РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

13 січня 2015 року Справа № 924/1583/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Маціщук А.В.

судді Гулова А.Г.

судді Петухов М.Г.

за участю представників сторін:

позивача фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 - пред-ка ОСОБА_2 (пост.дов. НАВ 150345 від 04.08.2014 р.)

відповідача - підприємця ОСОБА_3 та пред-ка ОСОБА_4 (пост.дов.НАК 299392 від 12.01.2015 р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача на рішення господарського суду Хмельницької області від 11.11.14 р.

у справі № 924/1583/14 (суддя Заверуха С.В.)

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

про стягнення 23061,07 грн., з них 19000,00 грн. - заборгованості по орендній платі; 2933,00 грн. - пені; 241,07 грн. - 3% річних; 887,00 грн. - інфляційних втрат і про розірвання договору оренди від 20.08.13р.

в с т а н о в и в :

Відповідно до рішення господарського суду Хмельницької області від 11.11.2014 р. у справі № 924/1583/14 задоволено частково позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору оренди приміщення та стягнення 23061,07 грн. Відповідно до рішення суду підлягає стягненню з фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 19000,00 грн. боргу по орендній платі, 1764,29 грн. пені; 241,07 грн. 3% річних, 887,00 грн. інфляційних втрат, 2974,11 грн. судового збору. Задоволено також вимогу про розірвання договору оренди від 20.08.2013 р., укладеного підприємцем ОСОБА_1 та підприємцем ОСОБА_3. Відмовлено у стягненні 1168,71 грн. пені.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач підприємець ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, у якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог. Вважає, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин справи та неналежним дослідженням доказів, що призвело до неналежного та неповного розгляду справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню.

Скаржник стверджує, що відповідачем, як орендарем, належним чином виконувались умови договору оренди приміщення, укладеного сторонами 20.08.2013 р., - приміщення використовувалось виключно згідно з п.1.2 договору оренди, вчасно і у повному обсязі здійснювались платежі, передбачені договором оренди, про що свідчать акти виконаних робіт, підписані обома сторонами.

Крім того, скаржник доводить, що п.3.5 договору оренди передбачено, що орендна плата встановлюється з 01.03.2014 р. по 7000,00 грн. в місяць. Однак, враховуючи складну економічну ситуацію в країні, сторони в результаті усних перемовин домовились про те, що за березень 2014 року орендна плата складатиме 5000,00 грн., за квітень, травень, червень 2014 р. - по 6000,00 грн., а далі відповідно до умов договору оренди від 20.08.2013 р.

Скаржник звертає увагу на те, що 14.08.2014р. відповідачем було отримано повідомлення від орендодавця та заяву, у яких позивач вимагала дострокового припинення договору оренди через нібито нецільове використання відповідачем приміщення, однак позивач жодним чином не зазначав про будь-яку заборгованість з орендної плати. Скаржник вважає, що це свідчить про відсутність боргу, і відповідач діяла відповідно до умов договору оренди та домовленості між сторонами щодо розмірів орендної плати. Про заборгованість з орендної плати відповідачу доведено лише 10.09.2014 р., після одержання претензії-вимоги.

Скаржник звертає також увагу суду, що в актах виконаних робіт не було вказано про наявність заборгованості з орендної плати.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач підприємець ОСОБА_1 просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Обгрунтовуючи свої заперечення посилається на п. п. 3.5, 3.6 договору оренди від 20.08.2013 р., відповідно до яких орендна плата встановлюється з 01.03.2014р. і до кінця дії договору у розмірі 7000,00 грн. на місяць. Факт передачі орендної плати від орендаря орендодавцю фіксується в акті виконаних робіт з зазначенням суми та періоду оплати. Якщо ж в акті не вказано суму та період оплати орендної плати, то відповідно орендна плата є несплаченою, а зобов'язання зі сторони орендаря - не виконаними. Умовами договору не передбачено обов'язкове фіксування боргу в актах виконаних робіт. Зміст акту сторони визначили самостійно.

У судовому засіданні сторони підтримали свої доводи, викладені в апеляційній скарзі та відзиві.

Позивач наполягає, що у зв'язку з невиконанням відповідачем договірних зобов'язань виникла заборгованості по орендній платі за користування приміщенням в розмірі 26000,00 грн.: за березень-червень 2014 року частково та за липень-серпень 2014 року повністю кошти не сплачені. Заперечує усну домовленість між сторонами відносно зменшення орендної плати.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників сторін в судовому засіданні, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. При цьому апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обгрунтованість ухвали місцевого господарського суду в повному обсязі.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено слідуюче.

