ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2015 р. Справа № 926/1139/14

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

Головуючого-судді: Данко Л.С.,

Суддів: Гриців В.М.,

Давид Л.Л.,

При секретарі судового засідання: Кіт М.В.,

Розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Сторожинецькому районі Чернівецької області № 5306/09 від 06.10.2014 р. (вх. № 01-05/5174/14 від 06.11.2014 р.),

на рішення Господарського суду Чернівецької області від 30 вересня 2014 року

у справі № 926/1139/14 (суддя Ковальчук Т.І.),

порушеній за позовом

Позивача: Управління Пенсійного фонду України в Сторожинецькому районі Чернівецької області, м. Сторожинець, Чернівецької області,

До відповідача: Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк», м. Київ, в особі Чернівецького регіонального відділення Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк», м. Чернівці, Чернівецької обл.,

Про: стягнення грошових коштів в сумі 413,63 грн.

За участю представників сторін:

від апелянта/позивача: Маринюк Р.О. - представник;

від відповідача: не прибув;

Права та обов'язки сторін визначені ст. ст. 20, 22, 28 ГПК України. Заяв та клопотань про відвід суддів - не надходило.

За письмовим клопотанням представника скаржника № 6041/09 від 19.11.2014 р. (вх. № 01-04/6935/14 від 24.11.2014 р.) ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 24.11.2014 р. затверджено судове засідання проводити у режимі відео конференції.

Відповідно до протоколу розподілу справ КП «Документообіг господарських судів» від 06.11.2014 р., дану справу розподілено до розгляду судді - доповідачу Данко Л.С.

Розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 07.11.2014 р. у склад колегії для розгляду справи № 926/1139/14 Господарського суду Чернівецької області введено суддів - Галушко Н.А. та Орищин Г.В.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 10.11.2014 року апелянту поновлено строк для подання апеляційної скарги та ухвалою суду від 10.11.2014 р. прийнято апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Сторожинецькому районі Чернівецької області, № 5306/09 від 06.10.2014 р. (вх. № 01-05/5174/14 від 06.11.2014 р.) до провадження та розгляд скарги призначено на 10.12.2014 року, про що сторони були належним чином повідомлені рекомендованою поштою (докази - оригінали повідомлень про вручення знаходяться в матеріалах справи).

Розпорядженням В. о. голови Львівського апеляційного господарського суду від 24.11.2014 р. склад колегії змінено, замість судді Галушко Н.А. та Орищин Г.В. (перебування у відпустці) введено суддів: Гриців В.М. та Давид Л.Л. (а. с. 137).

24.11.2014 р. через канцелярію Львівського апеляційного господарського суду за вх. № 01-04/6935/14 від Управління Пенсійного фонду України в Сторожинецькому районі Чернівецької області поступило клопотання № 6041/09 від 19.11.2014 р. про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 24.11.2014 р. клопотання Управління Пенсійного фонду України в Сторожинецькому районі Чернівецької області вх. № 01-04/6935/14 задоволено.

З підстав зазначених в ухвалі Львівського апеляційного господарського суду від 10.12.2014 р. продовжено строк розгляду справи та розгляд справи відкладено на 21.01.2015 р. про що сторін було належним чином повідомлено рекомендованою кореспонденцією згідно Інструкції з діловодства в господарських судах України.

В судовому засіданні, яке відбуло 21.01.2015 р. в режимі відео конференції прибув представник апелянта/позивача, надав усні пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, доводи наведені в апеляційній скарзі підтримав, просить рішення місцевого господарського суду скасувати, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про причини не прибуття суд не повідомив, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи рекомендованою кореспонденцією згідно Інструкції з діловодства в господарських судах України. У попередньому судому засіданні представником відповідача було подано відзив на апеляційну скаргу вх. № 01-04/7406/14 від 10.12.2014 р., в якому просив суд апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Сторожинецькому районі на рішення Господарського суду Чернівецької області у справі № 926/1139/14 від 30.09.2014 р. залишити без задоволення, а саме рішення Господарського суду Чернівецької області без змін.

