Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "22" січня 2015 р. Справа № 906/1570/14

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Давидюка В.К.

за участю представників сторін:

від позивача: Заруцька І.В. - дов. №05/4296 від 12.12.14р.

від відповідача: не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області (м. Житомир)

до Житомирської міської організації Партії регіонів (м. Житомир)

про стягнення 2949,61 грн.

Позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача на свою користь 2949,61 грн. заборгованості з орендної плати згідно договорів оренди №1266 від 04.09.12р. та №1292 від 12.11.12р., з яких 2594,85 грн. - сума основного боргу, 297,78 грн. - пеня та 56,98 грн. - штраф.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в засідання суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно і належним чином, оскільки ухвала суду направлялась на адресу відповідача, зазначену у позовній заяві та у витягу з ЄДРПОУ.

23.12.14р. до суду повернулася ухвала, яка направлялась на адресу відповідача, з поштовою відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до п.11 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 №01-8/123 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році" зазначено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Пунктом 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Отже, суд вжив всі необхідні заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи.

Проте, відповідач своїм правом на участь у судовому засіданні не скористався, а тому неявка відповідача належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст.75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Суд дослідив в судовому засіданні документи, а саме: договір оренди №1266 від 04.09.12р., договір оренди №1292 від 12.11.12р., акти приймання-передачі орендованого майна, розрахунки суми боргу, претензії, витяги з ЄДР та інші.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

04.09.12р. між сторонами був укладений договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №1266 (а.с.7-9), відповідно до умов якого орендодавець (позивач) передає, а відповідач (орендар) приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлові приміщення площею 57 кв. м. на першому поверсі двоповерхового будинку (реєстровий №0010027.42.РЮТПЛИ002), що перебуває на балансі відокремленого підрозділу "Держенергонагляд у центральному регіоні" державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (Балансоутримувач), належить до сфери Міністерства палива та енергетики України та знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Старовільська, 2. Вартість майна станом на 31.08.12р. становить 217810,00грн. (п. 1.1 договору).

Слід зазначити, що орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування визначене договором майно, що підтверджується актом приймання-передачі орендованого нерухомого майна від 04.09.12р. (а.с.10).

Відповідно до п. 10.1 даного договору, цей договір укладено строком на 69 днів, що діє з 04.09.12р. до 10.11.12р. включно.

Пунктом 10.2 договору визначено, що умови цього договору зберігають силу протягом усього строку договору, у тому числі у випадках, коли після його укладення законодавством установлено правила, що погіршують становище орендаря, а в частині зобов'язань орендаря щодо орендної плати - до виконання зобов'язань.

Після закінчення строку дії договору орендар передав, а орендодавець прийняв орендоване майно, про що свідчить акт приймання-передавання від 09.11.12р. (а.с.11).

Крім того, 12.11.12р. між сторонами було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №1292 (а.с.17-19), згідно з умовами якого позивач (орендодавець) передає, а відповідач (орендар) приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлове приміщення площею 18,1 кв. м. на першому поверсі двоповерхового адміністративного будинку (реєстровий №00100227.42.РЮТПЛИ002), що перебуває на балансі відокремленого підрозділу "Держенергонагляд у центральному регіоні" державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (Балансоутримувач), належить до сфери Міністерства енергетики та вугільної промисловості України та знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Старовільська, 2. Вартість майна визначена згідно зі звітом про оцінку майна, здійсненим станом на 31.08.12р. і становить 69164,23 грн. (п. 1.1 договору).

Згідно акту приймання-передачі орендованого майна від 12.11.12р. орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування визначене договором нерухоме майно (а.с.20).

Пунктом 10.1 договору передбачено, що договір укладено на 2 роки 11 місяців, що діє з 12.11.12р. до 12.10.15р.

Разом з тим, 23.09.13р. сторони уклали між собою договір про розірвання договору оренди нерухомого майна №1292 від 12.11.12р. (а.с.21) та згідно акту приймання-передачі від 23.09.13р. орендар передав орендодавцеві та балансоутримувачу орендоване нерухоме майно (а.с.22).

