ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2015 року Справа № 915/1811/14

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль Ю.М.,

при секретарі Бартошук В.О.,

з участю представника позивача Заливчого Я.В., дов. від 12.09.2012 р. № 2923-0,

відповідач у судове засідання не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК",

49094, вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ,

адреса для листування: 49027, а/с 1800, м. Дніпропетровськ,

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,

АДРЕСА_1,

про стягнення заборгованості по кредитному договору в загальній сумі 10303 грн. 50 коп., -

В С Т А Н О В И В:

Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (далі - Банк) пред'явлено позов до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення з останнього грошових коштів у загальній сумі 10303 грн. 50 коп., із яких: 4000 грн. - заборгованість з повернення кредитних коштів; 3628 грн. 45 коп. - заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитними коштами; 900 грн. - заборгованість зі сплати комісійної винагороди за користування кредитом; 1775 грн. 05 коп. - пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за договором; з посиланням на невиконання підприємцем зобов'язань, передбачених "Умовами та правилами надання банківських послуг" (далі - Умови), Тарифами Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http:/privatbank.ua, котрі разом із заявою підприємця від 05.10.2011 р. про приєднання до Умов складають договір банківського обслуговування від 05.10.2011 р., а саме, зобов'язань щодо своєчасного і в повному обсязі повернення кредитних коштів, відсотків за користування ними та комісійних, у зв'язку з чим на підставі Умов на суми заборгованості нараховано пеню, а також про стягнення грошових коштів на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором.

Підприємець ОСОБА_2, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, правом участі в судовому засіданні та подання відзиву на позов не скористався, у зв'язку з чим, суд вважає за можливе розгляд справи за наявними в ній матеріалами у відповідності до ст.75 ГПК України.

Вислухавши думку представника позивача, який позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

У відповідності до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України (далі - ГПК) господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Цивільним законодавством України передбачено, що договір укладається шляхом приєднання до умов, встановлених однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах.

Укладання між Банком і підприємцем ОСОБА_2 договору у спрощений спосіб підтверджується заявою про відкриття поточного рахунку, підписаною відповідачем 05.10.2011 р. Згідно цієї заяви підприємець ОСОБА_2 приєднується та погоджується з Умовами, Тарифами ПриватБанку, що розміщені на офіційному сайті ПриватБанку http://privatbank.ua.

Умовами, які є невід'ємною частиною укладеного між сторонами договору від 05.10.2011 р., передбачено таке.

Банк при наявності вільних грошових ресурсів зобов'язується здійснювати обслуговування кредитного ліміту відповідача на вказаному рахунку, про розміри якого позивач повідомляє клієнта на свій вибір або у письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банку та відповідача. Порядок встановлення, змінення ліміту, погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки за користування кредитним лімітом регламентується Умовами, Тарифами банка, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua.

Кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів і здійснення поточних платежів відповідача в межах кредитного ліміту. Позивач здійснює обслуговування ліміту відповідача, що полягає в проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку відповідача, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо (пп. 3.18.1.1 Умов).

Ліміт може бути змінений відповідачем в односторонньому порядку, передбаченому Умовами, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами позивача. Підписавши угоду, відповідач висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться позивачем в односторонньому порядку шляхом повідомлення відповідача на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку сторін (системи клієнт-банк, інтернет-клієнт-банк, sms - повідомлення або інших) (пп. 3.18.1.6 Умов).

Проведення платежів відповідача в порядку обслуговування кредитного ліміту, здійснюється позивачем протягом одного року з моменту, зокрема, підписання угоди про приєднання відповідача до Умов. При порушенні відповідачем будь-якого із зобов'язань, передбачених Умовами, позивач, на власний розсуд, має право змінити умови кредитування, встановити інший строк повернення кредиту. При належному виконанні відповідачем зобов'язань, передбачених Умовами, здійснення платежів відповідача в порядку обслуговування ліміту може бути продовжено позивачем на той же строк (пп. 3.18.1.8 Умов).

Періодом безперервного користування кредитом є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку. Період безперервного користування кредитним лімітом становить не більше 35 днів. Початком періоду безперервного користування кредитом вважається перший день, починаючи з якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку відповідача при закритті банківського дня. Зменшення або збільшення заборгованості за кредитом в цей період не впливають на зміну дати початку періоду безперервного користування кредитом. Датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день, по закінченню якого на поточному рахунку зафіксоване нульове дебетове сальдо (пп. 3.18.1.11 Умов).

При укладанні договорів і угод, або вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання відповідача до Умов, сторони допускають використання підписів відповідача у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований позивачем через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі відповідача з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі (пп. 3.18.1.16 Умов).

Підприємець зобов'язалася сплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитом, проводити погашення кредиту, отриманого в межах встановленого ліміту, не пізніше строку закінчення періоду безперервного користування кредитом та повністю повернути кредит у строки, передбачені Умовами (п.п. 3.18.2.2.2, 3.18.2.2.3 та 3.18.2.2.5 Умов). Банк має право при порушенні відповідачем будь-якого із зобов'язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від відповідача дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом у повному обсязі (пп. 3.18.2.3.4 Умов).