Враховуючи, що сторін не було позбавлено конституційного права на захист охоронюваних законом інтересів, а також, що сторони своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду скарги за відсутності представника відповідача, виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст. 98 ГПК України, про прийняття апеляційної скарги до провадження господарський суд виносить ухвалу, в якій повідомляється про час і місце розгляду скарги. Питання про прийняття апеляційної скарги до провадження або відмову у прийнятті до провадження апеляційний господарський суд вирішує не пізніше трьох днів з дня надходження апеляційної скарги.

Частиною першою ст. 102 ГПК України визначено, що апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду розглядається у двомісячний строк з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Як уже було зазначено вище у цій постанові, ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 10.11.2014 року прийнято апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Сторожинецькому районі Чернівецької області за № 5306/09 від 06.10.2014 р. (вх. № 01-05/5174/14 від 06.11.2014 р.) та розгляд справи № 926/1139/14 ухвалою суду від 10.12.2014 р. було відкладено на 21.01.2015 р., про що сторін було належним чином повідомлено про день, час та місце розгляду справи.

Однак, представник відповідача повноважного представника в судове засідання не направив.

Нормами чинного законодавства України не обмежено коло осіб, які можуть представляти особу в судовому процесі. Тому неможливість одного з представників сторін бути присутнім у судовому засіданні не перешкоджає реалізації права учасника можливості скористатися правами ст. 28 ГПК України та ст. 244 ЦК України.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки, явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до приписів ст.ст. 67 та 77 ГПК України, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 15 липня 2013 року по справі № 6/175(2010).

Крім того, в ухвалі суду від 10.12.2014 р. участь повноважних представників сторін судом обов'язковою не визнавалася (а. с. 158-159).

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засіданні.

Наказом Вищого господарського суду України від 10.12.02 р. № 75 (із змінами та доповненнями) затверджена Інструкція з діловодства в господарських судах України (далі за текстом - Інструкція).

Відповідно до пункту 3.5.11 Інструкції, перший, належним чином підписаний, примірник процесуального документа (ухвали, рішення, постанови) залишається у справі; на звороті у лівому нижньому куті цього примірника проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправку документа, що містить: вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена.

Дана відмітка, за умови, що її оформлено відповідно до наведених вимог названої Інструкції, є підтвердженням належного надсилання копії процесуального документа сторонам або іншим учасникам судового процесу (Інформаційний лист Вищого господарського суду України від 13.08.08р. № 01-8/482).

З матеріалів справи вбачається, що судом апеляційної інстанції на адресу сторін у справі було направлено ухвалу про відкладення розгляду справи № 926/1139/14 від 10.12.2014 року, що підтверджується штампом суду з відміткою про відправку документа (а. с. 158-159/зворот).

З огляду на наведене колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду апеляційної скарги по справі № 926/1139/14.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення місцевого суду слід залишити без змін, виходячи з наступного.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 30.09.2014 року у справі № 926/1139/14 (суддя Ковальчук Т.І.) у задоволенні позову відмовлено (п. 1 резолютивної частини рішення) (а. с. 62, 63-65).

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду Управління Пенсійного фонду України в Сторожинецькому районі Чернівецької області (скорочене найменування: УПФ Сторожинецькому районі Чернівецької області) звернулось до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою № 5306/09 від 06.10.2014 р. (вх. № 01-05/5174/14 від 06.11.2014 р.), просить скасувати рішення Господарського суду Чернівецької області від 30 вересня 2014 року, справа № 926/1139/14 та прийняти нове рішення, яким стягнути з Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» грошові кошти в сумі 413,63 грн. на користь Управління Пенсійного фонду України в Сторожинецькому районі Чернівецької області (а. с. 108-110).

