ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.01.15р. Справа № 904/8419/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТО-ТРЕЙД", м. Підгородне, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІДРОДЖЕННЯ", смт. Покровське, Дніпропетровська область

про стягнення 5 798,44 грн.

Суддя Колісник І.І.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "НАФТО-ТРЕЙД" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІДРОДЖЕННЯ" та з урахуванням заяви від 21.12.2014 року про зменшення розміру позовних вимог просить стягнути заборгованість у сумі 5 798,44 грн., з яких: 3 274,70грн. - пеня, 755,56 грн. - 3% річних, 1 768,18 грн. - інфляційні втрати. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача (а.с. 49 - 51 том 1).

Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки нафтопродуктів № 120113 від 21.01.2013 року в частині оплати поставленого товару на користь відповідача, у зв'язку з чим позивач нарахував пеню у сумі 3 274,70 грн., 3% річних у сумі 755,56 грн., інфляційні втрати у сумі 1 768,18 грн. за період з 01.12.2013 року по 27.12.2013 року.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позові.

Представник відповідача у судові засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог частини першої статті 64 Господарського процесуального кодексу України за адресою, зазначеною у позові, яка збігається з адресою місцезнаходження відповідача відповідно до Витягу є ЄДР станом на 26.09.2014 року (а.с. 21-22 том 1).

Доказом належного повідомлення відповідача про судовий розгляд справи є наявні у матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення представнику відповідача поштових відправлень (а.с. 31, 46, 48 том 1).

Відповідно до підпункту 3.9.1. пункту 3.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Відзиву на позов Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІДРОДЖЕННЯ" суду не надало. За таких обставин, а також беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно зі статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за відсутності представника відповідача та за наявними у справі матеріалами.

Розгляд справи призначався на 19.11.2014 року, 02.12.2014 року, 22.12.2014 року, 12.01.2015 року.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.12.2014 року за клопотанням представника позивача строк розгляду справи продовжувався на 15 днів до 13.01.2015 року.

12.01.2015 року представник позивача подав через канцелярію суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі.

У судовому засіданні 12.01.2015 року проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

21.01.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "НАФТО-ТРЕЙД" (далі - Продавець, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІДРОДЖЕННЯ" (далі - Покупець, Відповідач) був укладений договір поставки нафтопродуктів № 120113 (далі - Договір).

За умовами пункту 1.1. договору продавець зобов'язується поставити та передати у власність покупця нафтопродукти, іменовані далі "Товар", у кількості та асортименті, що передбачені умовами даного договору, а покупець зобов'язується прийняти товар від продавця та оплатити його загальну вартість на умовах даного договору.

Відповідно до пункту 1.4. договору у випадку, якщо поставка товару здійснюється без складання додатка до даного договору, усі істотні і погоджені сторонами умови поставки зазначаються в товаротранспортних і/або видаткових документах, що складаються продавцем і підтверджуються (акцептуються) покупцем при здійсненні приймання-передачі товару. У даному випадку, складені покупцем товаротранспортні або видаткові документи, до моменту їхнього акцепту покупцем, є пропозицією продавця покупцеві прийняти поставку товару за даним договором у кількості на умовах і за ціною, зазначених у відповідних товаротранспортних і/або видаткових документах.

Підпис особи, уповноваженої покупцем на здійснення приймання товару, так само як і дії покупця, спрямовані на приймання товару (оформлення довіреності, здійснення перевірки і якості товару, приймання товару) підтверджують факт акцепту покупцем пропозиції продавця. Датою акцепту (прийняття) покупцем пропозиції продавця є дата оформлення відповідного товаротранспортного або видаткового документа. З моменту акцепту покупцем пропозиції продавця сторони є такими, що в належній формі дійшли згоди по всіх істотних умовах договору й умовах поставки індивідуально визначеного товару (асортимент, ціна, кількість, умови і термін поставки), зазначеного в товаротранспортних або видаткових документах.

Згідно з пунктом 1.8. договору право власності на товар переходить від продавця до покупця на умовах, викладених в пункті 2.1. даного договору.

