РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/25026/14 13.01.15
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Ектів Діджитал"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Грейп Україна"

про стягнення 161 919,00 грн.

Представники сторін:

від позивача: Кузнєцов В.С. - представник за довіреністю № б/н від 10.11.2014 року;

Чмир В.О. - представник за довіреністю № б/н від 10.11.2014 року;

від відповідача: Сидоренко Н.Д. - представник за довіреністю № 5 від 08.09.2014 року.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду міста Києва передані позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Ектів Діджитал" до товариства з обмеженою відповідальністю "Грейп Україна" про стягнення 161 919,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26.04.2013 року між сторонами укладено договір №GU-08-13 від 26.04.2013 року про надання послуг.

Після укладення договору між сторонами підписано додатки №№1-11 до договору, де обумовлено всі суттєві для сторін умови: найменування рекламних послуг, їх вартість та періоди (строки) надання послуг.

22.09.2014 року рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/16745/14 повністю задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю «Ектів Діджитал» про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Грейп Україна» заборгованості за договором №GU-08-13 від 26.04.213р. в розмірі 515 607,98 грн. основного боргу та 10 312,16 грн. судового збору.

28.10.2014 року постановою Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача ТОВ «Грейп Україна» на рішення Господарського суду м. Києва від року у справі №910/16745/14 залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва залишено без змін.

У зв'язку з простроченням виконання зобов'язань за додатками до договору позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати в розмірі 84 042,51 грн., пеню в розмірі 68 193,04 грн. та три проценти річних в розмірі 9 683,45 грн. станом на 10.11.2014 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 13.11.2014 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 01.12.2014 року.

27.11.2014 року до загального відділу діловодства господарського суду м. Києва позивачем подано клопотання про долучення доказів у справі та заява про збільшення позовних вимог відповідно до якої просив суд стягнути з відповідача інфляційні втрати в розмірі 84 042,51 грн., пеню в розмірі 74 144,46 грн. та три проценти річних в розмірі 10 329,11 грн. станом на 01.12.2014 року.

28.11.2014 року до загального відділу діловодства господарського суду м. Києва відповідачем подано відзив на позов, клопотання про здійснення технічної фіксації судового засідання та додаткові документи.

В судовому засіданні 01.12.2014 року представник позивача подав довідку та додаток №1 до заяви про збільшення позовних вимог.

Представники позивача підтримали подану заяву про збільшення позовних вимог.

В судовому засіданні оголошено перерву до 15.12.2014 року.

12.12.2014 року до загального відділу діловодства господарського суду м. Києва позивачем подано пояснення стосовно відзиву відповідача на позовну заяву та заява про збільшення позовних вимог відповідно до якої просив суд стягнути з відповідача інфляційні втрати в розмірі 91 533,78 грн., пеню в розмірі 70 439,41 грн. та три проценти річних в розмірі 10 588,87 грн. станом на 11.12.2014 року.

15.12.2014 року до загального відділу діловодства господарського суду м. Києва відповідачем подано клопотання про здійснення технічної фіксації судового засідання, клопотання про зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій та відстрочки виконання судового рішення та додаткові пояснення до відзиву на позовну заяву.

В судовому засіданні 15.12.2014 року оголошено перерву до 13.01.2015 року.

В судовому засіданні 13.01.2015 року представник відповідача підтримав подане клопотання про зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій та відстрочки виконання судового рішення.

Представники позивача заперечували.

Суд відмовив в поданих клопотанням у зв'язку з необґрунтованістю.

Представники позивача підтримала раніше подані заяви про збільшення позовних вимог та просили суд позов задовольнити з урахуванням заяв.

У відповідності до статті 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Представник відповідача заперечував.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

26.04.2013 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Ектів Діджитал" (виконавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Грейп Україна" (замовник) укладено договір № GU-08-13 про надання послуг.

Згідно з ч.1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п.1.1 договору, замовник замовляє у виконавця рекламні та/або інші супутні послуги, зобов'язується оплатити їх, а виконавець бере на себе зобов'язання надати визначені послуги в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а також додатками/додатковими угодами до нього, які є невід'ємною частиною договору.

