РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2015 р. Справа № 924/1225/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Філіпова Т.Л.

судді Василишин А.Р. ,

судді Бучинська Г.Б.

при секретарі Пацьола О.О.

за участю представників сторін:

позивач - Дерев'янчук Г. Г.

відповідач - Богачова Л. М.

третя особа 1 - Лаврентюк Л. Є.

третя особа 2 - Кучевська Г. В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „СХУХІТ" на рішення господарського суду Хмельницької області від "04" листопада 2014 р. у справі № 924/1225/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „СХУХІТ", с. Давидківці, Хмельницький район

до Управління комунального майна Хмельницької міської ради, м. Хмельницький

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Міського комунального підприємства по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності, м. Хмельницький

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Хмельницької міської ради, м. Хмельницький

про визнання договору оренди від 28.10.2011 року недійсним

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 04.11.2014 р. у справі №924/1225/14 (головуючий суддя Димбовський В.В., судді Муха М.Є., Гадюк Ю.В.) у позові Товариства з обмеженою відповідальністю „СХУХІТ" до Управління комунального майна Хмельницької міської ради за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Міського комунального підприємства по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності, Хмельницької міської ради, м. Хмельницький про визнання договору оренди від 28.10.2011 року недійсним - відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішенням господарського суду Хмельницької області від 04.11.2014 р. у справі №924/1225/14 позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 04.11.2014 р. та визнати правочин недійсним.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю „СХУХІТ" посилається на ту обставину, що господарський суд Хмельницької області порушив норми матеріального та процесуального права що призвело до неправильного вирішення питання та винесення помилкового рішення. Крім того, суд не в повному обсязі з'ясував обставини, що мають значення для справи.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 15.12.2014 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „СХУХІТ" прийнято до провадження, справу призначено до слухання.

24.12.2014 р. Хмельницька міська рада надала Рівненському апеляційному господарському суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СХУХІТ» залишити без задоволення, а рішення господарського суду Хмельницької області від 04.11.2014 р. по справі №924/1225/14 - без змін.

13.01.2015 р. Управління комунального майна Хмельницької міської ради та Міське комунальне підприємство по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності надали апеляційному суду відзиви на апеляційну скаргу в яких просять апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СХУХІТ» залишити без задоволення, а рішення господарського суду Хмельницької області від 04.11.2014 р. по справі №924/1225/14 - без змін.

У судовому засіданні позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю „СХУХІТ" підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та надав пояснення на обгрунтування своєї правової позиції. Вважає, що рішення господарського суду Хмельницької області від 04.11.2014 р. у справі №924/1225/14 є незаконним та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить його скасувати і винести нове рішення, яким задоволити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач - Управління комунального майна Хмельницької міської ради заперечив проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу та надав пояснення на обгрунтування своєї правової позиції. Вважає, що рішення господарського суду Хмельницької області від 04.11.2014 р. у справі №924/1225/14 є законним та обгрунтованим, тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - підтримали позицію відповідача в повному обсязі та надали пояснення щодо обставин справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, Хмельницька міська рада народних депутатів рішенням від 22.04.1992р. №6 вирішила затвердити перелік майна і об'єктів, що перебували у комунальній власності міста.

18.12.1998р. рішенням шостої сесії Хмельницької міської ради було вирішено створити міське комунальне підприємство по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності.

28.12.1999р. рішенням дванадцятої сесії Хмельницької міської ради №11 було вирішено уповноважити виконавчий комітет здійснювати управління об'єктами права комунальної власності, в тому числі: здавати в оренду цілісні майнові комплекси, їх структурні підрозділи, нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення) та інше окреме індивідуально визначене майно.

Положенням Хмельницької міської ради від 21.05.2003р. шляхом реорганізації відділу приватизації було створено управління комунального майна Хмельницької міської ради.

Відповідно до п. 3 вказаного положення одними із повноважень управління є здійснення управління майном, що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Хмельницького, а саме: ведення обліку комунального майна; створення і ведення реєстру комунального майна.

Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради №875 від 09.10.2003р. визначено управління комунального майна Хмельницької міської ради єдиним орендодавцем нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень), що належать до комунальної власності територіальної громади м. Хмельницького.

15.05.2009р. рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради №457 викладено в новій редакції перелік приміщень, переданих на баланс міського комунального підприємства по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності, серед яких нежитлове приміщення за адресою: м. Хмельницький, вул. Купріна, 61, площею 327,6 кв.м.

