РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/24774/14 13.01.15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лікус"

до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Еліта Придніпров'я"

про стягнення грошових коштів

Суддя Котков О.В.

У засіданні брали участь:

від позивача: Чернякова О.С. (представник за довіреністю);

від відповідача: не з'явились.

В судовому засіданні 13 січня 2015 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

10 листопада 2014 року до канцелярії Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Лікус" (позивач) на розгляд суду надійшла позовна заява б/н від 29 вересня 2014 року в якій викладені позовні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Еліта Придніпров'я" (відповідач) заборгованості за договором на поставку продукції № 09/03 від 09.03.2011 року в сумі 226 520,00 грн. з них: основного боргу - 140 000,00 грн. (сто сорок тисяч гривень), неустойки - 76 020,00 грн. (сімдесят шість тисяч двадцять гривень) та 5% штрафу - 10 500,00 грн. (десять тисяч п'ятсот гривень).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як Постачальник, не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання, зокрема, не поставив попередньо оплаченого позивачем товару, внаслідок чого відповідач звертається до суду з вимогами стягнути з відповідача суму грошових коштів за непоставлений товар та нараховані за неповернення боргу санкції.

Відповідач відзиву на позовну заяву до суду не надав, участь свого представника в судові засідання не забезпечував. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2014 року (суддя Котков О.В.) прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 09.12.2014 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.12.2014 року розгляд справи, у зв'язку з неявкою представників відповідача було відкладено до 13.01.2015р.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до п. 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

09 березня 2011 року між позивачем (надалі - Покупець або Отримувач) та відповідачем (далі по тексту - Постачальник або Продавець) (разом - сторони) було укладено договір поставки продукції № 09/03 (належним чином засвідчена копія договору міститься в матеріалах справи, надалі - Договір або Договір поставки), відповідно до п. 1.1. якого Постачальник здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується поставляти в обумовлений договором строк вирощену продукцію (пшениця, соняшник, кукурудза, ячмінь, соя) Покупцю для використання в підприємницькій діяльності, а Покупець зобов'язується приймати та оплачувати цей товар.

Позивач зазначає, що на виконання умов Договору Покупець здійснив попередню оплату за товар на користь Продавця на загальну суму 210 000,00 грн., таким чином виконавши свої зобов'язання перед Продавцем в повному обсязі, однак Продавець не поставив продукцію і відповідно до умов Договору мав повернути Покупцеві отримані за продукцію грошові кошти не пізніше 18.10.2013 року, але повернув їх частково, зокрема, 04.09.2013 р. - 30 000,00 грн. та 23.09.2013 р. - 40 000,00 грн., а тому, станом на 29 вересня 2014 року Постачальник має заборгованість перед Покупцем за непоставлену продукцію, в розмірі 140 000,00 грн.

Окрім цього, позивач просить суд стягнути з відповідача штрафні санкції за неналежне виконання умов Договору щодо поставки товару.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та докази, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 665 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Як вже було установлено судом, 09 березня 2011 року між сторонами укладено договір поставки продукції № 09/03 згідно п. 1.1. якого Постачальник здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується поставляти в обумовлений договором строк вирощену продукцію (пшениця, соняшник, кукурудза, ячмінь, соя) Покупцю для використання в підприємницькій діяльності, а Покупець зобов'язується приймати та оплачувати цей товар.

Пунктом 4.4. Договору передбачено, що Покупець здійснює попередню оплату за товар в сумі 210 000,00 грн. на рахунок підприємства Постачальника.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору 09.03.2011 року позивач здійснив попередню оплату за товар на загальну суму 210 000,00 грн., що підтверджується податковою накладною № 12 та квитанцією до прибуткового касового ордеру № 33 (належним чином засвідчені копії документів містяться в матеріалах справи).

За п. 1. Додатку 1 до Договору поставки Постачальник має поставити товар з 01.07.2012 року по 09.10.2013 року.