Згідно з статтею 905 ЦК України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Цей договір набуває чинності з дати його підписання обома сторонами і діє протягом одного року. Строк дії договору автоматично продовжується на кожний наступний рік на тих самих умовах, якщо за 30 (тридцять) календарних днів до дата його закінчення жодна із сторін не виявить бажання припинити дію договору.

Рішенням господарського суду міста Києва від 22.09.2014 року, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного суду України від 28.10.2014 року у справі №910/16745/14 позов задоволено повністю, стягнуто товариства з обмеженою відповідальністю «Грейп Україна» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ектів Діджитал» розмірі 515 607,98 грн. основного боргу та 10 312,16 грн. судового збору.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 17.12.14 року касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Грейп Україна" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.10.2014 року у справі № 910/16745/14 господарського суду міста Києва повернуто без розгляду.

Вищезазначеним рішення суду встановлено, що на виконання взятих на себе зобов'язань за договором № GU-08-13 від 26.04.2013 року (по додатковим угодам №№9, 10, 11) позивач надав відповідачу обумовлені договором послуги на суму 748 025,22 грн., а відповідач частково розрахувався з позивачем за надані останнім послуги на суму в розмірі 232 417,24 грн., тому заборгованість становить 515 607,98 грн.

Відповідно до ч.2 статті 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Як зазначено позивачем та не спростовано відповідачем відповідач відмовляється добровільно виконувати належним чином свої грошові зобов'язання передбачені договором № GU-08-13 від 26.04.2013 року, а також ухиляється від виконання рішення господарського суду м. Києва від 22.09.2014 року у справі №910/16745/14 щодо сплати залишку заборгованості в розмірі 355 607,98 грн. станом на 11.12.2014 року.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що, ціна договору складається з загальної вартості послуг виконавця, яка визначається як сума послуг за додатками/додатковими угодами до цього договору.

Згідно з ч.1 статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Замовник оплачує послуги виконавця шляхом безготівкового перерахування коштів на банківський рахунок виконавця, зазначений в пункті 10 цього договору, згідно умов, що зазначені у відповідному додатку/додатковій угоді до цього договору. Якщо у відповідному додатку/додатковій угоді до цього договору не прописані умови та строки оплати, замовник здійснює оплату послуг за таким додатком протягом 40 календарних днів з дати підписання акту здачі-приймання робіт (надання послуг) (п. 2.4 договору).

Згідно з ч. 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

01.10.2013 року між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду №7 до договору № GU-08-13 від 26.04.2013 року, відповідно до якої сторони погодили найменування та обсяг надання послуг, орієнтовну вартість послуг, періоди (строки) надання послуг.

Відповідно до п.2 додаткової угоди №7 сторони узгодили, що загальна вартість послуг, вказаних в п.1 даної додаткової угоди складає 367 541,28 грн.

Згідно з п.2.1 додаткової угоди №7 вартість послуг згідно п.1.1 складає 299 939,01 грн., крім того ПДВ (20%) 59 987,80 грн., а всього 359 926,81 грн.

Відповідно до п.2.2 додаткової угоди №7 вартість послуг згідно п.1.2 складає 13 845,39 грн., крім того ПДВ (20%) 2 769,08 грн. всього 16 614,47 грн.

Згідно з п.3 додаткової угоди №7 замовник здійснює оплату послуг у два етапи:

п.3.1 протягом сорока днів з моменту підписання акту замовник сплачує виконавцю суму у розмірі 113 411,33 грн., у т.ч. ПДВ (20%) 18 901,89 грн.;

п.3.2 протягом ста двадцяти днів з моменту підписання акту замовник сплачує виконавцю суму в розмірі 263 129,95 грн., в т.ч. ПДВ (20%) 43 854,99 грн.

Платежі, передбачені п.3.2 даної додаткової угоди, здійснюються замовником у першу середу місяця по спливу зазначеного строку (п.3.3 додаткової угоди №7).

На виконання умов додаткової угоди №7 до договору між сторонами 31.10.2013 року укладено акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-489 на суму 376 541,28 грн.

Тому, відповідач згідно п.3.1 додаткової угоди №7 повинен був сплатити суму в розмірі 113 411,33 грн. до 10.12.2013 року, а першим днем прострочення є 11.12.2013 року.