Товар постачається покупцю товарними партіями автомобільним транспортом на умовах СРТ (Інкотермс - 2010) - перевезення оплачене за реквізитами, вказаними покупцем, якщо інше не зазначено сторонами в додатках до даного договору, в товаротранспортних і/або видаткових документах.

Датою поставки вважається дата товарно-транспортної або видаткової накладної (пункт 2.1. договору).

Пунктом 4.1. договору передбачено, що розрахунки між сторонами здійснюються в національній валюті України. Вид розрахунків - безготівковий. Форма розрахунків - платіжним дорученням.

Відповідно до пункту 4.2. договору розрахунки за товар здійснюються покупцем не пізніше 7-ми банківських днів згідно виставленого рахунку з моменту відвантаження товару на склад покупця. Рахунок виписується продавцем на підставі заявленої кількості покупцем. При зміні ціни можлива виписка нового рахунку.

Згідно з пунктом 4.3. договору зобов'язання покупця з оплати товару вважаються виконаними з моменту зарахування грошових коштів за кожну окрему партію товару на розрахунковий рахунок продавця.

Сторони установили строк позовної давності до вимог про стягнення неустойки - три роки (пункт 6.2. договору).

За умовами пункту 6.3. договору у випадку порушення термінів оплати вартості товару покупцем, останній зобов'язаний сплатити продавцю пеню в розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2014 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (пункт 9.14. договору).

На підставі договору позивачем був поставлений відповідачу товар (бензин А-76(80), дизельне паливо) на загальну суму 353 637,50 грн. за наступними видатковими накладними:

- № РН-0000834 від 24.08.2013 року на суму 187 292,50 грн.;

- № РН-0001030 від 12.10.2013 року на суму 166 345,00 грн.

Усього: 353 637,50 грн. (а.с. 14, 16 том 1).

16.11.2013 року позивачем було направлено за місцезнаходженням відповідача рахунок-фактуру №СФ-0001095 від 31.10.2013 року, який було отримано останнім 20.11.2013 року. За вказаних обставин позивач вважає, що відповідач повинен був здійснити розрахунок за отриманий товар у термін до 28.11.2013 року.

На підтвердження оплати товару із прострочкою позивач надав наступні платіжні доручення:

- № 44443 від 27.12.2013 року на суму 166 383,00 грн.;

- № 44444 від 27.12.2013 року на суму 187 292,50 грн (а.с. 36-37 том 1).

Несвоєчасна оплата відповідачем поставленого товару і стала причиною нарахування позивачем пені у сумі 3 274,70грн., 3% річних у сумі 755,56 грн., інфляційних втрат у сумі 1768,18 грн. за період з 01.12.2013 року по 27.12.2013 року, що і є причиною виникнення спору.

Під час розгляду справи судом було здійснено запит для огляду справи № 904/9066/13 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТО-ТРЕЙД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІДРОДЖЕННЯ" про стягнення 847 405,50 грн.

26.12.2014 року надійшла відповідь судді Мілєвої І.В. з копією ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2013 року про припинення провадження у справі №904/9066/13 на підставі пункту 7 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України з якої вбачається наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "НАФТО-ТРЕЙД" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІДРОДЖЕННЯ" про стягнення 847405,50 грн. за поставлений товар відповідно до договору поставки нафтопродуктів № 120113 від 21.01.2013 року та видаткових накладних:

- № РН-0000763 від 09.08.2013 року на суму 44 080,00 грн.;

- № РН-0000760 від 09.08.2013 року на суму 82 555,00 грн.;

- № РН-0000766 від 13.08.2013 року на суму 176 952,50 грн.;

- № РН-0000799 від 19.08.2013 року на суму 166 383,00 грн.;

- № РН-0000812 від 21.08.2013 року на суму 23 797,50 грн.;

- № РН-0000834 від 24.08.2013 року на суму 187 292,50 грн.;

- № РН-0001030 від 12.10.2013 року на суму 166 345,00 грн.

З урахуванням заяви № б/н від 23.12.2013 року про зменшення розміру позовних вимог позивач просив стягнути з відповідача 626 373,00 грн.