28.10.2011р. між управлінням комунального майна Хмельницької міської ради (орендодавець), товариством з обмеженою відповідальністю „СХУХІТ" (орендар) та міським комунальним підприємством по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності (отримувач коштів) укладено договір оренди майна (нерухомого або іншого), що належить до комунальної власності, відповідно до якого, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення (надалі - майно), загальною площею 186,9 кв.м, корисною площею 179,0 кв.м, в т.ч. підвал, яке розміщене за адресою: м. Хмельницький, вул. Купріна, 61 на поверсі (ах) (будинку, приміщення, будівля), що знаходиться на балансі міського комунального підприємства по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності, вартість якого встановлена за результатами проведення незалежної оцінки і становить відповідно до звіту про оцінку майна 432555 грн. станом на „31" серпня 2013 року.

Майно передається в оренду під виробничу майстерню строком на два роки і одинадцять місяців з „28" серпня 2013р. по „28" вересня 2014р.

Відповідно до п. 2.2 договору, передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права на це майно. Власником майна залишається територіальна громада міста, а орендар користується ним протягом строку оренди. У разі припинення цього договору майно повертається орендарем балансоутримувачу в порядку, встановленому при передачі майна орендарю цим договором. Майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі (п. 2.3 договору).

Крім того, 22 березня 2013р. між управлінням комунального майна Хмельницької міської ради та ТОВ "СХУХІТ" укладено договір оренди майна (нерухомого або іншого), що належить до комунальної власності.

Відповідно до п.1.1 Договору, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 162,5 кв. м., корисною площею 156,4кв.м., яке розташоване за адресою: м.Хмельницький, вул. Купріна, 61, що знаходиться на балансі МКП по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності м. Хмельницький. Майно передається в оренду під виробничу майстерню строком на два роки одинадцять місяців з 22.03.2013р. по 22.02.2016р.

Рішенням 13 сесії Хмельницької міської ради від 14.12.2011р. міське комунальне підприємство по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності було визначено як отримувача коштів за оренду нежитлових приміщень комунальної власності, які знаходяться на балансі.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.08.2014р. власником нежитлового приміщення комунальної власності (м. Хмельницький, вул. Купріна, 61, загальною площею 345,2 кв.м.) виступає територіальна громада міста Хмельницького в особі Хмельницької міської ради.

Відповідно до інвентарної картки обліку основних засобів №136 приміщення за адресою: м. Хмельницький, вул. Купріна, буд. 61, знаходиться на балансі та в обслуговуванні житлово-експлуатаційної контори №5.

Дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексі Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнай судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

В пункті 2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 року "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" зазначено, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

З викладеного слідує, що для визнання недійсним у судовому порядку правочину (господарського зобов'язання) необхідно встановити, що правочин не відповідає вимогам закону, або ж його сторонами (стороною) при укладенні було порушено господарську компетенцію; невідповідність тієї чи іншої частини правочину вимогам закону не є підставою для визнання недійсним усього правочину в цілому.

Спірні правовідносини випливають з договору оренди майна, що належить до комунальної власності.

Відповідно до ч.1 ст.283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч.6).

Згідно ч.1 ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

У відповідності до пункту 1 та 7 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі норм Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" Хмельницька міська рада своїм рішенням №8 від 12.02.2003р. створила управління комунального майна та рішенням №25 від 21.05.2003р. затвердила положення про нього.

Відтак у відповідності до ст. 5 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" (далі Закону) система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду, сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

Згідно ст. 10 вищезазначеного Закону сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

Відповідно до ст. 16 Закону органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об'єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

У відповідності до пункту 6 частини 1 ст. 26 Закону до повноважень міської ради відноситься утворення за поданням сільського, селищного, міського голови інших виконавчих органів влади.

В свою чергу, ст. 11 Закону виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити те, що статтею 60 Закону передбачено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Пунктом 31 частини 1 ст. 26 Закону до повноважень міської ради відноситься прийняття рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення.

Саме на підставі зазначеної норми Хмельницька міська рада своїм рішенням №11 від 28.12.1999 року уповноважила виконавчий комітет здіснювати управління об'єктами права комунальної власності у межах: здавати в оренду цілісні майнові комплекси, їх структурні підрозділи, нерухоме майно та інше окреме індивідуально визначене майно; визначати орендодавців комунального майна, крім окремого індивідуально визначеного майна.

Окрім того, на підставі вказаного рішення виконавчим комітетом були прийняті рішення №875 від 09.10.2003 року, яким було визначено управління комунального майна єдиним орендодавцем нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень), що належать до комунальної власності територіальної громади м. Хмельницького, та рішення №1015 від 29.09.2011 року, яким було затверджено Порядок проведення конкурсів по визначенню орендарів цілісних майнових комплексів, їх структурні підрозділи, нерухомого майно та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в міській комунальній власності.