Згідно з п.3.2 додаткової угоди №7 відповідач повинен сплатити суму в розмірі 263 129,95 грн. до 05.03.2014 року ( сто двадцять дів - 28.02.2014 року, а перша середа - 05.03.2014 року), а першим днем прострочення є 06.03.2014 року.

Відповідно до довідки ПАТ «Банк «Національні інвестиції» №4438/14-01 від 10.11.2014 року, кошти в розмірі 113 411,33 грн. сплачені відповідачем 16.12.2013 року, а в розмірі 263 129,95 грн. - 31.03.2014 року.

01.11.2013 року між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду №8 до договору № GU-08-13 від 26.04.2013 року, відповідно до якої сторони погодили найменування та обсяг надання послуг, орієнтовну вартість послуг, періоди (строки) надання послуг.

Відповідно до п.2 додаткової угоди №8 сторони узгодили, що загальна вартість послуг, вказаних в п.1 даної додаткової угоди складає 376 445,81 грн.

Згідно з п.2.1 додаткової угоди №8 вартість послуг згідно п.1.1 складає 299 176,74 грн., крім того ПДВ (20%) 59 835,35 грн., а всього 359 359 012,09 грн.

Відповідно до п.2.2 додаткової угоди №8 вартість послуг згідно п.1.2 складає 14 528,10 грн., крім того ПДВ (20%) 2 905,62 грн., всього 17 433,72 грн.

Згідно з п.3 додаткової угоди №8 замовник здійснює оплату послуг у два етапи:

п.3.1 протягом сорока днів з моменту підписання акту замовник сплачує виконавцю суму у розмірі 100 341,12 грн., у т.ч. ПДВ (20%) 16 723,52 грн.;

п.3.2 протягом ста двадцяти днів з моменту підписання акту замовник сплачує виконавцю суму в розмірі 276 104,69 грн., в т.ч. ПДВ (20%) 46 017,45 грн.

Платежі, передбачені п.3.2 даної додаткової угоди, здійснюються замовником у першу середу місяця по спливу зазначеного строку (п.3.3 додаткової угоди №8).

На виконання умов додаткової угоди №8 до договору між сторонами 30.11.2013 року укладено акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-551 на суму 376 445,81 грн.

Тому, відповідач згідно п.3.1 додаткової угоди №8 повинен був сплатити суму в розмірі 100 341,12 грн. до 09.01.2014 року, а першим днем прострочення є 10.01.2014 року.

Згідно з п.3.2 додаткової угоди №8 відповідач повинен сплатити суму в розмірі 276 104,69 грн. до 02.04.2014 року ( сто двадцять дів - 30.03.2014 року, а перша середа - 02.04.2014 року), а першим днем прострочення є 03.04.2014 року.

Відповідно до довідки ПАТ «Банк «Національні інвестиції» №4438/14-01 від 10.11.2014 року, кошти в розмірі 100 341,12 грн. сплачені відповідачем 10.01.2014 року, а в розмірі 276 104,69 грн. частинами, а саме: 30 000,00 грн. - 25.04.2014 року, 65 000,00 грн. - 30.04.2014 року, 80 000,00 грн. - 16.05.2014 року, 101 104,69 грн. - 04.06.2014 року.

01.12.2013 року між позивачем та відповідачем укладена додаткова угода №9 до договору, відповідно до якої сторони погодили найменування та обсяг надання послуг, орієнтовну вартість послуг, періоди (строки) надання послуг.

Відповідно до п.2 додаткової угоди №9 сторони узгодили, що загальна вартість послуг, вказаних в п.1 даної додаткової угоди складає 402 470,82 грн.

Згідно з п.2.1. додаткової угоди №9 вартість послуг згідно п.1.1 складає 319 487,75 грн., крім того ПДВ (20%) 63 897,55 грн. всього 383 385,30 грн.

Відповідно до п.2.2. додаткової угоди №9 вартість послуг згідно п.1.2 складає 15 904,60 грн., крім того ПДВ (20%) 3 180,92 грн. всього 1 9085,52 грн.

Згідно з п.3 додаткової угоди №9 замовник здійснює оплату послуг у два етапи:

п.3.1 протягом сорока днів з моменту підписання акту замовник сплачує виконавцю суму у розмірі 100 205,77 грн., у т.ч. ПДВ (20%) 16 700,96 грн.;

п.3.2 протягом ста двадцяти днів з моменту підписання акту замовник виплачує виконавцю суму в розмірі 302 265,05 грн., в т.ч. ПДВ (20%) 50 377,51 грн.

