ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року Справа № 915/1929/14

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Васильєвої Л.І. при секретарі судового засідання Цуріці І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу

За позовом: Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", 01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького,6

до відповідача: Чорноморський державний університет імені Петра Могили, 54055, м. Миколаїв, вул. 68 Десантників, 10

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз", м. Миколаїв, вул. Чигрина, 159

про: стягнення 2 481,49 грн.

за участю представників сторін

від позивача: Мельник В.В. (довіреність №14-93 від 18.04.2014р.)

від відповідача: Наконечний Р.Г. (довіреність від 23.12. 2014р.)

від 3-ї особи: Іноземцев Є.С. (довіреність №04/1050 від 30.12.2014р.)

ПАТ «НАК «Нафтогаз України» звернулося з позовними вимогами до Черноморського державного університету імені Петра Могили про стягнення з останнього 2481,49 грн., в тому 1475,93 грн. пені, 316,73 грн. - 3% річних, 688,83 грн. інфляційних.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 25.11.2014 року було прийнято позовну заяву до розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив наступне.

03.01.2013р. між сторонами у справі було укладено договір купівлі - продажу природного газу № 13/2693-ТЕ-22.

На виконання договору позивач поставив відповідачу протягом січня-грудня 2013р., а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 64762,18 грн.

У зв'язку з тим, що відповідачем невчасно проводились розрахунки за поставлений природний газ, позивач звернувся до суду із позовними вимогами про стягнення з останнього передбаченої умовами договору пеню в сумі 1475,93 грн., 3 % річних в сумі 316,73 грн., інфляційні в сумі 688,83 грн.

Відповідач надав відзив, в якому зазначає, що всі розрахунки за спожитий газ оплачувались ним вчасно, у зв'язку з чим просить у задоволенні позову відмовити.

В письмових поясненнях від 18.12.2014р. № 1/3-1678, відповідач зазначив, що акти приймання і передачі газу виготовлялись газотранспортним підприємством ПАТ «Миколаївгаз», підписувались і відправлялись в кінці кожного місяця в НАК «Нафтогаз України», яке з підписом поверталось в ПАТ «Миколаївгаз», а після цього направлялось відповідачу. Вказує, що такий порядок унеможливив своєчасне проведення оплати за споживчий газ згідно умов договору.

3-ю особою - ПАТ «Миколаївгаз» письмові пояснення не надано, в судовому засіданні 21.01.2015р. представник усно пояснив, що умовами п. 3.4 договору зобов'язання складати акти приймання передачі газу покладено саме на відповідача. Так, відповідач має скласти три примірники акту приймання передачі, після чого підписати їх у третьої особи та підписані третьою особою подати відповідачеві.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд -

встановив:

03 січня 2013р. між позивачем та відповідачем був укладений договір № 13/2693-ТЕ-22 купівлі-продажу природного газу.

Відповідно до п. 1.1 договору позивач зобов'язався передати у власність відповідача у 2013 році природний газ, а відповідач зобов'язався прийняти та оплатити природний газ на умовах договору.

Згідно п. 6.1 договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100 відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 -го числа місяця наступного за місяцем поставки газу.

На виконання умов договору, позивач протягом січня - грудня 2013 року передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 64 762,18 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами прийому - передачі природного газу від 31.01.2013р., від 28.02.2013р., від 31.03.2013р., від 30.04.2013р., від 31.05.2013р., від 30.06.2013р., від 31.08.2013р., від 30.09.2013р., від 31.10.2013р., від 30.11.2013р., від 31.12.2013р.

В порушення вимог договору відповідач за отриманий природний газ розрахувався з порушенням встановленого для сплати строку, в зв'язку з чим позивач звернувся до суду із позовом про стягнення індексу інфляції за весь час прострочення, трьох процентів річних від простроченої суми та пені.

Позовні вимоги підлягають задоволенню частково з огляду на наступне:

Відповідно до норм ст. ст. 525, 526, 629, ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 7.2 договору сторони передбачили, що у разі невиконання покупцем умов п. 6.1 цього договору він у безспірному порядку зобов'язується сплатити продавцю крім суми заборгованості пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 днів додатково сплатити штраф у розмірі семи відсотків від суми простроченого платежу.

Факт порушення відповідачем його зобов'язань щодо строків сплати вартості отриманого газу підтверджений наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень.

Приймаючи до уваги факт порушення відповідачем строків розрахунків за спожитий газ, вимоги щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат, річних та пені є правомірними.

Згідно розрахунку позивача інфляційні втрати складають 688,83 грн., 3% річних 316,73 грн., пеня - 1475,93 грн.

Суд частково не погоджується з наданим розрахунком в частині визначення розміру пені та 3% річних з тих підстав, що позивач невірно визначив період прострочення та суму боргу на дату прострочення(день сплати боргу). За допомогою юридичної інформаційно - пошукової системи "Законодавство" судом було здійснено розрахунок нарахувань, згідно якого розмір пені склав 1430,67 грн., розмір 3% річних 298,20 грн., розмір інфляційних 688,83 грн. Отже, позовні вимоги щодо стягнення пені та 3% річних підлягають задоволенню частково відповідно в сумі 1430,67 грн. та 298,20 грн. В частині стягнення інфляційних втрат позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Суд відхиляє заперечення відповідача виходячи з нижченаведеного.

Згідно пункту 3.4 договору, не пізніше 5-ого числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-ого числа зобов'язується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Виходячи з наведеного, умовами договору сторони поклали зобов'язання складати акти приймання передачі саме на відповідача, а не на газотранспортне підприємство, як вказує відповідач у своєму відзиві.

Крім того, пунктом 6.1. договору передбачено оплату вартості спожитого газу грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Граничний строк оплати - до 14 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу. Вказані умови договору відповідачем порушені.

За правилами ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач не спростував вимоги позивача, не надав суду відповідні докази, які свідчать про відсутність порушення зобов'язань за договором.

В спірних правовідносинах відповідачем дійсно порушені норми та приписи діючого законодавства, в зв'язку з чим позивач цілком правомірно звернувся до господарського суду з відповідним позовом.

Враховуючи викладене, позовні вимоги заявлені позивачем відповідно до вимог чинного законодавства, матеріалами справи підтверджені та підлягають задоволенню частково.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконання договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в сумі 1780грн.03 коп.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Чорноморського державного університету імені Петра Могили, 54055, м. Миколаїв, вул. 68 Десантників, 10, / / на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" /01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, / 1430,67 грн. пені, 688,83 грн. інфляційних, 298,20 грн. 3% річних., 1780,03 грн. судового збору.

Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення у відповідності зі ст.85 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково у порядку і строки встановлені ст.93 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л.I. Васильєва

Повний текст рішення складено та підписано 26.01 .2015р.