20.08.2013 р. фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (орендодавець) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 (орендар) укладений договір оренди, відповідно до п.1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове платне користування на умовах оренди приміщення загальною площею 147,8 кв.м., розташоване за адресою: Хмельницька область, м.Кам'янець - Подільський, проспект Грушевського, 22/1-2.

За умовами п.1.2. договору приміщення передається орендареві для розміщення у ньому кафе.

Згідно з п.2.2.1. договору орендар зобов'язаний вчасно і у повному обсязі здійснювати платежі в порядку і терміни, передбачені даним договором.

Відповідно до умов даного договору орендар сплачує оренду плату, а також - відшкодування витрат, спожитих орендарем комунальних послуг (вентиляції, енерго-, водопостачання, використання каналізаційних стоків, вивіз сміття, а також експлуатації інших систем забезпечення).

За умовами п.п.3.1., 3.2. договору сторони погодили, що орендну плату орендар сплачує готівкою орендодавцю, у строки визначені договором.

У п.3.4. договору сторони передбачили, що зобов'язання орендаря зі сплати орендної плати виникають з 01.10.2013 р., а зі сплати інших платежів - з дати підписання даного Договору. Зобов'язання по сплаті орендної плати, вважаються виконаними орендарем належним чином в момент передання коштів орендодавцю і підписання акту виконаних робіт.

Згідно з п.3.5. договору орендна плата з 01.10.2013 р. по 01.03.2014 р. складає 5000,00 грн. в місяць; з 01.03.2014 р. і до кінця дії договору орендна плата встановлюється у розмірі 7000,00 грн. на місяць. Розмір орендної плати не підлягає індексації. Орендну плату орендар зобов'язаний сплачувати щомісяця, авансом, не пізніше 5 числа поточного місяця (п.3.6 договору).

Відповідно до п.4.1. договору передача приміщення в оренду здійснюється шляхом підписання акта приймання-передачі протягом 3-х днів з моменту підписання даного договору, перед підписанням якого представники сторін, проводять огляд приміщення і відображають його стан в акті.

У випадку несвоєчасного чи не в повному обсязі здійснення передбачених даним договором платежів, орендар зобов'язаний сплатити орендодавцю пеню у розмірі 0,1 % від суми простроченого грошового зобов'язання, за кожний день прострочення оплати (п. 6.2. договору).

Відповідно до умов п.7.1 даний договір набирає чинності з 20 серпня 2013 року і діє до 19 вересня 2016 року.

За умовами п.7.4. сторони передбачили, що договір може бути розірваний чи припинений на підставах, передбачених умовами договору чи положеннями діючого законодавства, у тому числі у випадку неналежного виконання зобов'язань сторонами.

Договір підписаний сторонами /а.с.10-12/.

За актом приймання-передачі від 20.08.2013 р. позивач передав, а відповідач прийняв у тимчасове платне користування на умовах оренди приміщення загальною площею 147,8 кв.м., розташоване за адресою: Хмельницька область, м.Кам'янець-Подільський, проспект Грушевського, 22/1-2. Разом із приміщенням у користування також передано наступне майно: ролети віконні, раковину, унітаз, лічильник води № 136291, лічильник світла № 177201, конвектори електричні Atlantic /а.с.13/.

Сплата відповідачем/орендарем орендної плати підтверджена актами виконаних робіт, які підписані сторонами: - за актом від 22.10.2013 р. орендар сплатив орендну плату за жовтень 2013 року в сумі 5000,00 грн.;

- за актом від 28.11.2013 р. за листопад 2013 року сплатив 5000,00 грн.;

- за актом від 30.12.2013 р. - 5000,00 грн.за грудень 2013 року;

- за актом від 05.02.2014 р. - 5000,00 грн за січень 2014 року;

- за актом від 14.03.2014 р. - 5000,00 грн. за лютий 2014 року;

- за актом від 14.04.2014 р. - за березень 2014 року сплачено орендну плату в сумі 5000,00 грн.;

- за актом від 06.05.2014 р. - 6000 грн. за квітень 2014 року;

- за актом від 06.06.2014 р. - 6000,00 грн. за травень 2014 року;

- за актом від 05.07.2014 р. - 6000 грн. за червень 2014 року /а.с. 13-22/.