Платежі, передбачені п.3.2 даної додаткової угоди, здійснюються замовником у першу середу місяця по спливу зазначеного строку (п.3.3 додаткової угоди №9).

На виконання умов додаткової угоди №9 до договору між сторонами 31.12.2013 року укладено акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-611 на суму 402 470,82 грн.

Тому, відповідач згідно п.3.1 додаткової угоди №9 повинен був сплатити суму в розмірі 100 205,77 грн. до 09.02.2014 року, а першим днем прострочення є 10.02.2014 року.

Згідно з п.3.2 додаткової угоди №9 відповідач повинен сплатити суму в розмірі 302 265,05 грн. до 07.05.2014 року ( сто двадцять дів - 30.04.2014 року, а перша середа - 07.05.2014 року), а першим днем прострочення є 08.05.2014 року.

Відповідно до довідки ПАТ «Банк «Національні інвестиції» №4438/14-01 від 10.11.2014 року, кошти в розмірі 100 205,77 грн. сплачені відповідачем 18.03.2014 року, а в розмірі 302 265,05 грн. оплачувались частинами, а саме: 24 546,17 грн. - 30.09.2014 року, 100 000,00 грн. - 28.10.2014 року, 10 000,00 грн. - 28.11.2014 року, а кошти в розмірі 167 718,88 грн. - не оплачені.

01.01.2014 року між позивачем та відповідачем укладена додаткова угода №10 до договору, відповідно до якої сторони погодили найменування та обсяг надання послуг, орієнтовну вартість послуг, періоди (строки) надання послуг.

Відповідно до п.2 додаткової угоди №10 сторони узгодили, що загальна вартість послуг, вказаних в п.1 даної додаткової угоди складає 250 830,96 грн.

Згідно з п.2.1. додаткової угоди №10 вартість послуг згідно п.1.1 складає 204 927,26 грн., крім того ПДВ (20%) 40 985,45 грн. всього 245 912,71 грн.

Відповідно до п.2.2. додаткової угоди №10 вартість послуг згідно п.1.2 складає 4 098,54 грн., крім того ПДВ (20%) 819,71 грн. всього 4 918,25 грн.

Згідно з п.3. додаткової угоди №10 замовник здійснює оплату послуг у два етапи:

п.3.1 протягом сорока днів з моменту підписання акту замовник сплачує виконавцю суму у розмірі 82 211,47 грн., у т.ч. ПДВ (20%) 13 701,91 грн.;

п.3.2 протягом ста двадцяти днів з моменту підписання акту замовник сплачує виконавцю суму в розмірі 168 619,49 грн., в т.ч. ПДВ (20%) 28 103,25 грн.

Платежі, передбачені п.3.2 даної додаткової угоди, здійснюються замовником у першу середу місяця по спливу зазначеного строку (п.3.3 додаткової угоди №10).

На виконання умов додаткової угоди №10 до договору між сторонами 31.01.2014 року укладено акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-042 на суму 250 830,96 грн.

Тому, відповідач згідно п.3.1 додаткової угоди №10 повинен був сплатити суму в розмірі 82 211,47 грн. до 12.03.2014 року, а першим днем прострочення є 13.03.2014 року.

Згідно з п.3.2 додаткової угоди №10 відповідач повинен сплатити суму в розмірі 168 619,49 грн. до 04.06.2014 року ( сто двадцять дів - 31.04.2014 року, а перша середа - 05.06.2014 року), а першим днем прострочення є 05.06.2014 року.

Відповідно до довідки ПАТ «Банк «Національні інвестиції» №4438/14-01 від 10.11.2014 року, кошти в розмірі 82 211,47 грн. сплачені відповідачем 18.03.2014 року, а в розмірі 168 619,49 грн. - не оплачені.

01.02.2014 року між позивачем та відповідачем була укладена додаткова угода №11 до договору №GU-08-13 від 26.04.13р., відповідно до умов якої сторони визначили найменування та обсяг надання послуг, орієнтовну вартість послуг, періоди (строки) надання послуг.