За користування кредитом у період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку відповідача при закритті банківського дня останній сплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка). За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (надалі - "період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню"), розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. При не обнулінні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, відповідач сплачує позивачу за користування кредитом проценти в розмірі 24 % річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню. У випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання відповідача щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні відповідачем будь-якого з грошових зобов'язань він сплачує позивачу відсотки за користування кредитом у розмірі 48 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення відповідачем будь-якого з грошових зобов'язань та при реалізації права позивача на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами, відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 0,1315 % від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань. Під "непогашенням кредиту" мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня (пп. 3.18.4 Умов).

Підприємець сплачує позивачу винагороду за використання ліміту відповідно до п.п. 3.18.1.6., 3.18.2.3.2. Умов 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9 % від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць, у порядку, передбаченому Умовами (пп. 3.18.4.4 Умов).

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з дати утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості по кредиту, на суму залишку заборгованості по кредиту. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати. При несплаті винагороди, процентів у відповідні їм дати сплати, вони вважаються простроченими (п.п. 3.18.4.9, 3.18.4.10 Умов).

За своєю юридичною природою укладений сторонами договір є змішаним договором здійснення банківських операцій, який містить елементи договору банківського рахунку та кредитного договору.

Чинним законодавством України передбачено, що банками здійснюється фінансове посередництво у формі банківських операцій, зокрема розрахункових, кредитних (ст.339 ГК України). Розрахункові операції банків спрямовані на забезпечення взаємних розрахунків між учасниками господарських відносин, а також інших розрахунків у фінансовій сфері (ч.1 ст.341 ГК України), а кредитні операції полягають у розміщені банками від свого імені, на власних умовах та на власний ризик залучених коштів юридичних осіб (позичальників) та громадян (ст.345 ГК України).

Для здійснення розрахунків суб'єкти господарювання зберігають грошові кошти в установах банків на відповідних рахунках (ч.2 ст.341 ГК України). Громадяни-підприємці мають право відкривати рахунки для зберігання грошових коштів і здійснення всіх видів банківських операцій у будь-яких банках України за своїм вибором (ч.4 ст. 342 ГК України).

За договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком ( ч.1 ст.1066 ЦК України). Клієнт зобов'язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором (ч.4 ст.1068 ЦК України).

Якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом (ст.1069 ЦК України).

У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 глави 71 ЦК України і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з вищенаведеними умовами укладеного сторонами договору Банком встановлено для підприємця ОСОБА_2 кредитний ліміт у розмірі 4000 грн., починаючи з 05.10.2011 р., що випиває з довідки Банку від 19.09.2014 р. №08.7.0.0.0/120 та з виписки з особового рахунку підприємця.

Підприємцем ОСОБА_2 використано кредитний ліміт у сумі 4000 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача за період з 05.10.2011 р. по 02.12.2014р. Із цієї ж виписки випливає, що підприємець повністю не здійснив платежі на виконання своїх грошових зобов'язань за кредитним договором, і тому на даний час заборгованість з повернення отриманих за договором кредитних коштів становить суму 4000 грн.

Із вказаної виписки також випливає, що підприємцем не сплачено комісійну винагороду за використання ліміту.

Згідно поданих позивачем розрахунків заборгованість з оплати винагороди за використання ліміту за період з 01.10.2012 р. по 10.09.2014 р. складає суму 900 грн.

Суд погоджується з даним розрахунком.

Із цих же розрахунків заборгованості та викладених вище Умов випливає, що у період з 07.09.2012 р. по 25.09.2012 р. Банком не нараховувалися відсотки за користування підприємцем кредитними коштами, але, оскільки підприємець ОСОБА_2 не здійснив усупереч Умовам обнуління дебетового сальдо в одну із дат 20-го до 25-го числа наступного місяця, то за період з 26.09.2012 р. по 05.12.2012 р. Банком нараховано відсотки, виходячи із ставки 24 %, а у подальшому за період з 26.12.2012 р. по 30.06.2014 р., - виходячи із ставки 48 %, і за період з 01.07.2014 р. по 10.09.2014 р., - виходячи із підвищеної ставки 56 %, а всього відсотків у сумі 3628 грн. 45 коп.

На підтвердження обґрунтованості застосування при нарахуванні за період з 01.07.2014 р. по 10.09.2014 р. підвищеної відсоткової ставки у розмірі 56 % представником Банку надано виписку з Приват 24 з особового рахунку підприємця ОСОБА_2, з якої випливає, що підприємця повідомлено про підвищення відсоткової ставки з 05.06.2014 р. з причини значного підвищення курсу долара США до гривні.

У відповідності до пп. 3.18.2.3.1 Умов Банком може бути підвищено відсоткову ставку за користування кредитом, у разі якщо підвищиться облікова ставка Нацбанку України на 1 чи більше пунктів, чи/або курс гривні до іноземної валюти 1-ї групи класифікатора іноземних валют збільшиться на 5 або більше процентів. При цьому підвищена відсоткова ставка застосовується після того, як Банком буде повідомлено про викладені вище події клієнтові, а клієнт не погасить заборгованості перед Банком у порядку та строки, передбачені Умовами.