Зі змісту актів виконання робіт за липень та серпень 2014 року від 31.07.2014 р. та від 31.08.2014 р. вбачається, що сторони підтвердили, що орендар в цей період користувався приміщенням загальною площею 147,8 кв.м., розташованим за адресою: Хмельницька область, м.Кам'янець-Подільський, проспект Грушевського, 22/1-2. Інформації про сплату орендарем орендної плати орендодавцю зазначені акти не містять /а.с. 23-24/.

10.09.2014 р. позивач звернувся до відповідача з претензією-вимогою № 6, відповідно до якої вимагав сплатити заборгованість по орендній платі в розмірі 26000,00 грн., яка утворилась за березень-вересень 2014 року, та пеню в сумі 1517,00 грн. /а.с.45-46/.

25.09.2014 р. позивач повторно звернувся до відповідача з повідомленням про відмову від договору, оскільки у відповідача наявна заборгованість з орендної плати протягом трьох місяців підряд /а.с. 43-44/.

Відповідач відреагував на зазначені претензії листами № 2 від 29.09.2014 р. та № 3 від 02.10.2014 р., за змістом яких заперечує наявність боргу та підставність відмови від договору в односторонньому порядку з огляду на те, що відповідачем не порушувались строки платежів /а.с. 40-41/. При цьому відповідач посилається на усну домовленість сторін про те, що орендна плата за березень 2014 року складатиме 5000,00 грн., за квітень, травень, червень 2014 року становитиме - 6000,00 грн., а наступні місяці - згідно договору оренди від 20.08.2013 р. Крім того відповідач повідомив, що з метою запобігання будь-яких непорозумінь орендна плата за вересень 2014р. була внесена відповідачем на розрахунковий рахунок позивача /а.с. 41/.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем було сплачено орендну плату за вересень 2014 року в сумі 7000,00 грн. та за жовтень 2014 року в сумі 7000,00 грн. за квитанціями від 30.09.2014 р. та від 17.10.2014 р. /а.с. 49/.

В решті спір залишився неврегульованим безпосередньо сторонами, що обумовило звернення позивача з позовом до суду.

Отже, на умовах договору оренди між сторонами відбулися правовідносини з найму (оренди), які врегульовані нормами ст.ст.759-762 глави 58 ЦК України та ст.284-286, 291 гл.28 ГК України.

Згідно зі ст.ст.1-4, 175, 181 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За договором оренди (найму) орендодавець передає або зобов'язується передати орендареві майно у користування за плату на певний строк.

Як передбачено частинами 1, 5 ст.762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст.286 ГК України на орендаря покладено обов'язок вносити орендну плату своєчасно і в повному об'ємі незалежно від наслідків господарського діяльності.

Відповідно до норм ст.526 ЦК України, ст.193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Колегія суддів надала оцінку доказам у справі в їх сукупності відповідно до норм ст.ст.33-34, 43 ГПК України і погоджується іх обгрунтованим висновком суду першої інстанції про правомірність позовної вимоги про стягнення боргу по орендній платі в сумі 19000 грн. заборгованості з орендної плати (в томі числі заборгованість за березень 2014 року - 2000,00 грн., за квітень - 1000,00 грн., за травень 2014 року - 1000,00 грн., за червень - 1000,00 грн., за липень 2014 року - 7000,00 грн., за серпень 2014 року - 7000,00 грн.).

Відповідач не надав суду доказів сплати цієї заборгованості.

Колегією суддів враховано при цьому, що розмір і строки орендних платежів визначені умовами договору, який є обов'язковим до виконання сторонами. Твердження відповідача про зміну розміру орендної плати за усною домовленістю суд до уваги не приймає як безпідставні, оскільки відсутні докази внесення змін до договору стосовно такої істотної умови договору як розмір орендної плати у письмовій формі згідно зі ст.ст.205, 207-208, 654 ЦК України та ст.ст.181, 188 ГК України - відсутній письмовий договір як єдиний документ чи докази погодження сторонами зміни умов шляхом обміну листами тощо.

Разом з тим, згідно з п.7.2. договору оренди сторони визначили, що будь-які зміни і доповнення до договору будуть дійсними і вважатися такими, що набрали чинності, якщо вони складені у письмовій формі і підписані уповноваженими представниками сторін, і така умова договору відповідає вищенаведеним нормам.