Відповідно до п.2 додаткової угоди №11 сторони узгодили, що загальна вартість послуг, вказаних в п.1 даної додаткової угоди складає 94 723,44 грн.

Згідно з п.2.1. додаткової угоди №11 вартість послуг згідно п. 1.1 складає 72 604,21 грн., крім того ПДВ (20%) 14 520,84 грн. всього 87 125,05 грн.

Відповідно до п.2.2. додаткової угоди №11 вартість послуг згідно п.1.2 всього 7 598,39 грн.

Згідно з п.3 додаткової угоди №11 замовник здійснює оплату послуг у два етапи:

п.3.1 протягом сорока днів з моменту підписання акту замовник сплачує виконавцю суму у розмірі 75 453,83 грн., у т.ч. ПДВ (20%) 12 575,64 грн.;

п.3.2 протягом ста двадцяти днів з моменту підписання акту замовник сплачує виконавцю суму в розмірі 19 269,61 грн., в т.ч. ПДВ (20%) 3 211,60 грн.

Платежі, передбачені п.3.2 даної додаткової угоди, здійснюються замовником у першу середу місяця по спливу зазначеного строку (п.3.3 додаткової угоди №11).

На виконання умов додаткової угоди №11 до договору між сторонами 28.02.2014 року укладено акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-081 на суму 94 723,44 грн.

Тому, відповідач згідно п.3.1 додаткової угоди №11 повинен був сплатити суму в розмірі 75 453,83 грн. до 09.04.2014 року, а першим днем прострочення є 10.04.2014 року.

Згідно з п.3.2 додаткової угоди №11 відповідач повинен сплатити суму в розмірі 19 269,61 грн. до 02.07.2014 року ( сто двадцять дів - 28.06.2014 року, а перша середа - 02.07.2014 року), а першим днем прострочення є 03.07.2014 року.

Відповідно до довідки ПАТ «Банк «Національні інвестиції» №4438/14-01 від 10.11.2014 року, кошти в розмірі 75 453,83 грн. оплачувались частинами, а саме: 50 000,00 грн. - 31.07.2014 року, 25 453,83 грн. - 30.09.2014 року, а в розмірі 19 269,61 грн. - не оплачені.

У зв'язку з неналежним виконанням грошових зобов'язань за договором № GU-08-13 від 26.04.2013 року (додатковим угодам №№7,8,9,10,11) позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі 70 439,41 грн. станом на 11.12.2014 року.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно ч. 1-2 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частина 6 статті 232 ГК України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п.7.2 договору, за порушення строків оплати вартості послуг виконавця за цим договором замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення від суми простроченого платежу.

Згідно з п.7.6 договору, строк позовної давності щодо стягнення штрафів та пені становить один рік.

Пунктом 1.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 року «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» передбачено, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Відповідно до п.2.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 року «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Розрахунок пені:

Додаткова угодаСума боргу грн.Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені за період прострочення
№7113 411,3311.12.13-16.12.1356,5201,96
263 129,9506.03.14-31.03.14256,52 342,94
№8267 104,6903.04.14-14.04.14126,51 141,60
15.04.14-25.04.14109,51 390,41
246 104,6926.04.14-30.04.1449,5512,44
181 104,6901.05.14-16.05.14159,51 414,11
101 104,6917.05.14-04.06.14189,5947,34
№9100 205,7710.02.14-18.03.14366,51 284,83
302 265,0508.05.14-16.07.14709,511 014,04
17.07.14-30.09.147512,515 527,31
277 718,8801.10.14-28.10.142712,55 135,90
177 718,8829.10.14-08.11.141112,51 338,98
№1082 211,4713.03.14-18.03.1456,5146,40
168619,4905.06.14-16.07.14429,53 686,53
17.07.14-12.11.1411912,513 743,64
13.11.14-05.12.142314,02 975,09
№1175 453,8310.04.14-14.04.1456,5134,37
15.04.14-16.07.14939,53 652,80
17.07.14-31.07.141412,5723,53
25 453,8301.08.14-30.09.146012,51 046,00
19 269,6103.07.14-16.07.14149,5140,43
17.07.14-12.11.1411912,51 570,61
13.11.14-11.12.142914,0428,68
За перерахунком суду загальний розмір пені становить 70 499,94 грн.