Пунктом 2.1. Порядку, затвердженого рішенням №1015 від 29.09.2011 року, встановлено, що конкурс на право оренди об'єкта оголошується орендодавцем. Умови передачі майна в оренду мають відповідати умовам, визначеним рішенням виконавчого комітету міської ради. На виконання вказаної норми рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради №958 від 08.09.2011 року було дозволено управлінню комунального майна та отримувачам коштів за оренду нежитлових приміщень укласти договори оренди згідно з чинним законодавством на умовах, визначених згідно з додатком. Пунктом 2 додатку до рішення було визначено умови передачі в оренду нежитлового приміщення загальною площею 186,2 кв.м в будівлі по вул. Купріна, 61 під виробничу майстерню.

З матеріалів справи вбачається, що оспорюваний договір був укладений на виконання рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради №958 від 08.09.2011 року та наказу управління комунального майна №141, тоді як вказані акти були прийняті на підставі норм Закону України „Про оренду державного та комунального майна" та Порядку проведення конкурсів по визначенню орендарів цілісних майнових комплексів, їх структурні підрозділи, нерухомого майно та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в міській комунальній власності, затвердженого рішенням виконкому №1015 від 29.09.2011 року.

Відповідно до пункту 30 частини 1 ст. 26 Закону до повноважень міської ради відноситься створення, ліквідація, перепрофілювання підприємств, установ, організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

На підставі зазначеної норми законодавства Хмельницька міська рада своїм рішенням №55 від 18.12.1998 року створила міське комунальне підприємство по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності.

В свою чергу, рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради №457 від 15.05.2009 року всі нежитлові приміщення, які перебували на балансі ЖЕКів, були передані на баланс МКП по утриманню нежитлових приміщень. Згідно пункту 7, приміщення, які передавалися ЖЕК №5, перелік яких наведений в додатку до вказаного рішення, значиться і нежитлові приміщення загальною площею 327,6 кв.м по вул. Купріна, 61. Той факт, що нежитлове приміщення загальною площею 186,2 кв.м в будівлі по вул. Купріна, 61, яке було передано в оренду позивачу, перебуває в комунальній власності територіальної громади міста Хмельницького, підтверджується свідоцтвом про право власності.

Приймаючи до уваги викладене, доводи апелянта про те, що йому було передано в оренду нежитлове приміщення загальною площею 186,9 кв.м., а свідоцтво про право власності видане Хмельницькій міській раді на нежитлове приміщення загальною площею 345,2 кв.м. колегія суддів оцінює критично.

Крім того, однією з підстав визнання недійсним оспорюваного договору оренди апелянт вказує, що у відповідача не було зареєстрованого права власності на нежитлове приміщення, яке було передано йому в оренду, тому відповідач ввів його в оману і передав в оренду майно, яке йому не належить.

Як вже зазначалось, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.08.2014 року за територіальною громадою, в особі Хмельницької міської ради зареєстровано право власності на нежитлове приміщення площею 345,2 кв.м по вул. Купріна, 61.

Проте, самі лише свідоцтва про право власності на певний об'єкт не є правовстановлювальними документами. Зазначені свідоцтва не можуть бути предметом спору: таким може бути лише правовстановлюючий документ, на підставі якого видано свідоцтво.

Житловий будинок, розташований по вул. Купріна, 61, в якому знаходиться нежитлове приміщення, що було передано в оренду позивачу, побудований в 1981 році та знаходився на балансі ЖЕК №5. Це підтверджується інвентарною карткою обліку основних засобів №136.

Постановою Кабінету Міністрів України №311 від 05.11.1991 року „Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)" було передбачено, що відповідно постанов Верховної Ради УРСРС від 08.12.1990 року "Про введення в дію Закону Української РСР "Про місцеві Ради народних депутатів УРСР та місцеве самоврядування", від 26.03.1991 року "Про ведення в дію Закону Української РСР "Про власність" Кабінет Міністрів затверджений перелік державного майна, яке передається до власності адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності). Вказаним переліком у власність областей, зокрема, перейшло житлове господарство, до якого було віднесено житловий та нежитловий фонд рад народних депутатів, житлово-експлуатаційні, житлово-комунальні, ремонтно-будівельні та інші організації, пов`язані з обслуговуванням та експлуатацією цього житлового фонду.

Пунктом 3 вказаної Постанови було передбачено, що розмежування майна між власністю областей і власністю районів та міст обласного підпорядкування провадиться облвиконкомами за участю виконкомів нижчестоящих Рад народних депутатів.