Також не підтверджені жодним доказом і тому не приймаються судом до уваги доводи скаржника щодо сплати позивачеві орендної плати за липень-серпень 2014 року по 7000,00 грн. за місяць. Зміст актів виконаних робіт за липень та серпень 2014 року не дозволяє дійти висновку про виконання зобов'язання орендаря щодо внесення орендної плати за користування приміщенням. Інші докази, які свідчили б про одержання таких коштів позивачем/орендодавцем - відсутні.

Колегія суддів вважає безпідставним твердження відповідача про те, що підписані сторонами акти про виконані роботи за липень-серпень 2014 року /а.с.23-24/ є також доказами сплати орендних платежів у повному розмірі - наведене твердження суперечить змісту цих актів і не підтверджено іншими доказами у справі відповідно до ст.34 ГПК України. Трактування відповідачем умови договору за п.3.4 є необгрунтованим за відсутності будь-яких доказів на підтвердження факту передачі коштів в будь-якій сумі, зокрема. Зміст підписаних актів свідчить лише про надання позивачем та використання відповідачем орендованого приміщення.

Оскільки несвоєчасне виконання грошових зобов'язань має місце, є правомірними також позовні вимоги про стягнення пені, боргу з урахуванням індексу інфляції та відсотків річних.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки позивача /а.с.29-30/, колегія суддів погодилась з висновком суду першої інстанції про стягнення боргу з урахуванням індексу інфляції в сумі 887,00 грн. за квітень-вересень 2014 р. та 241,07 грн. процентів річних, обрахованих за період з 06.10.2013 р. по 15.10.2014 р. з урахуванням погоджених сторонами строків та фактично виконуваних платежів.

Згідно з нормами ч.1 ст.230 ГК України, п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Розрахунок пені за позовною вимогою 2933,00 грн., обрахованої за період з 06.10.2013 р. по 15.10.2014 р. відповідно до п.6.2. договору у розмірі 0,1 % від суми простроченого грошового зобов'язання, за кожний день прострочення оплати, - не відповідає нормам Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

У відповідності до ст.ст.1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В пункті 5.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №12 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" зазначено, що яким би способом не визначався в договорі оренди (найму) розмір пені за прострочення платежу за відповідним зобов'язанням, стягнуто може бути лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислена з урахуванням подвійної облікової ставки Національного банку України.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанці про стягнення пені в сумі 1764,29 грн., обрахованій за період з 06.10.2013 р. по 15.10.2014 р. (з урахуванням погодженого сторонами строку та фактично виконуваних платежів) в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від сум прострочених платежів. У стягненні 1168,71 грн. пені судом першої інстанції правомірно відмовлено.

Невиконання орендарем обов'язку сплатувати оренду плату у строки та в розмірі, які визначені сторонами за умовами договору, є істотним порушенням умов договору.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договору даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Орендна плата є істотною умовою договору даного виду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно зі ст.651 Цивільного кодексу України та ст.188 Господарського кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Умовами п.7.4. договору оренди сторони передбачили, що договір може бути розірваний чи припинений на підставах, передбачених умовами договору чи положеннями діючого законодавства, в тому числі у випадку неналежного виконання зобов'язань сторонами /а.с.12/.

Відповідно до ст.782 Цивільного кодексу України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. Відповідне право наймодавця на відмову від договору найму не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою щодо розірвання договору в разі несплати наймачем (орендарем) платежів, що є порушенням істотних умов договору.

Судом встановлено, що відповідачем частково вносилась орендна плата за березень, квітень, травень, червень 2014 року та взагалі не сплачена орендна плата за липень-серпень 2014 року у встановленому розмірі, тобто - має місце порушення істотних умов договору щодо внесення орендної плати за користування приміщенням у встановленому розмірі та у встановлений строк. Тому позовна вимога про розірвання договору оренди від 20.08.2013 р. є підставною, грунтується на умовах п.7.4 договору та відповідає вищенаведеним нормам і підлягає задоволенню.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення господарського суду Хмельницької області від 11.11.2014 р. у справі № 924/1583/14 відповідає матеріалам справи та чинному законодавству. Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обгрунтованих висновків господарського суду Хмельницької області, і колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення за ст.104 ГПК України.

Судовий збір за подання апеляційної скарги у зв'язку із відмовою в її задоволенні покладається на скаржника згідно зі ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.49,99,101,103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, рішення господарського суду Хмельницької області від 11.11.2014 р. у справі № 924/1583/14 залишити без змін.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Гулова А.Г.

Суддя Петухов М.Г.