УХВАЛА

Справа № 910/21139/13 12.01.15

За позовомПриватної компанії з обмеженою відповідальністю "Верхувен Холдінг Уден Б.В."
до1. Фізичної особи Войтовського Андрія Григоровича 2. Фізичної особи Войтовського Іллі Андрійовича
простягнення 587627,66 Євро та 9 899916,10 грн.
Судді Васильченко Т.В. (головуючий)

Сташків Р.Б.

Івченко А.М.

в присутності представників сторін:

від позивача Писаренко О.О., довіреність №5 від 18.12.2012;
від відповідача-1не з'явилися;
від відповідача-2не з'явилися.
ВСТАНОВИВ:

Приватна компанія з обмеженою відповідальністю "Верхувен Холдінг Уден Б.В." звернулася до господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи Войтовського Андрія Григоровича та Фізичної особи Войтовського Іллі Андрійовича про стягнення 587627,66 Євро та 9 899916,10 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачами як членами ліквідаційної комісії товариства з обмеженою відповідальністю "ТВ-Транс" судових рішень господарського суду міста Києва № 30/384-48/546 від 08.12.2010 та № 38/125 від 09.12.2010 під час досудової процедури ліквідації, у зв'язку з чим просить стягнути майнову шкоду в розмірі 587627,66 Євро та 9899916,10 грн. у відповідності до ч. 6 ст. 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" безпосередньо з Войтовського Андрія Григоровича та Войтовського Іллі Андрійовича, які несуть солідарну відповідальність по незадоволених вимогах за грошовими зобов'язаннями боржника.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.11.2013 №910/21139/13 відмовлено у прийнятті позовної заяви на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.12.2013 вказану ухвалу суду скасовано з передачею справи на розгляд до господарського суду міста Києва.

Відповідно до п. 3.9 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 №30, судові справи, що надійшли з судів апеляційної або касаційної інстанцій після скасування ухвал, які перешкоджають подальшому розгляду судової справи (крім ухвал про припинення провадження), а також які не перешкоджають подальшому розгляду, передаються тим суддям, ухвалу яких скасовано.

Під час реєстрації справи №910/21139/13 за типом заяви "На розгляд" в результаті помилки комп'ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" визначено суддю Курдельчука І.Д. замість судді Васильченко Т.В., про що свідчить доповідна записка начальника відділу комп'ютерного забезпечення та інформаційних мереж.

Розпорядженням Голови господарського суду міста Києва від 22.01.2014 справу №910/21139/13 передано на розгляд судді Васильченко Т.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.01.2014 порушено провадження та призначено справу до розгляду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.06.2014 відкладено розгляд справи №910/21139/13 на 15.09.2014 та зобов'язано позивача в строк до 27.06.2014 надати суду нотаріально засвідчені копії перекладу на російську мову позовної заяви та вказаної ухвали.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.07.2014 зупинено провадження у справі №910/21139/13 та направлено судове доручення Арбітражному суду Воронізької області Російської Федерації для вручення копії позовної заяви з додатками та ухвал господарського суду міста Києва від 16.06.2014 та 03.07.2014 Войтовському Іллі Андрійовичу.

Розпорядженням Голови господарського суду міста Києва від 15.09.2014 справу передано на розгляд судді Марченко О.В. у зв'язку перебуванням судді Васильченко Т.В. на навчанні.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.09.2014 справу №910/21139/13 прийнято до провадження суддею Марченко О.В., поновлено провадження у справі та призначено до розгляду.

Розпорядження в.о. Голови господарського суду міста Києва від 29.09.2014 справу №910/21139/13 передано на розгляд судді Васильченко Т.В. у зв'язку з поверненням судді Васильченко Т.В. з навчання.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.09.2014 справу №910/21139/13 прийнято до провадження суддею Васильченко Т.В. та призначено до розгляду.

В судовому засіданні 17.11.2014 суд дійшов висновку про призначення колегіального розгляду даної справи.

Розпорядженням Голови господарського суду міста Києва від 17.11.2014 призначено колегіальний розгляд справи № 910/21139/14 у наступному складі суду: Головуючий суддя: Васильченко Т.В., судді: Сташків Р.Б., Івченко А.М.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.11.2014 справу № 910/21139/13 прийнято до провадження колегією суддів у складі: Васильченко Т.В. (головуючий), судді: Сташків Р.Б., Івченко А.М. та призначено справу до розгляду.

12.01.2015 відповідач-1, через відділ діловодства суду, подав клопотання про відкладення розгляду справи, для повідомлення відповідача-2 у відповідності до вимог ст. 125 ГПК України.

