КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2015 р. Справа№ 910/17938/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Коротун О.М.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання Шалівського В.О.

за участю представників

від позивача: Литвинець С.А. - дов. від 13.01.2015 року б/н

від відповідача: Демченко С.Ю. - голова правління, Гордійчук В.Н. - дов. від 12.01.2015 року б/н

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Ремторгустаткування" на рішення господарського суду міста Києва від 15.10.2014 року

у справі № 910/17938/14 (суддя Головатюк Л.Д.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Мельсит" (м. Київ)

до Публічного акціонерного товариства „Ремторгустаткування" (м. Київ)

про стягнення 139 273 грн. 23 коп.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю „Мельсит" з позовом до Публічного акціонерного товариства „Ремторгустаткування" про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 139 273 грн. 23 коп.

Рішенням від 15.10.2014 року господарський міста Києва позовні вимоги задовольнив повністю. Стягнув з ПАТ „Ремторгустаткування" на користь ТОВ „Мельсит" основний борг в розмірі 118 000 грн., 3% річних в сумі 6 223 грн. 23 коп., інфляційні збитки в сумі 15 050 грн. та судовий збір у розмірі 2 785 грн. 47 коп.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням місцевого господарського суду ПАТ „Ремторгустаткування" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 15.10.2014 року по справі № 910/17938/14 повністю та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.12.2014 року апеляційна скарга ПАТ „Ремторгустаткування" була прийнята до провадження та призначено розгляд справи № 910/17938/14 у судовому засіданні за участю представників сторін.

В судовому засіданні 13.01.2015 року представниками відповідача було заявлено клопотання про призначення судової експертизи обладнання, яке після обговорення судова колегія відхилила, оскільки поставлені питання не стосуються предмету спору.

В судовому засіданні 13.01.2015 року повноважні представники відповідача підтримали вимоги апеляційної скарги. Представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечував з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Дослідивши докази, що є у справі, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути залишено без змін, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 317 Господарського кодексу України будівництво об'єктів виробничого та іншого призначення, підготовка будівельних ділянок, роботи з обладнання будівель, роботи з завершення будівництва, прикладні та експериментальні дослідження і розробки тощо, які виконуються суб'єктами господарювання для інших суб'єктів або на їх замовлення, здійснюються на умовах підряду.

Для здійснення робіт, зазначених у частині першій цієї статті, можуть укладатися договори підряду: на капітальне будівництво (в тому числі субпідряду); на виконання проектних і досліджувальних робіт; на виконання геологічних, геодезичних та інших робіт, необхідних для капітального будівництва; інші договори. Загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 317 ГК України загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 324 Господарського кодексу України за договором підряду на проведення проектних і досліджувальних робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну документацію або виконати обумовлені договором проектні роботи, а також виконати досліджувальні роботи, а замовник зобов'язується прийняти і оплатити їх.

Ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Ч. 1 ст. 887 Цивільного кодексу України визначено, що за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 11.03.2006 року Товариство з обмеженою відповідальністю ,,Мельсит" (підрядник) та Відкрите акціонерним товариством ,,Ремторгустаткування" (замовник) уклали договір № 4-06 на виконання проектних робіт та робіт по будівництву зовнішнього газопроводу і котельні у існуючому приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Машинобудівна, 44, відповідно до умов якого замовник (відповідач) доручає, та зобов'язується оплатити, а підрядник (позивач) приймає на себе виконання проектних робіт та робіт по будівництву зовнішнього газопроводу і котельні у існуючому приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Машинобудівна, 44.

Укладений між сторонами договір має ознаки договору на виконання проектних робіт та договору будівельного підряду, а відтак суд застосовує норми, що регулюють дані види договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ГК України у договорі підряду на капітальне будівництво сторони визначають вартість робіт (ціну договору) або спосіб її визначення. Згідно з ч. 1 ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Згідно п. 2.1 договору від 11.03.2006 року № 4-06 загальна сума договору з урахуванням додаткових угод від 01.10.2006 року б/н та від 04.01.2010 року № 1 від становить 597 380 грн. 97 коп.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

За договором від 11.03.2006 року № 4-06 роботи приймались відповідачем згідно актів виконаних робіт:

від 30.11.2006 року № 1 на суму 443 380 грн. 97 коп.;

від 27.06.2008 року № 2 на суму 10 000 грн.;

від 03.12.2012 року № 3 на суму 144 000 грн.

