РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2015 р. Справа № 16/5025/1004/12

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Коломис В.В.

суддів Тимошенко О.М.

суддів Саврій В.А.

при секретарі судового засідання Величко К.Я.

розглянувши апеляційну скаргу відповідача - Приватного підприємства "Авіст" на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 01.12.14 р.

у справі № 16/5025/1004/12 (суддя Магера В.В. )

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ"

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

відповідач Приватне підприємство "Авіст"

про стягнення заборгованості по кредитному договору № 793-07/01 від 08 жовтня 2007 року в розмірі 1 614 517,34 доларів США, в тому числі заборгованість по кредиту 1 476 000,00 доларів США, по процентам 138517,34 доларів США

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився;

третьої особи - Ноцик А.І. (довіреність №09-32/556 від 11.08.2014р.);

органу ДВС - Іщук н.В. (довіреність №3.14/4.1/1349 від 29.12.2014р.).

Судом роз'яснено представникам сторін права та обов'язки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України. Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

Розпорядженням голови Рівненського апеляційного господарського суду від 12.01.2015 року у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Огородніка К.М. внесено зміни до складу колегії суддів, окрім заміни головуючого судді. Відповідно до вказаного розпорядження, у справі №16/5025/1004/12 визначено колегію суддів у складі: головуюча суддя Коломис В.В., суддя Тимошенко О.М., суддя Саврій В.А.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 01.12.2014 року у справі № 16/5025/1004/12 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ" за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово- інвестиційний банк" до Приватного підприємства "Авіст" про стягнення заборгованості по кредитному договору № 793-07/01 від 08 жовтня 2007 року в розмірі 1 614 517,34 доларів США, в тому числі заборгованість по кредиту 1 476 000,00 доларів США, по процентам 138 517,34 доларів США в задоволенні скарги Приватного підприємства "Авіст" щодо визнання недійсною постанови про арешт коштів боржника, винесеної державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, Мазуром Г.І., 30.10.2014 року у виконавчому провадженні № 43937259 - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, відповідач звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Хмельницької області скасувати та прийняти нову ухвалу, якою задоволити скаргу Приватного підприємства "Авіст".

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення господарським судом Хмельницької області норм матеріального права.

В судове засідання представник апелянта не з'явився. При цьому, від останнього на адресу апеляційного суду надійшло клопотання про відкладення розгляду скарги на іншу дату.

Клопотання відповідача судом відхилене як необгрунтоване, оскільки не містить належного обґрунтування та документальних доказів в підтвердження викладених в клопотанні обставин. Також слід зазначити, що ГПК України не містить вимог щодо відповідальних осіб, які можуть представляти інтереси сторін в господарському суді. Надання повноважень на представництво інтересів сторони в процесі не обмежено будь-яким певним колом осіб, таким представником може бути сам керівник, головний бухгалтер, бухгалтер, інші працівники підприємства або представники на підставі доручення, які не перебувають з ним у трудових відносинах, а тому неможливість явки в судове засідання конкретного представника відповідача, не є правовою підставою для відкладення розгляду справи.

Крім того, відповідно до п.4 ухвали апеляційного суду від 22.12.2014 року передбачено, що неявка представників сторін в судове засідання в разі повідомлення їх належним чином не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги по суті.

З огляду на викладене та враховуючи положення ст.102 ГПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, нез'явлення представника відповідача через його відпустку не є перешкодою для розгляду скарги по суті.

Позивач - ТзОВ "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ" та третя особа - ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" у відзиві на апеляційну скаргу та представник Державної виконавчої служби України безпосередньо в судовому засіданні вважають оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду законною та обгрунтованою, а тому просять залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників третьої особи та Державної виконавчої служби України, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, ухвалу місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду від 05.06.2014 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ" за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" до Приватного підприємств "Авіст" про стягнення заборгованості по кредитному договору №793-07/01 від 08 жовтня 2007 року в розмірі 1 614 517,34 доларів США, в тому числі заборгованість по кредиту 1 476 000,00 доларів США, по процентам 138 517,34 доларів США - задоволено.

Присуджено до стягнення з Приватного підприємства "Авіст" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ" 1 476 000,00 доларів США заборгованості по кредиту, що еквівалентно сумі 11 698 480,80 грн., 138 517,34 доларів США заборгованості по процентах, що еквівалентно сумі 1 097 860,73 грн. та 64 380,00 грн. витрат по оплаті судового збору.

На виконання вказаного рішення 20.06.2014р. видано відповідний наказ, який направлено стягувачу.

З метою виконання вказаного вище рішення за заявою стягувача відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України відкрито виконавче провадження №43937256, про що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 10.07.2014р. (а.с.10).

Постановою відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 30.10.2014 року накладено арешт на кошти, що містяться на всіх рахунку (ах) в: Вінницькій філії ПАТ КБ "Приватбанк", код фінансової установи: 302689; АТ "УкрСиббанк", код фінансової установи: 351005; АТ "Райффайзен Банк Аваль" у м.Києві, код фінансової установи: 380805, а також на кошти рахунки, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, що належать боржнику (а.с.15).