Розглянувши в судовому засіданні 12.01.2015 клопотання відповідача-1 про відкладення розгляду справи, суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні з огляду на те, що судом вже здійснювалося повідомлення відповідача у відповідності до вимог ст. 5 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності від 20.03.1992.

При цьому, в матеріалах справи наявна телеграма відповідача-2, що свідчить про обізнаність останнього про наявність цього спору.

Представник позивача в судовому засіданні 12.01.2015 позовні вимоги підтримав.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суду не повідомили, хоча про час та місце проведення судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення про вручення та неодноразові клопотання відповідачів про відкладення розгляду справи, в тому числі Войтовського І.А.

Всебічно і повно дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку про припинення провадження у справі, з огляду на наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду міста Києва від 08.12.2010 у справі №30/384-48/546 з товариства з обмеженою відповідальністю "ТВ-Транс" стягнуто на користь приватної компанії з обмеженою відповідальністю "Верхувен Холдінг Уден Б.В." суму позики у розмірі 350000,00 євро, 7% річних плати за позику у розмірі 131158,90 євро, пеню у розмірі 103172,50 євро, а також судові витрати.

На виконання вказаного рішення суду 26.10.2011 було видано відповідний наказ.

Рішенням господарського суду міста Києва від 09.12.2010 у справі №38/125 з товариства з обмеженою відповідальністю "ТВ-Транс" стягнуто на користь приватної компанії з обмеженою відповідальністю "Верхувен Холдінг Уден Б.В." 8950456,53 грн. боргу з урахуванням інфляції, 531698,03 грн. 3 % річних, 348643,26 грн. пені та судові витрати.

02.03.2012 видано відповідний наказ.

В той же час, 25.11.2010 власником Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВ-Транс" - Войтовським І.А. прийнято рішення, яке оформлене протоколом загальних зборів учасників №1/11/10, про ліквідацію товариства та створення ліквідаційної комісії у складі: Войтовського Андрія Григоровича (Голова ліквідаційної комісії) та Войтовського Іллі Андрійовича.

Відповідно до ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 105 Цивільного кодексу України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

При цьому, у відповідності до вимог ст. ст. 49, 67 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) у разі ліквідації боржника - юридичної особи виконавчий документ надсилається ліквідаційній комісії (ліквідатору) для вирішення питання про подальший порядок виконання рішення у встановленому законом порядку, а виконавче провадження підлягає закінченню.

У зв'язку з початком досудової ліквідаційної процедури товариства, виконавчі провадження з примусового виконання рішень господарського суду міста Києва від 08.12.2010 у справі №30/384-48/546 та від 09.12.2010 у справі № 38/125 були закінчені, а виконавчі документи вручені ліквідаційній комісії Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВ-Транс" для їх подальшого виконання відповідно до встановленого статтями 110-112 Цивільного кодексу України порядку.

Так, відповідно до вказаних норм, ліквідаційна комісія після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, який містить відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог, а також про результати їх розгляду.

Згідно наявного в матеріалах справи реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВ-Транс", вимоги позивача були визнані та включені до реєстру.

Виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, провадиться у порядку черговості, встановленої статтею 112 цього Кодексу, відповідно до проміжного ліквідаційного балансу, починаючи від дня його затвердження, за винятком кредиторів четвертої черги, виплати яким провадяться зі спливом місяця від дня затвердження проміжного ліквідаційного балансу.

Зокрема, у першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом; у другу чергу задовольняються вимоги працівників, пов'язані з трудовими відносинами, вимоги автора про плату за використання результату його інтелектуальної, творчої діяльності; у третю чергу задовольняються вимоги щодо податків, зборів (обов'язкових платежів); у четверту чергу задовольняються всі інші вимоги.

Вимоги однієї черги задовольняються пропорційно сумі вимог, що належать кожному кредитору цієї черги.

При цьому, ч. 3 ст. 110 ЦК України встановлено, що якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа здійснює всі необхідні дії, встановлені законом про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом.

Так, ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, яка діяла на дату прийняття рішення про ліквідацію Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВ-ТРАНС") встановлено, що якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом і ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язані звернутися в господарський суд із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи в місячний строк.

В той же час, за твердженнями позивача, відповідачі як члени ліквідаційної комісії, виявивши недостатність майна боржника для задоволення вимог кредиторів, в тому числі і позивача, не вжили заходів щодо своєчасного звернення з відповідною заявою про порушення справи про банкрутство, а навпаки відчужили майнові активи боржника та отримані кошти розподілили на власний розсуд, з порушенням вимог ст. 112 ЦК України.

