ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2015 р. Справа № 914/4213/14

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи:

за позовом: Приватного підприємця ОСОБА_1 (с. Малнів, Львівська обл.)

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНСАХАРПРОМ» (м. Котовськ, Одеська обл.)

відповідача 2: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (с. Малнів, Львівська обл.)

про: стягнення 76570,00 грн. суми основного боргу, 35453,65 грн. - пені, 2913,99 грн. - 3% річних, 12339,50 грн. - інфляційних втрат

Суддя: В.М. Пазичев

При секретарі: В.С. Пшенична

Представники:

від позивача: ОСОБА_3 - договір про надання правової допомоги б/н від 31.12.2014 року.

від відповідача 1: Не з'явився.

від відповідача 2: Не з'явився.

Суть спору: На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Приватного підприємця ОСОБА_1 (с. Малнів, Львівська обл.) до відповідача 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНСАХАРПРОМ» (м. Котовськ, Одеська обл.), відповідача 2 - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (с. Малнів, Львівська обл.) про стягнення 76570,00 грн. суми основного боргу, 35453,65 грн. - пені, 2913,99 грн. - 3% річних, 12339,50 грн. - інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 28.11.2014 року порушено провадження у справі і призначено до розгляду на 09.12.2014 року. Ухвалою суду від 09.12.2014 року розгляд справи відкладено до 30.12.2014 року, у зв'язку з відсутністю представників відповідача 1 та відповідача 2. Ухвалою суду від 30.12.2014 року розгляд справи відкладено до 06.01.2015 року, у зв'язку з відсутністю представників відповідача 1 та відповідача 2. Ухвалою суду від 06.01.2015 року розгляд справи відкладено до 13.01.2015 року, у зв'язку з відсутністю представників відповідача 1 та відповідача 2. Ухвалою суду від 13.01.2015 року розгляд справи відкладено до 22.01.2015 року, у зв'язку з відсутністю представників сторін.

Позивач вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 28.11.2014 року, про відкладення від 09.12.2014 року, від 30.12.2014 року, від 06.01.2015 року не виконав, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

26.12.2014 року за вх. № 56498/14 позивач подав клопотання по справі.

26.12.2014 року за вх. № 6157/14 позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог солідарно з відповідача 1 та відповідача 2 на користь позивача суму основного боргу у розмірі 76 570,00 грн., 3 % річних від прострочення строків оплати за виконані роботи за період часу, починаючи з 09.08.2013 року по 30.12.2014 року, у розмірі 3316,77 грн., пеню, яка нарахована відповідачу 1, у відповідності до п. 5.2. Договору, за порушення строків оплати вартості виконаних робіт в період з 09.08.2013 року по 30.12.2014 року в розмірі 20059,96 грн., та індекс інфляції на невчасно сплачену вартість виконаних робіт за період часу, починаючи з 09 серпня 2013 року по 01 грудня 2014 року, у розмірі 16232,53 грн., а також судовий збір.

12.01.2015 року за вх. № 43/15 позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить суд стягнути солідарно з відповідача 1 та відповідача 2 на користь позивача суму основного боргу у розмірі 76 570,00 грн., 3 % річних від прострочення строків оплати за виконані роботи за період часу, починаючи з 09.08.2013 року по 13.01.2015 року, у розмірі 3404,88 грн., пеню, яка нарахована відповідачу 1, у відповідності до п. 5.2. Договору, за порушення строків оплати вартості виконаних робіт в період з 09.08.2013 року по 09.02.2014 року в розмірі 5547,32 грн., та індекс інфляції на невчасно сплачену вартість виконаних робіт за період часу, починаючи з 09 серпня 2013 року по 31 грудня 2014 року, у розмірі 19036,89 грн., а також судовий збір.

22.01.2015 року за вх. № 284/15 позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить суд стягнути солідарно з відповідача 1 та відповідача 2 на користь позивача суму основного боргу у розмірі 76570,00 грн., 3 % річних у розмірі 3404,88 грн., пеню в розмірі 5520,05 грн., індекс інфляції у розмірі 19036,89 грн. та судовий збір.