Апеляційну скаргу мотивує тим, що місцевим господарським судом при прийнятті рішення порушено норми матеріального права, так як судом першої інстанції при прийнятті рішення, неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи. Вважає, що місцевий суд не врахував норм чинного законодавства України, а саме: Закон України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 р. № 400/97-ВР; Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 р. № 2346-ІІІ; Постанова Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 р. № 1740 «Про затвердження Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій»; Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. № 21-1, оскільки відповідач не перерахував на рахунок УПФУ в Сторожинецькому районі сплачений покупцем Буженець Т.М. через відділення № 1 Чернівецького РВ АТ «Брокбізнесбанк» збір на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 413,63 грн., чим порушив відповідні норми Законів України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» та «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», а також Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду. Відтак вважає, що позовні вимоги Позивача слід було задовольнити.

Колегією суддів встановлено, що апелянт/позивач: Управління Пенсійного фонду України в Сторожинецькому районі Чернівецької області, є юридичною особою, йому присвоєно ідентифікаційний код 21430644, місцезнаходження юридичної особи: п. і. 59000, Чернівецька обл., м. Сторожинець, вул. Головна, 2.

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» (скорочене найменування ПАТ «Брокбізнесбанк») є юридичною особою, йому присвоєно ідентифікаційний код 19357489, місцезнаходження юридичної особи: п. і. 03057, м. Київ, Солом'янський район, проспект Перемоги, буд. 41, що підтверджується витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АГ № 531829, виданого станом на 24.04.2014 р. (а. с. 6-8) та станом на 11.08.2014 р. (а. с. 41-43), довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 11.08.2014 р. (а. с. 40).

Відділення № 1 Чернівецького регіонального відділення Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» є відокремленим структурним підрозділом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» та здійснює банківську діяльність від імені Банку і діє на підставі Положення, Відділення не має статуту юридичної особи, здійснює свою діяльність від імені Банку, в межах наданих ним повноважень (а. с. 20-28), місцезнаходження відділення: п. і. 59000, Чернівецька обл., м. Сторожинець, вул. Федьковича, 10.

Місцевим господарським судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, 24 лютого 2014 року між Василинюком Іваном Петровичем (Продавець за договором) та Буженець Тетяною Михайлівною (Покупець за договором) було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку за ціною 41363 грн. (а. с. 35).

Відповідно до вищенаведеного позивачем (Управління Пенсійного фонду України в Сторожинецькому районі Чернівецької області) згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України» та Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховано Бужинець Тетяні Михайлівній (Покупець за договором) в розмірі 1% від вартості зазначеного предмета купівлі збір на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 413,63 грн.

З матеріалів справи вбачається, що Бужинець Т.М. сплатила по квитанції № 5/9 від 24.02.2014 р. через Відділення № 1 Чернівецького Регіонального відділення АТ «Брокбізнесбанк» в м. Сторожинець (п. 11 договору купівлі-продажу від 24.02.2014 р.), збір на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 413,63 грн. (а. с. 34).

Однак, вказані кошти на рахунок позивача - Управління Пенсійного фонду України в Сторожинецькому районі, банком не перераховані, що не заперечується відповідачем по справі та підтверджується претензією позивача від 30.04.2014 р. вих. № 2395/09 та листами Чернівецького РВ АТ «Брокбізнесбанк» від 06.04.2014 р. № 365/058 та від 16.05.2014 р. № 371/058 (а. с. 36-39).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач (Відділення № 1 Чернівецького Регіонального відділення АТ «Брокбізнесбанк» в м. Сторожинець) закрите, а інтереси банку представляє Чернівецьке регіональне відділення АТ «Брокбізнесбанк» відповідно до Положення, затвердженого постановою Наглядової ради АТ «Брокбізнесбанк» від 26.12.2012 р. (а. с. 29-33).