Тоді як, частиною 6 статті 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що власник майна боржника (уповноважена ним особа), керівник боржника, голова ліквідаційної комісії (ліквідатор), які допустили порушення вимог частини першої цієї статті, несуть солідарну відповідальність по незадоволених вимогах за грошовими зобов'язаннями та зобов'язаннями щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, повернення невикористаних коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) боржника.

Отже, частина 6 вказаної статті визначає коло осіб, на яких покладається відповідальність за порушення вимог частини першої цієї статті (щодо недотримання вимог стосовно підстав для порушення справи про банкрутство в порядку норм ст. 51 Закону про банкрутство).

Такими особами є власник майна боржника (уповноважена ним особа), керівник боржника, голова ліквідаційної комісії (ліквідатор), які допустили вказані порушення. У зв'язку із цим саме на вказаних осіб покладається солідарна відповідальність по незадоволених вимогах за грошовими зобов'язаннями боржника.

Тобто, фактичні обставини порушення закону, які визначені у частині 6 статті 51 Закону нерозривно пов'язані із особою порушника - фізичною чи юридичною.

З поданої позивачем позовної заяви вбачається, що предметом позовних вимог у даній справі є стягнення майнової шкоди у розмірі незадоволених грошових вимог позивача в сумі 587627,66 євро та 9899916,10 грн., які стягнуті рішеннями суду у справах №30/384-48/546 та №38/125, а підставою позову є порушення закону при виконанні членами ліквідаційної комісії, які є фізичними особами, своїх повноважень у досудовій ліквідаційній процедурі.

Отже, позивач звернувся до суду з даним позовом безпосередньо до відповідачів у даній справі, як до фізичних осіб на яких, відповідно до ч. 6 ст. 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", покладається солідарна відповідальність по незадоволених вимогах за грошовими зобов'язаннями боржника.

Тоді як, відповідно до ст. 21 Господарського процесуального кодексу України сторонами в господарському процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у ст. 1 цього Кодексу.

Наразі, відповідачами є підприємства та організації, яким пред'явлено позовну вимогу.

Згідно зі ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, громадяни, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

При цьому, господарським судам підвідомчі: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів; 2) справи про банкрутство; 3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції; 4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів; 5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери; 6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів; 7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України; 8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство.

З аналізу наведених норм вбачається, що господарські суди вирішують спори у порядку позовного провадження, коли склад учасників спору (зокрема, позивача та відповідача) відповідає статті 1 ГПК України, а правовідносини, щодо яких виник спір, носять господарський характер.

Позаяк, в даному випадку, як встановлено вище та вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, позивач заявив позов не до ліквідаційної комісії ТОВ "ТВ-Транс", а безпосередньої до Войтовського А.Г. та Войтовського І.А., як до осіб, які несуть солідарну відповідальність по незадоволених вимогах кредиторів, в тому числі позивача, і є фізичними особами.

Про викладене свідчить і той факт, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ТВ-ТРАНС" ліквідовано за рішенням суду (ухвала господарського суду Сумської області від 24.07.2013 у справі №5021/504/12), про що внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру.

Тобто, згідно вимог ст. 104 Цивільного кодексу України Товариство з обмеженою відповідальністю "ТВ-ТРАНС" є припиненим, не має статусу юридичної особи, а отже не може бути відповідачем в судовому процесі.

Не може визначатись як відповідач, в даному судовому процесі, і ліквідаційна комісія Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВ-ТРАНС", оскільки вона представляє та діє від імені юридичної особи лише до її припинення, до того ж сама ліквідаційна комісія не має статусу юридичної особи.

Відтак, враховуючи предмет та підставу даного позову, а також те, що відповідачами є саме фізичні особи, які не мають статусу суб'єкта підприємницької діяльності, суд дійшов висновку про необхідність дотримання визначеного процесуальним законом порядку припинення провадження у даній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України (спір не підлягає вирішенню в господарських судах України). Втім, це не позбавляє останнього права звернутися до суду загальної юрисдикції з відповідним належним позовом, оскільки ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України формулює принцип, згідно з яким загальному суду підвідомчі всі справи, що виникають, зокрема, із цивільних правовідносин.

При цьому, враховуючи, що провадження по справі підлягає припиненню, суд залишає клопотання відповідача-1 про витребування доказів, залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору та позивача про направлення матеріалів справи до правоохоронних органів без розгляду.

Керуючись ст. 49, п. 1 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі № 910/21139/13 припинити.

Головуючий суддя Т.В.Васильченко

Судді Р.Б.Сташків

А.М.Івченко