На підставі пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 311 від 05.11.1991 року було прийнято рішення виконавчого комітету Хмельницької обласної ради № 23 від 19.02.1992 року "Про розмежування державного майна області і власністю районів, міст обласного підпорядкування". Пунктом 1 вказаного рішення було вирішено провести розмежування державного майна, яке відноситься до комунальної власності, між власністю області і власністю районів, міст обласного підпорядкування згідно додатку. В додатку до вказаного рішення було наведено перелік державного майна із зазначенням того, до якої власності воно переходить. Зокрема, у галузі житлово-комунального господарства під номером 1 було зазначено районні і міські управління житлово-комунального господарства, комбінати комунальних підприємств, комбінати благоустрою, домоуправління і ЖЕКи з їх виробничим і майновим комплексом, які відносилися до комунальної власності районів та міст обласного підпорядкування.

Після прийняття вищевказаного рішення виконавчого комітету Хмельницької обласної ради рішенням Хмельницької міської ради №6 від 22.04.1992 року було затверджено перелік майна та об'єктів, що перебувають в комунальній власності міста, в тому числі майно житлово - комунального господарства. У розділі житлово-комунального господарства було зазначено майно ЖЕКів, в тому числі і майно ЖЕК №5, який вже на той час був розташований за адресою вул. Купріна, 61.

Таким чином, всі житлові будинки, разом із житловими і нежитловими приміщеннями, які на момент прийняття рішення знаходилися на балансі ЖЕКів, визначалися такими, що перебувають у комунальній власності міста Хмельницького. Житловий будинок по вул. Купріна, 61 був побудований у 1981 році. Станом на 22.04.1992 року він перебував на балансі ЖЕК №5 разом із всіма житловими і нежитловими приміщеннями, в тому числі і нежитлове приміщення загальною площею 186,2 кв.м по вул. Купріна, 61.

Враховуючи викладене, житловий будинок по вул. Купріна, 61 разом із житловими і нежитловими приміщеннями перейшов з державної власності в комунальну власність територіальної громади міста Хмельницького. На той час будь-якої реєстрації чи оформлення права комунальної власності чинним законодавством не було передбачено, тому право власності виникло в Хмельницької міської ради з дня прийняття вищевказаного рішення, тобто з 22.04.1992 року.

Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради №457 від 15.05.2009 року всі нежитлові приміщення, які перебували на балансі ЖЕКів, були передані на баланс МКП по утриманню нежитлових приміщень. Згідно пункту 7 переліку приміщень, які передавалися ЖЕК №5 та були наведені в додатку до вказаного рішення, зазначені і нежитлові приміщення загальною площею 327,6 кв.м по вул. Купріна, 61.

З наявних в матеріалах справи матеріалів вбачається, що у зв'язку із великою кількістю нежитлових приміщень, які знаходяться у комунальній власності і відсутністю норм законодавства, які б зобов'язували в обов'язковому порядку міські ради оформляти та реєструвати своє право власності на об'єкти нерухомого майна, Хмельницька міська рада оформляє та реєструє належне їй на праві власності нерухоме майно поступово. З цією метою на підставі матеріалів проведеної інвентаризації Хмельницькою міською радою було прийнято рішення №47 від 24.04.2013 року, яким було затверджено перелік об'єктів (будівель, споруд, приміщень), які перебувають у власності територіальної громади міста Хмельницького та знаходяться на балансі МКП по утриманню нежитлових приміщень. В пункті 97 додатку до вказаного рішення значиться нежитлові приміщення загальною площею 345,2 кв.м по вул. Купріна, 61.

Таким чином, не дивлячись на те, що свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення загальною площею 345,2 кв.м. по вул. Купріна, 61 було виготовлено лише 01.08.2014р., дане приміщення знаходилося у комунальній власності територіальної громади міста Хмельницького ще з 22.04.1992 року.

Крім того, відповідно до положень Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень" реєстрація права власності є похідною від самого права власності особи.

В свою чергу апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції, що оспорюваний договір був укладений строком на два роки й одинадцять місяців, отже не потребував нотаріального посвідчення, що відповідає положенням ст793 ЦК України.

Відтак з урахуванням вище викладеного, доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „СХУХІТ" суд апеляційної інстанції не вважає переконливими та відхиляє.

Як роз'яснено у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення", рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Рішення суду першої інстанції указаним вимогам відповідає.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводами апеляційної скарги висновків господарського суду не спростовано, підстав для скасування або зміни рішення, встановлених статтею 104 Господарського процесуального кодексу України, не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення господарського суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105,109,110 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „СХУХІТ" на рішення господарського суду Хмельницької області від "04" листопада 2014 р. у справі № 924/1225/14 залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Справу №924/1225/14 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Бучинська Г.Б.