Як вбачається з наданої позивачем у справі № 904/8419/14 обігово-сальдової відомості по рахунку № 361 (розрахунки з вітчизняними покупцями) /а.с. 33 том 1/ зменшення позовних вимог до 626 373,00 грн. відбулося внаслідок оплати відповідачем отриманого товару на загальну суму 221 032,50 грн. (847405,50 - 221 032,50 = 626 373,00), а саме: 176952,50 грн. - за платіжним дорученням № 43690 від 06.12.2013 року у рахунок оплати бензину та дизпалива по рах. № Сф-0000737 від 13.08.2013 року, що стосується видаткової накладної № РН-0000766 від 13.08.2013 року (а.с. 34, 61 том 1); 44080,00 грн. - за платіжним дорученням № 43689 від 06.12.2013 року у рахунок оплати бензину по рах. Сф-0000734 від 09.08.2013 року, що стосується видаткової накладної № РН-0000763 від 09.08.2013 року (а.с. 35 том 1).

20.12.2013 року представник позивача подав через канцелярію суду заяву про затвердження мирової угоди, яка ухвалою господарського суду у справі № 904/9066/13 у була затверджена (а.с. 67 - 69 том 1).

Пунктом 1. мирової угоди від 11.12.2013 року передбачено, що відповідач зобов'язується у термін до 27 грудня 2013 року включно сплатити позивачеві борг за поставлені нафтопродукти у сумі 626 373,00 грн. шляхом перерахування на наступний розрахунковий рахунок позивача: 0100 в Дніпропетровській філії ОД АТ "Райффайзен Банк Аваль" м. Дніпропетровськ МФО 305653.

Допускається сплата вказаних вище грошових коштів як одним платежем, так і кількома платежами.

Таким чином, враховуючи укладену між сторонами та затверджену господарським судом мирову угоду, сторони змінили умови договору щодо строку сплати заборгованості, вказавши граничний термін оплати залишкової заборгованості у сумі 626 373,00 грн. до 27.12.2013 року включно.

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина перша статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

За умовами частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до пункту 1.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" якщо у договорі виконання грошового зобов'язання визначається до настання певного терміну, наприклад, до 1 серпня 2014 року (частина друга статті 252 ЦК України), то останнім днем виконання такого зобов'язання вважається день, що передує цьому терміну (в даному прикладі - 31 липня 2014 року). Водночас коли у тексті договору виконання грошового зобов'язання визначено "по 1 серпня 2014 року" або "включно до 1 серпня 2014 року", то останнім днем виконання такого зобов'язання буде 1 серпня 2014 року.

Із наданого позивачем платіжного доручення № 44444 від 27.12.2013 року вбачається, що за умовами мирової угоди 187 292,50 грн. за видатковою накладною № РН-0000834 від 24.08.2013 року сплачено відповідачем по рах. СФ-0000806 від 30.08.2013 року своєчасно (а.с. 14, 37 том 1). Що стосується 166383,00 грн. за платіжним дорученням № 44443 від 27.12.2013 року, то вказана сума сплачена по рахунку СФ-0000770 від 19.08.2013 року, що не стосується спірної видаткової накладної № РН-0001030 на суму 166345,00 грн. За вказаною видатковою накладною оплата повинна здійснюватися згідно рахунку-фактури № СФ-0001003 від 11.10.2013 року а.с. 16, 36 том 1).

Викладене не є підставою для задоволення позову, оскільки у всякому випадку, враховуючи умови мирової угоди, прострочку відповідача щодо оплати суми заборгованості, у тому числі за спірними видатковими накладними № РН-0000834 від 24.08.2013 року на суму 187 292,50 грн. та № РН-0001030 від 12.10.2013 року на суму 166 345,00 грн. можливо рахувати лише з 28.12.2013 року, однак з цього періоду позивач нарахування заявлених до стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат не здійснює.

Таким чином, позовні вимоги є необгрунтованими і задовленню не підлягають.

Згідно зі статтею 49 Господарського процесуального кодексу судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 17.01.2015 року.

Суддя І.І. Колісник