Отже, Банком подано суду належні докази на підтвердження виконання Банком Умов щодо належного повідомлення підприємця ОСОБА_2 про підвищення відсоткової ставки у розмірі 56% у разі не погашення заборгованості у порядку та строки, передбачені Умовами, тому суд визнає розрахунки вказаних сум заборгованості зі сплати відсотків правильними.

У зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору, Банк звернувся до підприємця з претензією від 22.08.2014 р. № 11005NKO0S06H про погашення заборгованості, направлення якої підтверджується копією фіскального чеку відповідного поштового відділення 30.08.2014 р. та описом вкладення цінного листа.

Претензію підприємцем ОСОБА_2 залишено без реагування та виконання.

У відповідності до ч.1 ст.193 ГК України суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Положеннями ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості: 1) з повернення кредиту в сумі 4000 грн.; 2) відсотків за користування кредитними коштами в сумі 3628 грн. 45 коп.; 3) комісійної винагороди в сумі 900 грн., підлягають задоволенню повністю.

Що стосується вимог про стягнення з відповідача пені за прострочення виконання грошових зобов'язань, то такі вимоги суд також визнає обґрунтованими і підлягаючими задоволенню, але пені за прострочення повернення кредитних коштів в іншій сумі, ніж визначено позивачем.

Так, ч. 2 ст. 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 ГК України).

Господарськими санкціями визнаються штрафні санкції у вигляді грошової суми, зокрема штраф, пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

В Умовах визначено відповідальність сторін за порушення зобов'язань. Зокрема, у відповідності до пп. 3.18.5.1 Умов при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань: сплати відсотків за користування кредитом, строків повернення кредиту, комісії чи винагороди відповідач сплачує позивачу за кожний випадок порушення пеню у розмірі подвійної облікової ставки Нацбанку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Виходячи із змісту Умов, суд вважає, що сторони не встановили інший порядок нарахування пені за порушення строків повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування ними та винагороди за використання ліміту, ніж визначено ч.6 ст.232 ГК України, якою передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконаним.

Посилання позивача на те, що пп.3.18.5.4 Умов передбачено інший, ніж ч.6 ст.232 ГК України порядок нарахування пені, а саме, що нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобов'язання повинно було бути виконано клієнтом, суд відхиляє, оскільки в указаному підпункті Умов не зазначено про його поширення на пп. 3.18.5.1 цих Умов, котрим саме й передбачено нарахування пені за порушення строків повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування ними та винагороди за використання ліміту.

Підпунктом 3.18.5.7 Умов визначено, що строки позовної давності за вимогами про стягнення, зокрема, неустойки - пені - 5 років.

Дані положення Умов узгоджуються з ч.2 ст.259 ЦК України, котрою передбачено, що позовна давність може бути збільшена за домовленістю сторін.

З урахуванням викладеного, за розрахунком суду підлягаюча до стягнення з відповідача пеня за порушення грошових зобов'язань складає загальну суму 993 грн. 95 коп., із якої 298 грн. 47 коп. - пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів, нарахована за період з 03.01.2013 р. по 01.07.2013 р., а також нарахована у період з 01.11.2012 р. по 10.09.2014 р. в сумі 549 грн. 69 коп. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитними коштами, і в сумі 145 грн. 79 коп. - пеня за несвоєчасну сплату комісійної винагороди.

Оскільки решту суми пені нараховано за період після закінчення встановленого вказаним вище законом шестимісячного строку, то у задоволені решти позовних вимог належить відмовити.

Статтею 49 ГПК України передбачено покладання судових витрат, зокрема, витрат на оплату позовної заяви судовим збором, при задоволенні позову на відповідача.

Отже, витрати Банку на оплату позовної заяви судовим збором за платіжним дорученням від 17.09.2014 р. № BOJ67B0IT0 в сумі 1827 грн. підлягають відшкодуванню за рахунок підприємця ОСОБА_2.

У судовому засіданні 15.01.2015 р., згідно із ст. 85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК" задовольнити частково.

2.Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК", 49094, вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ, ідентифікаційний код 14360570, грошові кошти в загальній сумі 9522 (дев'ять тисяч п'ятсот двадцять дві) грн. 40 коп., із яких: 4000 (чотири тисячі) грн. - заборгованість з повернення кредитних коштів; 3628 ( три тисячі шістсот двадцять вісім) грн. 45 коп. - заборгованість зі спати відсотків за користування кредитними коштами; 900 (дев'ятсот) грн. - заборгованість зі сплати комісії за користування кредитом; 993 (дев'ятсот дев'яносто три) грн. 95 коп. - пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за договором; а також грошові кошти на відшкодування судових витрат у справі з оплати позовної заяви судовим збором у сумі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.

3. У задоволенні решти позовних вимог належить відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня підписання повного тексту рішення.

Дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 16.01.2015 р.

Суддя Ю.М. Коваль.