В визначений Договором строк Продавець поставку оплаченого Покупцем товару не здійснив. Зворотнього до суду не представлено.

Згідно із частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В разі непоставки товару Постачальник повинен переслати грошові кошти на рахунок Покупця протягом 7 банківських днів з моменту спливу строку поставки, але не пізніше 18.10.2013 року (п. 1. Додатку 1 до Договору).

Матеріали справи свідчать, що відповідачем були частково повернуті грошові кошти 04.09.2013р. 30 000,00 грн. та 23.09.2013р. 40 000,00 грн. за предоплату товару, що підтверджується виписками по рахунках (документи містяться в справі).

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 11.11.2014р. та від 09.12.2014р. відповідача було зобов'язано надати суду відзив на позов, докази на підтвердження відповідних заперечень, контррозрахунок суми заявленої до стягнення.

Всупереч вимог вказаних ухвал контррозрахунку заявлених до стягнення сум відповідач до суду не надав та не надіслав.

Враховуючи викладене, з урахуванням того, що доказів поставки товару на суму 210 000,00 грн., а також доказів повернення грошових коштів по Договору у більшому розмірі, аніж вказано позивачем в позовній заяві, станом на січень 2015 року, до суду не представлено, обґрунтованими є позовні вимоги Покупця про стягнення з Продавця заборгованості за Договором поставки в розмірі 140 000,00 грн. з розрахунку 210 000,00 грн. (сума попередньої оплати) - 70 000,00 грн. (частково повернуті грошові кошти за непоставлений товар).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Пунктом 7.2. Договору встановлено, що у разі порушення строків поставки товару та/або недопоставленої кількості товару визначених Договором, Покупець має право отримати від Постачальника неустойку у розмірі 0,2% від вартості непоставленого товару у строк товару за кожний день прострочення та/або штраф у розмірі 5% від вартості непоставленої частини товару.

З урахуванням викладеного, зважаючи на відсутність в матеріалах контррозрахунку відповідача, враховуючи прострочення виконання зобов'язання щодо поставки товару, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 0,2% неустойки від вартості непоставленого товару /210 000,00 грн./ починаючи з 10.10.2013р. по 09.03.2014р., що становить - 63 000,00 грн. та 5% штраф від вартості непоставленої частини товару, з розрахунку: 210 000,00 грн. /сума заборгованості * 5% /відповідно до п. 7.2./, що складає: 10 500,00 грн.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню про стягнення 213 500,00 грн. з них основного боргу - 140 000,00 грн. (сто сорок тисяч гривень), неустойки - 63 000,00 грн. (шістдесят три тисячі гривень) та 5% штрафу - 10 500,00 грн. (десять тисяч п'ятсот гривень).

Судові витрати позивача по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 4 269,90 грн. відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Еліта Придніпров'я" (ідентифікаційний код 30932551, адреса: 01024, м. Київ, провул. Чекистів, буд. 1-А, кв. 2, п/р 2391 в Полтавському ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк», м. Полтава, МФО 331401, ІПН 75, св. ПДВ № 100192403), або з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лікус" (ідентифікаційний код 37237045, адреса: 51900, м. Дніпродзержинськ, вул. Алтійська, буд. 5, кв. 29, р/р 5 в АT "РайффайзенБанк Аваль» м. Дніпропетровськ, МФО 380805), або на будь-який інший рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, грошові кошти: основного боргу - 140 000,00 грн. (сто сорок тисяч гривень), неустойки - 63 000,00 грн. (шістдесят три тисячі гривень), 5% штрафу - 10 500,00 грн. (десять тисяч п'ятсот гривень) та судові витрати - 4 269,90 грн. (чотири тисячі двісті шістдесят дев'ять гривень 90 копійок). Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Копію даного рішення направити відповідачу по справі № 910/24774/14.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 19.01.2015р.

Суддя О.В. Котков