17.11.2014 року відповідач - ПП "Авіст" звернувся до господарського суду Хмельницької області зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просить визнати недійсною постанову про арешт коштів боржника від 30.10.2014 року.

В обгрунтування поданої скарги заявник зазначає, що оскаржуваною постановою державним виконавцем накладено арешт на його грошові кошти в межах суми 12 860 721,53 грн., тобто на його думку, державний виконавець самостійно, без належної правової підстави та всупереч змісту рішення суду і виданого на його підставі виконавчого документу змінив валюту, в якій обчислюється борг.

Місцевий господарський суд, розглянувши вищевказану заяву та дослідивши в сукупності всі обставини та матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства прийшов до висновку про відсутність правових підстав для визнання неправомірними дій головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо винесення постанови про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні ВП №43937256.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст.121-2 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч.1 ст.116 ГПК України, виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Наказ видається стягувачеві або надсилається йому після набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до положень ст.17 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Статтею 25 Закону передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно до ст.27 Закону передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Статтею 52 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів. На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах.

Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті, та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом (ст.57 Закону України "Про виконавче провадження").

Окремі питання організації виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню, визначає Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.04.2012р. за №489/20802.

Під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами (п.1.5 Інструкції).

В пункті 4.1.8 Інструкції з організації примусового виконання рішень встановлено, що розпочинаючи виконання рішення про стягнення коштів, державний виконавець зобов'язаний винести постанову відповідно до частини другої статті 57 Закону України "Про виконавче провадження". Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті (ч. 4 ст. 57 Закону). Арешт на кошти боржника може бути накладено в національній та/або в іноземній валюті, про що зазначається у постанові. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчими документами, виконавчого збору, витрат на організацію та проведення виконавчих дій та вказується номер рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту (п.п. 4.1.9-4.1.10 Інструкції).

Як вже зазначалося вище, рішенням суду від 05.06.2014р. позов ТОВ "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ" за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" до Приватного підприємств "Авіст" про стягнення заборгованості по кредитному договору - задоволено.

Присуджено до стягнення з ПП "Авіст" на користь ТОВ "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ" 1 476 000,00 доларів США заборгованості по кредиту, що еквівалентно сумі 11 698 480,80 грн., 138 517,34 доларів США заборгованості по процентах, що еквівалентно сумі 1 097 860,73 грн. та 64 380,00 грн. витрат по оплаті судового збору.

З огляду на викладене, загальна сума до стягнення з відповідача за вказаним рішенням у гривневому еквіваленті становить 12 860 721,53 грн.

На виконання вказаного рішення 20.06.2014р. видано відповідний наказ.

10.07.2014р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України на підставі ст.ст.17, 19, 21, 25 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо виконання наказу господарського суду у справі №16/5025/1004/12. При цьому, відповідно до положень ст.25 Закону України "Про виконавче провадження" боржнику надано строк на добровільне виконання рішення суду (п.2). Окрім того, в постанові зазначено, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення, буде розпочато примусове виконання цього рішення із стягненням із боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій (п.3).

Вказану постанову надіслано боржнику 10.07.2014р., що підтверджується наявним у матеріалах справи супровідним листом.

В зв'язку з тим, що у строк наданий на самостійне виконання рішення суду боржником добровільно його не виконано та не погашено борг, 30.10.2014р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України на підставі ст.ст.27, 52 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про арешт коштів боржника.

Вказаною постановою державним виконавцем, у межах стягнутої за судовим рішення суми, а саме - 12 860 721,53 грн., накладено арешт на кошти, що містяться на всіх рахунках боржника у Вінницькій філії ПриватБанку, АТ "УкрСиббанк", АТ "Райффайзен Банк Аваль", а також на кошти рахунки, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, що належать боржнику.

Інформація щодо рахунків боржника, відкритих у банках, отримана органом ДВС на його запит № від 11.07.2014р., поданий у порядку ч.3 ст.65 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно інформації виконавчої служби кошти на рахунках апелянта відсутні, господарська діяльність ним не проводиться, з огляду на що, накладення арешту на кошти боржника є необхідним заходом, вжитим державним виконавцем, щодо належного виконання наказу суду у даній справі.

Оскільки арешт коштів боржника на рахунках здійснювався головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС України в межах суми стягнення за наказом від 20.06.2014р., який виданий на виконання рішення суду у справі №16/5025/1004/12, місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку, що постанова головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 30.10.2014р. ВП №43937256 про арешт коштів боржника була винесена правомірно, із додержанням вимог Закону України "Про виконавче провадження", а відтак відсутні правові підстави для задоволення скарги на дії державного виконавця та визнання недійсною постанови про арешт коштів від 30.10.2014 року.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування рішення місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду Хмельницької області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105,106 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Авіст" - залишити без задоволення. Ухвалу господарського суду Хмельницької області від 01.12.2014 року - залишити без змін.

2. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Саврій В.А.