РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/26629/14 21.01.15

за позовомПриватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія"
до Відкритого акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"
простягнення 4 989,04 грн.
суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Степушенко П.М. - представник за довіреністю № 3844 від 31.12.14;
від відповідача не з'явились

В судовому засіданні 21.01.15, в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" до Відкритого акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 4989,04 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПрАТ " Українська пожежно-страхова компанія" на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № А3-027/000/120000209 від 28.12.2012р., внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки «Hyundai Sonata», державний номер АІ 8888 ЕС, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1166, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля «Mitsubishi Outlander», державний номер АА 8705 СМ, водій якого є винним у скоєнні ДТП, була застрахована ВАТ НАСК «Оранта», позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача 4989,04 грн. шкоди в порядку регресу.

Ухвалою суду від 01.12.2014 порушено провадження у справі № 910/26629/14 за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 21.01.2015.

16.12.2014 на адресу господарського суду надійшла інформація з єдиної централізованої бази даних МТСБУ щодо полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого було застраховано цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу «Mitsubishi Outlander», державний номер АА 8705 СМ.

В судове засідання 21.01.15 представник позивача з'явився, вимоги ухвали суду від 01.12.14 виконав, надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання 21.01.15 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення № 359.

Зважаючи на те, що нез'явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов за відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

Відповідно до договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № А3-027/000/120000209 від 28.12.2012р укладеного між ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" (позивач) та Бойко Юлією Юріївною (страхувальник та вигодонабувач), застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Hyundai Sonata», державний номер АІ 8888 ЕС, Строк дії договору з 29.12.12 до 28.12.13 (п. 13 договору).

З матеріалів справи вбачається, що 03.06.2013 р. на вул. Ф. Пушиної в м. Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода - наїзд автомобіля «Mitsubishi Outlander», державний номер АА 8705 СМ, під керуванням Зіневич Світлани Віталіївни на припаркований автомобіль «Hyundai Sonata», державний номер АІ 8888 ЕС, що належить Бойко Ю.Ю.

ДТП сталася в результаті порушення водієм Зневич С.В. вимог п.п. 10.9 Правил дорожнього руху України, якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України постановою Святошинського районного суду м. Києва від 21.06.2013р. справа № 759/8705/13-п.

17.06.13 страхувальник звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування на рахунок СТО.

Внаслідок ДТП власнику автомобіля «Hyundai Sonata», державний номер АІ 8888 ЕС, була завдана матеріальна шкода, розмір якої відповідно до звіту № 2478 від 14.06.13 становить 5986,85 грн.

За страховим випадком - ДТП що сталась 03.06.2013р. за участю застрахованого автомобіля «Hyundai Sonata», державний номер АІ 8888 ЕС згідно страхового акту № КАСКО/027/000/13/0020 від 27.06.13 позивачем було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 4989,04 грн., яке відповідно до бухгалтерської довідки позивача від 11.02.14 було виплачено шляхом проведення взаємозаліку в рахунок несплачених страхових платежів з боку страхувальника,, а саме: 4452,65 грн. в рахунок 3 частини платежу та 536,39 грн. в рахунок 4 частини платежу.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вина водія, який керував автомобілем «Mitsubishi Outlander», державний номер АА 8705 СМ, підтверджується постановою Святошинського районного суду м. Києва від 21.06.2013р. справа № 759/8705/13-п.

Пунктом 36.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З матеріалів справи вбачається, що між відповідачем, як страховиком, та Зіневич Світланою Віталіївною як страхувальником, було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, стоком дії з 22.10.12 по 21.10.13 (Поліс АВ/4196505), відповідно до якого забезпечений транспортний засіб - автомобіль «Mitsubishi Outlander», державний номер АА 8705 СМ, ліміт відповідальності за заподіяну шкоду майну становить 50 000,00 грн., розмір франшизи 0,00 грн.

Таким чином відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля «Hyundai Sonata», державний номер АІ 8888 ЕС, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту № А3-027/000/120000209 від 28.12.2012р, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню положень закону містяться у постанові Верховного Суду України судової палати у господарських справах від 25 листопада 2008 року (справа 11/406-07), а також і у постанові Верховного Суду України № 3-118гс11 від 07.11.2011р. (справа № 48/562), які згідно ч. 2 ст. 82 ГПК України є обов'язкові до врахування судом при прийнятті рішення у справі.

За чинним законодавством України окрім особи, винної у завданні шкоди, потерпілий у ДТП має також право одержати майнове відшкодування або за рахунок страхової організації, якою застраховане його майно, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України «Про страхування», або за рахунок страховика, яким застраховано відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у ДТП, за правилами та у порядку, встановленому ЦК України та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту чинним законодавством не обмежене. В даному випадку потерпілий звернувся за відшкодуванням майнової шкоди до позивача, який застрахував його майно - автомобіль «Hyundai Sonata», державний номер АІ 8888 ЕС.

В розумінні положень Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач набув (в порядку регресу) право на виплату страхового відшкодування від страховика винної особи.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Згідно з п. 9.1. ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язковий ліміт відповідальності страховика (страхова сума) - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

За договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності (поліс АВ/4196505) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50000 грн., франшиза - 0,00 грн, таким чином з відповідача підлягає стягненню сума страхового відшкодування виплаченого позивачем в сумі 4989,04 грн., що відповідає розміру заявлених позовних вимог.

Відповідальність страховика винної особи регламентована положеннями Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та обмежується укладеним договором страхування, в свою чергу зазначеним законом випадки, коли шкода не відшкодовується страховиком (або МТСБУ) визначені у ст. 32, і доказів наявності таких суду не представлено.

Враховуючи не здійснення виплати відповідачем на користь позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 1827,00 грн. відповідно до положень статті 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (02081 м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д, ідентифікаційний код 00034186) на користь Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (04080 м. Київ, вул. Фрунзе, буд. 40, ідентифікаційний код 206026881) 4989 (чотири тисячі дев'ятсот вісімдесят дев'ять) грн. 04 коп. страхового відшкодування в порядку регресу, 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 23.01.2015 р.

Суддя Л.Г. Пукшин