Відповідач 1 вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 28.11.2014 року, про відкладення від 09.12.2014 року, від 30.12.2014 року, від 06.01.2015 року не виконав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча і був своєчасно, належним чином, відповідно до ст.64 ГПК України, повідомлений про час, місце і дату розгляду справи, про що свідчить Реєстр №22 на відправлення рекомендованої кореспонденції за 15.01.2015 року, а явка відповідача 1 була визнана судом та визначена в ухвалах суду обов'язковою.

26.12.2014 року за вх. № 56512/14 відповідач 1 подав телеграмму про відкладення розгляду справи.

Відповідач 2 вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 28.11.2014 року, про відкладення від 09.12.2014 року, від 30.12.2014 року, від 06.01.2015 року не виконав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча і був своєчасно, належним чином, відповідно до ст.64 ГПК України, повідомлений про час, місце і дату розгляду справи, про що свідчить Реєстр №22 на відправлення рекомендованої кореспонденції за 15.01.2015 року, а явка відповідача 2 була визнана судом та визначена в ухвалах суду обов'язковою.

Відповідно до ст.75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути спір, відповідно до ст. 75 ГПК України, за наявними у справі матеріалами, у відсутності представників відповідача 1 та відповідача 2.

Відповідно до ст. 85 ГПК України, вступну та резолютивну частини рішення виготовлено, підписано та оголошено 22.01.2015 року.

Розглянувши матеріали і документи, подані сторонами, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

Як зазначено у позовній заяві, 09 липня 2013 року між Приватним підприємцем ОСОБА_1 (надалі - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНСАХАРПРОМ» (надалі - відповідач 1) укладено Договір №09/07-1 про збір зернових культур комбайнами (надалі -Договір).

Позивач зазначає, що згідно Договору, позивач («Підрядник» за Договором) виконав на користь відповідача 1 роботи по збору сільськогосподарських зернових культур на площі 222 га. Вартість виконаних робіт становить 96 570,00 грн. (дев'яносто шість тисяч п'ятсот сімдесят грн. 00 коп.) Виконання вищевказаних робіт підтверджується актом прийому виконання робіт від 25 липня 2013 року.

Позивач наголошує, що, відповідно до п. 5.2 Договору, відповідач 1 повинен був провести кінцевий розрахунок за виконані роботи протягом 10 (десяти) банківських днів з дати підписання акта виконаних робіт.

16 жовтня 2013 року відповідач 1 перерахував 10 000,00 грн. на поточний рахунок позивача в якості часткової оплати за виконані роботи.

18 жовтня 2013 року відповідач 1 перерахував 10 000,00 грн. на поточний рахунок позивача в якості часткової оплати за виконані роботи.

З метою забезпечення належного виконання умов Договору відповідачем 1, між позивачем та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (надалі - відповідач 2) було укладено договір поруки від 02.09.2013 р. (надалі - Договір поруки). Так, у відповідності до п 1.2. Договору поруки, відповідач 1 та відповідач 2 несуть солідарну відповідальність за виконання умов Договору.

За твердженням позивача, відповідач 2 повинен був провести остаточний розрахунок за виконані роботи не пізніше 08 серпня 2013 року.

Статтею 193 Господарського кодексу України зазначається, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Позивач зазначає, що, відповідно до п. 6.2. Договору, за прострочення оплати виконаних робіт, відповідно до п. 5.2. Договору, відповідач 1 виплачує позивачу пеню в розмірі 0,1% від неоплаченої суми за кожен день прострочення.

За твердженням позивача, основна сума заборгованості відповідача 1 перед позивачем становить 76 570,00 грн. (сімдесят шість тисяч п ятсот сімдесят) грн. 00 коп.

Таким чином, на думку позивача, пеня, яка нарахована відповідачу 1, у відповідності до п. 5.2. Договору, за порушення строків оплати вартості виконаних робіт в період з 09 серпня 2013 року по 27 жовтня 2014 року, становить 35 453,65 грн., 3 % річних від прострочення строків оплати за виконані роботи за період часу, починаючи з 09 серпня 2013 року по 27 жовтня 2014 року, становить 2 913,99 грн., а індеку інфляції на невчасно сплачену вартість виконаних робіт за період часу, починаючи з 09 серпня 2013 року по 27 жовтня 2014 року, становить 12 339,50 грн.