Відповідно до п. п. 1.3, 1.7, 1.9, 2.2.4, 2.2.5 Положення про Чернівецьке регіональне відділення АТ «Брокбізнесбанк», затвердженого постановою Наглядової ради АТ «Брокбізнесбанк» від 26.12.2012 р., Чернівецьке регіональне відділення АТ «Брокбізнесбанк» є відокремленим структурним підрозділом Банку, що не має статусу юридичної особи і здійснює банківську діяльність від імені Банку, зокрема, наділений повноваженнями подавати від імені Банку позови до юридичних та фізичних осіб у відповідні суди, користуватися всіма процесуальними правами відповідної сторони процесу, позивача, відповідача, третьої особи або кредитора згідно довіреності, виданої банком (а. с. 20-27, 29-33).

Таким чином, враховуючи наведене, місцевим судом правомірно зазначено, що відповідачем по справі є публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» в особі Чернівецького регіонального відділення ПАТ «Брокбізнесбанк».

Крім того, постановою Національного банку України № 107 від 28.02.2014 р. ПАТ «Брокбізнесбанк» віднесено до категорії неплатоспроможних, запроваджено тимчасову адміністрацію, під час якої не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, більше того, постановою Правління національного банку України № 339 від 10.06.2014 р. відкликано банківську ліцензію АТ «Брокбізнесбанк» та розпочато його ліквідацію, лише в процедурі якої можуть пред'являтися кредиторські вимоги за зобов'язаннями банку (а. с. 54).

З матеріалів справи також вбачається, відповідач листами Вих. № 365/058 від 06.04.2014 р. (а. с. 13), Вих. № 371/058 від 16.05.2014 р. (а. с. 14) повідомляв позивача/апелянта, що причиною неперерахування коштів збору стало запровадження з 03.03.2014 р. тимчасової адміністрації в АТ «Брокбізнесбанк».

Відтак, на підставі постанови Правління Національного банку України від 28.02.2014 р. № 107 про віднесення публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 28.02.2014 р. № 9 щодо здійснення тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію у Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» (код за ; МФО 300249).

Уповноваженою особою Фонду призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Куреного Олександра Вікторовича.

Тимчасову адміністрацію запроваджено строком на три місяці з 03.03.2014 р. по 02.06.2014 р. (а. с. 56).

Крім того, з 03.03.2014 р. наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Брокбізнесбанк» Куренного О.В. від 03.03.2014 р. № 248 заборонено здійснювати в ПАТ «Брокбізнесбанк» будь-які видаткові банківські операції, зокрема видачу готівкових та перерахування безготівкових коштів на будь-які цілі за рахунками юридичних та фізичних осіб (а. с. 18).

Як уже було вище зазначено, постановою Правління Національного банку України від 10.06.2014 р. № 339 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» відкликано банківську ліцензію та вирішено ліквідувати АТ «Брокбізнесбанк» (а. с. 54).

Згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 11.06.2014 р. № 45 «Про початок ліквідації ПАТ «Брокбізнесбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію» розпочато ліквідацію публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» 11 червня 2014 року, уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» призначено Куренного О.В. на період з 11 червня 2014 року по 10 червня 2015 року включно (а. с. 55-56).

Відповідне оголошення про призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку та початок процедури ліквідації АТ «Брокбізнесбанк» було опубліковано в газетах «Урядовий кур'єр» № 106 від 14.06.2014 р. та «Голос України» № 113 від 14.06.2014 р. (а. с. 57-58).

Відтак, місцевим судом правомірно зазначено, що відносини, які виникають під час заснування, реєстрації, діяльності, реорганізації та ліквідації банків регулюються Законом України «Про банки і банківську діяльність».

Відповідно до ст. 51 цього Закону для здійснення банківської діяльності банки відкривають та ведуть кореспондентські рахунки у Національному банку України та інших банках в Україні і за її межами, банківські рахунки для фізичних та юридичних осіб у гривнях та іноземній валюті. Банківські розрахунки проводяться у готівковій та безготівковій формах згідно із правилами, встановленими нормативно-правовими актами Національного банку України.

Відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком (ст. 55 Закону про банки).

Відповідно до ч. 8.2 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, яке міститься в документі на переказ готівки, протягом операційного часу в день надходження цього документа до банку. Ініціювання переказу може бути проведене шляхом подання платником до будь-якого банку документа на переказ готівки і відповідної суми коштів у готівковій формі (п. 2 ч. 21.1 ст. 21 Закону про платіжні системи…).

Згідно зі ст. 27 «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» міжбанківський переказ здійснюється шляхом:

1) проведення суми переказу через кореспондентські рахунки, що відкриваються банками в Національному банку України;

2) проведення суми переказу через кореспондентські рахунки, що відкриваються банками в інших банках або в розрахунковому банку.

Статтею 30 зазначеного Закону унормовано, що переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі.

Відтак, прийнявши 24 лютого 2014 року від Буженець Т.М. для переказу готівкові кошти збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 413,63 грн., відповідач такий переказ на зазначений в квитанції № 5/9 від 24.02.2014 р. (а.с. 35) повинен був перерахувати в рахунок одержувача, однак всупереч наведеним вище законодавчим приписам не перерахував, хоча на вказану дату стосовно АТ «Брокбізнесбанк» не було прийнято рішень НБУ чи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо обмеження його діяльності.

Також колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, щодо належності позивача (хоча одержувачем коштів у вказаній квитанції зазначено Держбюджет), Управління Пенсійного фонду України в Сторожинецькому районі Чернівецької області,як такого, який має відповідну матеріально-правову вимогу до банку, оскільки згідно зі ст. 3 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» збір на обов'язкове державне пенсійне страхування платники збору, визначені у частині другій цієї статті, сплачують до Пенсійного фонду України у порядку, визначеному законодавством України.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків.

Відтак, місцевим судом правомірно встановлено порушення чинного законодавства з боку відповідача, що виразилося в нездійсненні переказу коштів збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на користь позивача, однак, позовні вимоги не можуть бути задоволені у зв'язку із ліквідацією ПАТ «АТ «Брокбізнесбанк» про що було вище зазначено у цій постанові.

Також слід зазначити, що твердження апелянта/позивача в апеляційній скарзі, щодо порушень відповідачем Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, яка затверджена постановою НБУ № 22 від 21.01.2004 (надалі - Інструкція), а саме п. 1.12, не відповідають дійсності.

Оскільки, відповідно до п. 1.4 Інструкції, сказано, що розрахунковий документ - це документ на паперовому носії, що містить доручення або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача.

Тобто, вимоги п. 1.12 Інструкції застосовуються при безготівкових розрахунках, а саме при перерахуванні коштів з рахунку клієнта Банку на рахунок вказаний клієнтом.

В даній ситуації грошові кошти в сумі 413,63 грн. були внесені в касу Відділення № 1 Чернівецького РВ у м. Сторожинець готівкою, на підтвердження факту внесення готівки Буженець Т.М. було видано квитанцію № 5/9 від 24.02.2014 р. (а.с. 34).

Відповідно до ст. 77 «Про банки і банківську діяльність» у разі відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку за рішенням Національного банку України останній не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, повідомляє про це банк та надсилає рішення до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно зі ст. 34 зазначеного Закону Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України».

Виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду.

Тимчасова адміністрація запроваджується на строк, що не перевищує три місяці, а для системно важливих банків - шість місяців.

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України «Про банки і банківську діяльність». Фонд призначає уповноважену особу Фонду та розпочинає процедуру ліквідації банку в день отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, за виключенням випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.

Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет. Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ст. 45 Закону).

Відомості про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду повинні містити в тому числі інформацію про місце та строк приймання вимог кредиторів.