Проте, оскільки позивач просить стягнути пеню в розмірі 70 439,41 грн. та беручи до уваги неможливість виходу суду за межі позовних вимог, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 70 439,41 грн. є такими, що підлягають задоволенню.

Також, позивач просить стягнути з відповідача три проценти річних в розмірі 10 588,87 грн. та індекс інфляції в розмірі 91 533,78 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п.7.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 року «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання.

Розрахунок трьох процентів річних:

Додаткова угодаСума боргу грн.Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
№7113 411,3311.12.13-16.12.1353 %46,61
263 129,9506.03.14-31.03.14253 %540,68
№8276 104,6903.04.14-25.04.14223 %499,26
246 104,6926.04.14-30.04.1443 %80,91
181 104,6901.05.14-16.05.14183 %267,94
№9100 205,7710.02.14-18.03.14363 %296,50
302 265,0508.05.14-30.09.141453 %3 602,34
277 718,8801.10.14-28.10.14273 %616,31
177 718,8829.10.14-28.11.14303 %438,21
167 718,8829.11.14-11.12.14133 %179,21
№1082 211,4713.03.14-18.03.1453 %33,78
168 616,4905.06.14-11.12.141903 %2 633,19
№1175 453,8310.04.14-31.07.141123 %694,59
25 453,8301.08.14-30.09.14603 %125,53
19 269,6103.07.14-11.12.141623 %256,58

За перерахунком суду загальний розмір 3% річних становить 10 311,64 грн.

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних підлягають частковому задоволенню в розмірі 10 311,64 грн.

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 277,23 грн. не підлягає задоволенню.

Відповідно до п.3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 року, індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.97 №62-97р; цього листа вміщено в газеті "Бизнес" від 29.09.97 N 39, а також в інформаційно-пошукових системах "Законодавство" і "Ліга".

Лист Верховного Суду України від 03.04.97 №62-97р «Рекомендація Верховного Суду України щодо порядку індексів інфляції при розгляді судових справ» передбачає, що сума, яка внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад, травня, індексується за період з розрахунком травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця - червня.

Розрахунок індексу інфляції:

Додаткова угодаСума боргу грн.Період простроченняСукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
№7113 411,3311.12.13-16.12.13000
263 129,9506.03.14-31.03.141,0225 788,86268 918,81
№8276 104,6903.04.14-25.04.141,0339 111,45285 216,14
246 104,6926.04.14-30.04.14000
181 104,6901.05.14-16.05.141,0386 881,98187 986,67
№9100 205,7710.02.14-18.03.141,0282 805,76103 011,53
302 265,0508.05.14-30.09.141,09227 808,38330 073,43
277 718,8801.10.14-28.10.141,0246 665,25284 384,13
177 718,8829.10.14-28.11.141,0193 376,66181 095,54
167 718,8829.11.14-11.12.14000
№1082 211,4713.03.14-18.03.141,0221 808,6584 020,12
168 616,4905.06.14-11.12.141,09816 524,41185 140,90
№1175 453,8310.04.14-31.07.141,0876 564,4882 018,31
25 453,8301.08.14-30.09.141,037941,7926 395,62
19 269,6103.07.14-11.12.141,0871 676,4820 946,09

За перерахунком суду загальний розмір індексу інфляції становить 89 954,15 грн.

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача індексу інфляції підлягають частковому задоволенню в розмірі 89 954,15 грн.

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача індексу інфляції в розмірі 1 579,63 грн. не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, ч. 5 ст. 49 ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Грейп Україна" (01001, м. Київ, вулиця Шота Руставелі, будинок 38, кімната 12, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Ектів Діджитал" (01014, м. Київ, вулиця Струтинського, будинок 8, ) пеню в розмірі 70 439 (сімдесят тисяч чотириста тридцять дев'ять) грн. 41 коп., три проценти річних в розмірі 10 311 (десять тисяч триста одинадцять) грн. 64 коп., індекс інфляції в розмірі 89 954 (вісімдесят дев'ять тисяч дев'ятсот п'ятдесят чотири) грн. 15 коп., та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 413 (три тисячі чотириста тринадцять) грн. 97 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 22.01.2015 року.

Суддя С.М. Мудрий