Таким чином відповідачем були прийняті роботи за договором від 11.03.2006 року № 4-06 на загальну суму 597 380 грн. 97 коп. (повна сума договору)

Пунктом 2.3. Договору встановлено порядок оплати за роботи, обладнання та матеріали:

1. за проектні роботи у вигляді 50% попередньої оплати, залишок суми - 50% протягом 5 робочих днів після підписання акту здачі-прийняття виконаних робіт;

2. за роботи по будівництву газопроводу у тому числі комплектація обладнанням та матеріалами у вигляді 80% попередньої оплати, залишок суми - 20% протягом 5 робочих днів після підписання акту здачі-прийняття виконаних робіт;

3. комплектація обладнанням та матеріалами для котельні у вигляді 80% попередньої оплати, залишок суми - 20% протягом 5 робочих днів після підписання акту здачі-прийняття виконаних робіт;

4. за роботи по монтажу обладнання в котельні у вигляді 50% попередньої оплати, залишок суми - 50% протягом 5 робочих днів після підписання акту здачі-прийняття виконаних робіт;

5. за пусконалагоджувальні роботи у вигляді 50% попередньої оплати, залишок суми - 50% протягом 5 робочих днів після підписання акту здачі-прийняття виконаних робіт.

Отже, враховуючи що роботи були прийняті замовником без зауважень у повному обсязі згідно актів виконаних робіт, останній з яких підписано 03.12.2012 року, строк для оплати (5 робочих днів) був до 10.12.2012 року включно.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Замовник в порушення п. 2.3 договору від 11.03.2006 року № 4-06 не виконав свої грошові зобов'язання перед підрядником. На день подання позову заборгованість відповідача за договором становить 118 000 грн.

Ч. 2 ст. 614 ЦК України передбачено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідач стверджував, що роботи виконані не в повному обсязі.

Втім, згідно ч. 1, 2 ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Таким чином колегія суддів не приймає посилання відповідача на не повністю виконані роботи, оскільки відповідачем було підписано акти про виконання робіт повністю та без зауважень, а тому відповідно до ч. 1, 2 ст. 853 ЦК України він втратив право посилатися на такі недоліки.

Так як відповідач не надав суду доказів погашення заборгованості по договору від 11.03.2006 року № 4-06 у розмірі 118 000 грн., то колегія суддів апеляційного господарського суду приходить до висновку про те, що місцевим господарським судом обґрунтовано задоволено позовні вимоги в цій частині.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних в сумі 6 223 грн. 23 коп. та інфляційні збитки в сумі 15 050 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача, 3% річних становлять 6 223 грн.23 коп., інфляційні збитки - 15 050 грн. Суд вважає даний розрахунок обґрунтованим та задовольняє позовні вимоги в цій частині.

Позивач просив суд стягнути на свою користь інфляційні втрати в розмірі 15 050 грн. за період з грудня 2012 року по серпень 2014 року та 3% річних в розмірі 6 223 грн. 23 коп. за період з 11.12.2012 року по 22.08.2014 року.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зробила перерахунок розміру інфляційних втрат та 3% річних та дійшла висновку, що місцевий господарський суд правомірно стягнув інфляційні втрати в розмірі 15 050 грн. та 3% річних в розмірі 6 223 грн. 23 коп.

Крім того, обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, відповідач зазначає, що суд першої інстанції розглянув справу у відсутності відповідача, який належним чином не був повідомлений про час і місце розгляду справи.

Колегія суддів вважає такі доводи відповідача необґрунтованими з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, в позовній заяві вказано місцезнаходження відповідача - ПАТ ,,Ремторгустаткування" - м. Київ, вул. Машинобудівна, 44.

Зазначена адреса місцезнаходження відповідача підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.09.2014 року було порушено провадження у справі № 910/17938/14, прийнято позовну заяву до розгляду та призначено розгляд справи на 17.09.2014 року.

Положеннями ч. 1 ст. 64 ГПК України передбачено, що суддя прийнявши позовну заяву, не пізніше трьох днів з дня її надходження виносить і надсилає сторонам, прокурору, якщо він є заявником, ухвалу про порушення провадження у справі, в якій вказується про прийняття позовної заяви, призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду в засіданні. Ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Відповідно до п. 3.9 Постанови пленуму Вищого господарського суду України ,,Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у судове засідання.

Як вбачається з матеріалів справи, поштове відправлення на адресу відповідача - м. Київ, вул. Машинобудівна, 44, а саме: ухвала від 01.09.2014 року останнім отримана.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.09.2014 року розгляд справи відкладено на підставі ст. 77 ГПК України, зокрема, через неявку відповідача.

Вказана ухвала надіслана на адресу відповідача 19.09.2014 року, про що свідчить відмітка відділу діловодства суду на звороті ухвали.

Вказане поштове відправлення відповідачем отримано.

За таких обставин, враховуючи приписи ст. 64 ГПК України, відповідач вважається повідомленим належним чином про час і місце розгляду справи.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, а тому відсутні підстави для скасування рішення господарського суду.

Колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, а тому, рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Ремторгустаткування" на рішення господарського суду міста Києва від 15.10.2014 року у справі № 910/17938/14 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 15.10.2014 року у справі № 910/17938/14 залишити без змін.

3. Справу № 910/17938/14 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови підписано__15.01.2015 р.__

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді О.М. Коротун

В.В. Сулім