних вимог, що спростовано рішенням суду по справі №909/266/14 від 13.05.2014 року. Таким чином, позивач просить суд скасувати рішення господарського суду Івано-Франківської області від 02.04.2012 року у справі №5010/2403/2011-14/120, прийняти нове рішення, яким в повному обсязі задоволити первісний позов АТ "Дельта Банк" до ФОП ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №187/КВ-08 від 06.08.2008 року та відмовити в зустрічному позові ФОП ОСОБА_1 до АТ "Дельта Банк" про припинення правовідношень за договором іпотеки.

Виходячи з матеріалів справи та керуючись вимогами діючого законодавства, суд дійшов в спірному випадку наступних висновків.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

В спірному випадку, нововиявленою обставиною на яку посилається позивач у своїй заяві є визнання недійсною заяви ФОП ОСОБА_1 про зарахування зустрічних однорідних вимог за кредитним договором №187/КВ-08 від 06.08.2008 року. Як вбачається з рішення суду від 02.04.2012 року, вказана заява про зарахування зустрічних вимог була взята судом до уваги і з врахування цієї заяви на підставі ст.601 Цивільного кодексу України суд відмовив позивачу в задоволенні первісного позову. Проте, згодом вказана заява (односторонній правочин) була визнана судом недійсною (рішення суду від 13.05.2014 року). Таким чином, суд погоджується з доводами позивача про те, що вказана обставина є нововиявленою, оскільки відповідає наступним ознакам: 1) існувала на час прийняття рішення від 02.04.2012 року (відповідно до ч.1 ст.236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення); 2) така обставина не могла бути відома заявникові на час розгляду справи (оскільки вказана заява була визнана судом недійсною рішенням від 13.05.2014 року, тоді як рішення по справі було прийнято 02.04.2012 року); 3) дана обставина має істотне значення для розгляду справи (заява про зарахування зустрічних вимог стала підставою для прийняття судом рішення від 02.04.2012 року, в подальшому була визнана судом недійсною і наслідком врахування цієї обставини судом є прийняття іншого рішення). За таких обставин, суд дійшов до висновку про те, що обставина на яку посилається заявник є нововиявленою, а отже рішення суду від 02.04.2012 року підлягає перегляду на підставі п.1 ч.2 ст.112 Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи 06.08.2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №187/КВ-08 від 06.08.2008 року. Згідно вказаного договору сторони взяли на себе відповідні зобов'язання. Відповідно до п.5.1. договору банк зобов'язався відкрити позичальнику позичкові рахунки для обліку заборгованості за кредитом, рахунки для нарахування та сплати процентів, рахунки для сплати комісій. Пунктом 6.1. договору встановлено, що позичальник зобов'язався: використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно повернути його відповідно до умов цього договору (п.6.1.1.); своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом та комісії в порядку, передбаченому цим договором (п.6.1.2.); достроково повернути всю заборгованість за цим договором, а саме: повернути всю суму кредиту, сплатити усі нараховані проценти, комісії, штрафні санкції (за наявності), а також сплатити всі інші платежі, передбачені цим договором, у випадках, строки та в порядку, передбачених п. п. 9.1., 9.2. цього договору (п.6.1.3.).

Факт виконання банком своїх зобов'язань за договором підтверджується розпорядженнями бухгалтерії, а саме: від 07.08.2008 року на суму кредиту в розмірі 100 000,00 дол. США, від 12.08.2008 року - 70 000,00 дол. США, від 19.08.2008 року - 28 000,00 дол. США, від 27.08.2008 року - 48 300,00 дол. США, від 04.09.2008 року - 45 000,00 дол. США, від 08.09.2008 року - 35 000, 00 дол. США, від 25.09.2008 року - 60 000,00 дол. США, від 06.10.2008 року - 10 000,00 дол. США та від 02.10.2008 року - 100 000,00 грн.

Проте, відповідач не надав суду доказів в підтвердження виконання ним своїх зобов'язань за кредитним договором №187/КВ-08 від 06.08.2008 року, а саме повернення кредитних коштів в терміни передбачені кредитним договором.

Таким чином у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 4 272 769,34 грн., в тому числі: сума заборгованості за кредитом - 3 154 548,00 грн., сума заборгованості за відсотками - 979 026,51 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 64 685,67 грн., сума заборгованості за кредитом - 50 000,00 грн., сума заборгованості за відсотками - 23 009,12 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 1 500,04 грн. Вказане підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковий для виконання сторонами. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Разом з тим, пунктом 8.1. кредитного договору встановлено, що у випадку порушення строків (термінів) повернення кредиту та/або сплати нарахованих процентів за користування ним та/або комісій позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України що діяла в період прострочення, від невчасно сплаченого платежу за кожен день прострочення.