Згідно з частиною 5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Частиною 1 ст. 49 зазначеного Закону передбачено, що уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Відповідно до приписів вказаної статті за результатами визначення суми заборгованості кожному кредитору уповноважена особа Фонду складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду, який підлягає затвердженню виконавчою дирекцією Фонду. Частиною 8 ст. 49 цього Закону унормовано, що вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач: Управління Пенсійного фонду в Сторожинецькому районі не зверталося до уповноваженої особи Фонду із заявою з кредиторськими вимогами на суму 413,63 грн. після публікації оголошення про ліквідацію АТ «Брокбізнесбанк», такі докази в матеріалах справи відсутні, апелянтом не подано.

Крім того, претензія позивача/апелянта від 30.04.2014 р. № 2395/09 (а.с. 36) до відповідача датована 30.04.2014 р., дата відправки претензії адресатам/отримувачам: ПАТ «Брокбізнесбанк», проспект Перемоги, 41, м. Київ, та Відділення № 1 Чернівецького РВ АТ «Брокбізнесбанк», вул. Федьковича, 5а, м. Сторожинець, Чернівецької області, по-пошті - 30.04.2014 р. (а.с. 37), тобто до дати публікації оголошення про ліквідацію банку, відтак, не може бути визнана вимогою кредитора на суму 413,63 грн. у розумінні ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Таким чином, оскільки позивач/апелянт не звернувся до уповноваженої особи Фонду протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію АТ «Брокбізнесбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду з вимогами на суму 413,63 грн., відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зазначені вимоги апелянта/позивача є погашеними, у зв'язку з чим, місцевий суд дійшов правомірного висновку про те, що позов задоволенню не підлягає.

Слід зазначити, що твердження апелянта/позивача щодо порушень відповідачем Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, яка затверджена постановою НБУ № 22 від 21.01.2004 (надалі - Інструкція), а саме п. 1.12, не відповідають дійсності.

Відповідно до п. 1.4 Інструкції, розрахунковий документ - це документ на паперовому носії, що містить доручення або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача.

Тобто, вимоги п. 1.12 Інструкції застосовуються при безготівкових розрахунках, а саме при перерахуванні коштів з рахунку клієнта Банку на рахунок вказаний клієнтом.

Місцевим господарським судом встановлено та вбачається з матеріалів даної справи, що грошові кошти в сумі 413,63 грн. були внесені в касу Відділення № 1 Чернівецького РВ у м. Сторожинець готівкою, на підтвердження факту внесення готівки Буженець Т.М. було видано квитанцію № 5/9, дата здійснення операції: 24.02.14 (а.с. 34).

Інші доводи апелянта колегією суддів до уваги не приймаються, так як вони не доведені належними та допустимими доказами.

Відповідно з пунктом 4 частини 3 статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести і підтвердити належними доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги чи заперечення на позов.

Виходячи із приписів ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 43 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Оглянувши та дослідивши всі обставини даної справи, оцінивши їх в сукупності, колегія суду встановила, що рішення Господарського суду Чернівецької області від 30.09.2014 р. по справі № 926/1139/14 є обґрунтованим, ухвалене на підставі повного з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, твердженнями апелянта, які викладені в апеляційній скарзі рішення місцевого суду не спростовують, відтак відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування зазначеного судового рішення.

Витрати зі сплати судового збору за перегляд судового рішення в апеляційному порядку покласти на апелянта/позивача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 43, 44, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Чернівецької області від 30.09.2014 року у справі № 926/1139/14 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

2. Витрати зі сплати судового збору за перегляд судового рішення в апеляційному порядку покласти на апелянта/позивача.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи повернути Господарському суду Чернівецької області.

Головуючий суддя Данко Л.С.

Суддя Гриців В.М.

Суддя Давид Л.Л.

В судовому засіданні 21.01.2015 р. оголошено вступну і резолютивну часини постанови. Повний текст постанови складено та підписано - 27.01.2015 р.