Позивач зазначає, що, згідно абз. 3 ст. 15 ГПК України, встановлюється право позивача на подання позову за місцезнаходженням одного з відповідачів, враховуючи, що відповідач 2 несе солідарну відповідальність поряд з відповідачем 1, позивач користується своїм процесуальним правом та обирає господарський суд для розгляду спору за місцезнаходженням відповідача 2, тобто, Господарський суд Львівської області.

12.01.2015 року за вх. № 43/15 позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить суд стягнути солідарно з відповідача 1 та відповідача 2 на користь позивача суму основного боргу у розмірі 76570,00 грн., 3 % річних у розмірі 3404,88 грн., пеню в розмірі 5547,32 грн., індекс інфляції у розмірі 19036,89 грн. та судовий збір.

22.01.2015 року за вх. № 284/15 позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить суд стягнути солідарно з відповідача 1 та відповідача 2 на користь позивача суму основного боргу у розмірі 76570,00 грн., 3 % річних у розмірі 3404,88 грн., пеню в розмірі 5520,05 грн., індекс інфляції у розмірі 19036,89 грн. та судовий збір.

На момент розгляду справи відповідач 1 не подав доказів погашення боргу в повному обсязі, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, відзив на позов не подав, явку представника в судове засідання не забезпечив.

На момент розгляду справи відповідач 2 не подав доказів погашення боргу в повному обсязі, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, відзив на позов не подав, явку представника в судове засідання не забезпечив.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного:

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно до ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, в тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 179 ГК України, майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Згідно ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного кодексу. Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 230 ГК України, штрафними санкціями в цьому Кодексі визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому, в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Як встановлено в ході судового розгляду справи, 09 липня 2013 року між Приватним підприємцем ОСОБА_1 (надалі - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНСАХАРПРОМ» (надалі - відповідач 1) укладено Договір № 09/07-1 про збір зернових культур комбайнами (надалі -Договір).

Згідно Договору, позивач («Підрядник» за Договором) виконав на користь відповідача 1 роботи по збору сільськогосподарських зернових культур на площі 222 га.

Згідно п. 4.1. Договору, оплата проводиться із розрахунку 435,00 грн. за кожен гектар, тому, вартість виконаних робіт становить 96 570 (дев'яносто шість тисяч п'ятсот сімдесят) грн. 00 коп.

Виконання вищевказаних робіт підтверджується актом прийому виконання робіт від 25 липня 2013 року.

Відповідно до п. 5.2 Договору, відповідач 1 повинен був провести кінцевий розрахунок за виконані роботи протягом 10 (десяти) банківських днів з дати підписання акта виконаних робіт.

16 жовтня 2013 року відповідач 1 перерахував 10 000,00 грн. на поточний рахунок позивача в якості часткової оплати за виконані роботи.

18 жовтня 2013 року відповідач 1 перерахував 10 000,00 грн. на поточний рахунок позивача в якості часткової оплати за виконані роботи.

З метою належного виконання умов Договору відповідачем 1, між позивачем та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (надалі - відповідач 2) було укладено договір поруки від 02.09.2013 р. (надалі - Договір поруки). Так, у відповідності до п 1.2. Договору поруки, відповідач 1 та відповідач 2 несуть солідарну відповідальність за виконання умов Договору.

Відповідач 2 повинен був провести остаточний розрахунок за виконані роботи не пізніше 08 серпня 2013 року.

Відповідно до п. 6.2. Договору, за прострочення оплати виконаних робіт, відповідно до п. 5.2. Договору, відповідач 1 виплачує позивачу пеню в розмірі 0,1% від неоплаченої суми за кожен день прострочення.