З огляду на викладене, є всі підстави вважати, що вимога позивача за первісним позовом про стягнення заборгованості за договором кредиту є обґрунтованою та такою, що відповідає доказам, які містяться в матеріалах справи.

Що стосується твердження відповідача про те, що зобов'язання за договором припинили свою дію, слід вказати таке. Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 23.11.2010 року розірвано кредитний договір №187/КВ-08 від 06.08.2008 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" та підприємцем ОСОБА_1. Постановою Вищого господарського суду України від 29.03.2011 року рішення господарського суду Івано-Франківської області від 23.11.2010 року залишено без змін.

Проте, в разі розірвання договору кредиту в судовому порядку його дія припиняється на майбутнє, тобто з моменту набрання рішенням суду законної сили, а до цього моменту сторони несуть усі зобов'язання, передбачені кредитним договором.

Разом з тим, виходячи з характеру правовідносин сторін, які регулюються параграфом 2 глави 71 Цивільного кодексу України (кредит), змісту норм ст.ст. 598-599 та 653 Цивільного кодексу України, в яких законодавець розрізняє поняття "розірвання договору" з одного боку і "припинення зобов'язання" з другого, слід врахувати, що розірвання кредитного договору не припиняє кредитні зобов'язання боржника, у рамках якого боржник зобов'язаний повернути суму кредиту, сплатити проценти та пеню за порушення строків виконання зобов'язання, оскільки кредитне зобов'язання належить вважати припиненим не з моменту набрання законної сили рішення суду про розірвання договору, а з моменту виконання позичальником усіх обов'язків перед банком, які становлять зміст цього зобов'язання.

Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а отже, зобов'язання за кредитним договором вважаються припиненими з моменту сплати боржником кредиторові суми кредиту за договором, процентної ставки та пені за несвоєчасну виплату процентів.

Таким чином, на підставі зазначених норм, за загальним правилом, розірвання договору припиняє його дію на майбутнє та не скасовує сам факт укладення та дії договору включно до моменту його розірвання, а також зберігає в дії окремі його умови щодо зобов'язання сторін, спеціально передбачені для застосування на випадок порушення зобов'язань і після розірвання договору, виходячи з характеру цього договору, за яким кредитор повністю виконав умови договору до його розірвання /аналогічної позиції дотримується колегія суддів Судової палати в цивільних справах Верховного Суду України в ухвалі від 19.05.2010 року/.

Відповідно до ст.114 Господарського процесуального кодексу України рішення і ухвали, що набрали законної сили і прийняті судом першої інстанції, переглядаються господарським судом, який прийняв ці судові рішення. За результатами перегляду судового рішення приймаються, зокрема, рішення - у разі зміни або скасування рішення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Івано-Франківської області від 02.04.2012 року по даній справі, скасування рішення господарського суду Івано-Франківської області від 02.04.2012 року в частині відмови в задоволенні первісного позову.

Що стосується судового збору, слід вказати таке. Згідно пункту 4.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

В силу ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 121, 124 Конституції України, ст.ст. 43,49, 82 - 85, 112, 113 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 02.04.2012 року змінити.

Скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні первісного позову.

Стягнути з відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 /76018, АДРЕСА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1 / на користь позивача публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" / 01133, м.Київ, вул. Щорса, 36-Б, п/р 373910011 в АТ "Дельта Банк", МФО 380236, / заборгованість за кредитним договором №187/КВ-08 від 06.08.2008 року в розмірі 4 272 769 грн. 33 коп. (чотири мільйони двісті сімдесят дві тисячі сімсот шістдесят дев'ять гривень тридцять три копійки).

В решті частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 /76018, АДРЕСА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1 / на користь позивача публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" / 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, п/р 373910011 в АТ "Дельта Банк", МФО 380236, / судовий збір в сумі 36 540 грн. (тридцять шість тисяч п'ятсот сорок гривень).

Видати наказ після вступу рішення в законну силу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 20.01.15

Головуючий суддя Фрич М. М.

Суддя Неверовська Л. М.

Суддя Фанда О. М.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ Гавінська Л.Д. 20.01.15