Відповідно до пунктів 3.1 зазначених договорів оренди, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95р. №786 і становить 2722,63 грн. без ПДВ за базовий місяць оренди серпень 2012р. (по договору №1266 від 04.09.12р.) та 863,42 грн. без ПДВ за базовий місяць оренди жовтень 2012р. (по договору №1292 від 12.11.12р.).

Орендна плата за перший місяць оренди - вересень 2012р. (по договору №1266 від 04.09.12р.) та листопад 2012р. (по договору №1292 від 12.11.12р.) визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за вересень 2012р. (по договору №1266 від 04.09.12р.) та листопад 2012р. (по договору №1292 від 12.11.12р.).

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п.п. 3.3 договорів).

Згідно з пунктами 3.6 договорів, орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Пунктами 3.7 договорів визначено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному п.п.3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати. Нарахування та стягнення пені здійснюється за весь термін прострочення орендарем виконання зобов'язання щодо перерахування орендної плати.

У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж 3 місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 1% від суми заборгованості (п.п.3.8 договорів).

Як передбачено п.п.5.3 даних договорів оренди, орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Оскільки відповідач протягом дії договорів несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував орендну плату, станом на день звернення з позовом до суду та на день розгляду справи в суді за відповідачем утворилась заборгованість з орендної плати перед Державним бюджетом України в сумі 2594,85 грн. Крім того, на вказану заборгованість позивач нарахував відповідачеві 297,78 грн. пені та 56,98 грн. штрафу.

26.12.12р., 24.07.13р. та 15.10.13р. позивач направляв відповідачеві письмові претензії з вимогою сплатити суму боргу (а.с.15-16, 27), які відповідач залишив без відповіді та без задоволення.

Тому, на підставі вищевикладених обставин, позивач звернувся з даним позовом до господарського суду.

Суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правовідносини між сторонами у справі виникли на підставі договорів оренди №1266 від 04.09.12р. та №1292 від 12.11.12р.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст.193 ГК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Такі ж положення містить ст.526 ЦК України.

Згідно ч.2 ст.193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання.

Як передбачено частиною 1 ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ч.1 ст. 762 за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності (ч.1 ст. 19 вищезазначеного Закону).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідач не виконав передбаченого договором зобов'язання щодо сплати орендної плати в повному обсязі та у встановлений договорами строк.

Тому, з врахуванням наведеного вище, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 2594,85 грн. основного боргу суд вважає обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, як суд зазначав вище, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 297,78 грн. пені та 56,98 грн. штрафу.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.610, п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, що включає його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штрафу, пені).

Пунктами 3.7 договорів визначено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному п.п.3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати. Нарахування та стягнення пені здійснюється за весь термін прострочення орендарем виконання зобов'язання щодо перерахування орендної плати.

У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж 3 місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 1% від суми заборгованості (п.п.3.8 договорів).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ч.1 ст. 549 ЦК України).

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст. 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

Перевіривши розрахунки вказаних зобов'язань, суд вважає, що пеня і штраф нараховані правильно та відповідно до вимог чинного законодавства і підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач позов щодо підстав та предмету не оспорив, доказів сплати боргу суду не надав, в судове засідання не з'явився.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи та підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, оскільки він спонукав позивача звернутись з позовом до суду.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Житомирської міської організації Партії регіонів, 10014, м. Житомир, вул. Київська, 3,

на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області, 10008, м. Житомир, вул. 1-го Травня, 20, , на рахунок Державного бюджету України №0002, МФО 811039, код ЗКПО 38035726 в УДКСУ у м. Житомирі

- 2594,85 грн. - основного боргу;

- 297,78 грн. - пені;

- 56,98 грн. - штрафу.

3. Стягнути з Житомирської міської організації Партії регіонів, 10014, м. Житомир, вул. Київська, 3,

на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області, 10008, м. Житомир, вул. 1-го Травня, 20, , на рахунок №0215, МФО 811039, код ЗКПО 13578893 в ГУДКСУ у Житомирській області м. Житомир

- 1827,00 грн. - витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Давидюк В.К.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу (на вимогу)

3 - відповідачу (рек. з пов. про вручення)