Судом встановлено, що основна сума заборгованості відповідача 1 перед позивачем становить 76 570,00 грн. (сімдесят шість тисяч п ятсот сімдесят) грн. 00 коп.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Тому, 12.01.2015 року за вх. №43/15 позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій, з врахуванням положень ч. 6 ст. 232 ГК України, ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», просить суд стягнути солідарно з відповідача 1 та відповідача 2 на користь позивача суму основного боргу у розмірі 76 570,00 грн., 3 % річних від прострочення строків оплати за виконані роботи за період часу починаючи з 09.08.2013 року по 13.01.2014 року у розмірі 3404,88 грн., пеню, яка нарахована відповідачу 1, у відповідності до п. 5.2. Договору, за порушення строків оплати вартості виконаних робіт в період з 09.08.2013 року по 09.02.2014 року в розмірі 5547,32 грн., та індекс інфляції на невчасно сплачену вартість виконаних робіт за період часу починаючи з 09 серпня 2013 року по 31 грудня 2014 року у розмірі 19036,89 грн., а також судовий збір.

22.01.2015 року за вх. № 284/15 позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить суд стягнути солідарно з відповідача 1 та відповідача 2 на користь позивача суму основного боргу у розмірі 76570,00 грн., 3 % річних у розмірі 3404,88 грн., пеню в розмірі 5520,05 грн., індекс інфляції у розмірі 19036,89 грн. та судовий збір.

Отже, судом встановлено, що з відповідача 1 та відповідача 2 підлягає до стягнення солідарно на користь позивача сума основного боргу у розмірі 76 570,00 грн., 3 % річних від прострочення строків оплати за виконані роботи за період часу починаючи з 09.08.2013 року по 13.01.2014 року у розмірі 3404,88 грн., пеня, яка нарахована відповідачу 1, у відповідності до п. 5.2. Договору, за порушення строків оплати вартості виконаних робіт в період з 09.08.2013 року по 08.02.2014 року в розмірі 5520,05 грн., та індекс інфляції на невчасно сплачену вартість виконаних робіт за період часу починаючи з 09 серпня 2013 року по 31 грудня 2014 року у розмірі 19036,89 грн., а також судовий збір.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Належних доказів наявності передбачених законом чи договором підстав для звільнення відповідача від відповідальності суду не надано.

На час розгляду справи, відповідач 1 не подав докази погашення боргу в повному обсязі, позовні вимоги не заперечив та не спростував, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив.

На час розгляду справи, відповідач 2 не подав докази погашення боргу в повному обсязі, позовні вимоги не заперечив та не спростував, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив.

Враховуючи, що позивачем представлено достатньо об'єктивних та переконливих доказів в підтвердження своїх уточнених (зменшених) позовних вимог, а відповідач 1 та відповідач 2 позовні вимоги не заперечили та не спростували, суд прийшов до висновку, що уточнені (зменшені) позовні вимоги Приватного підприємця ОСОБА_1 (с. Малнів, Львівська обл.) до відповідача 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНСАХАРПРОМ» (м. Котовськ, Одеська обл.), відповідача 2 - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (с. Малнів, Львівська обл.) про стягнення 76570,00 грн. суми основного боргу, 5520,05 грн. - пені, 3404,88 грн. - 3% річних, 19036,89 грн. - інфляційних втрат є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Згідно ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України; за видачу судами документів.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Як доказ сплати судових витрат, позивач подав платіжне доручення №80140141 від 19.11.2014 року на суму 2545,54 грн. про сплату судового збору.

Господарські витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, слід покласти солідарно на відповідача 1 та відповідача 2, оскільки спір виник з їх вини.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 43, 33, 43, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Уточнені (зменшені) позовні вимоги - задоволити.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНСАХАРПРОМ» (66303, Одеська обл., м. Котовськ, вул. Бочковича, 101, ) та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (81300, Львівська обл., с. Малнів, ідент. номер НОМЕР_1) на користь Приватного підприємця ОСОБА_1 (81300, Львівська обл., с. Малнів, ідент. номер НОМЕР_2) суму основного боргу в розмірі 76570 (сімдесят шість тисяч п'ятсот сімдесят) грн. 00 коп., 5520 (п'ять тисяч п'ятсот двадцять) грн. 05 коп. - пені, 3404 (три тисячі чотириста чотири) грн. 88 коп. - 3% річних, 19036 (дев'ятнадцять тисяч тридцять шість) грн. 89 коп. - інфляційних втрат та судовий збір в сумі 2091 (дві тисячі дев'яносто одну) грн. 24 коп.

3. Наказ видати, в порядку ст. 116 ГПК України, після набрання рішенням законної сили.

Суддя Пазичев В.М.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 26.01.2015 року