РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/26870/14 20.01.15

За позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик»

до Комунального підприємства «Київський іподром»

про стягнення 654 531,77 грн., -

Суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від позивача: Орендівський В.І. (представник за довіреністю №4584 від 01.10.2014р.);

Фетісов Р.В. (представник за довіреністю №4730 від 19.01.2015р.);

від відповідача: Панченко Р.В. (представник за довіреністю №08 від 19.01.2015р.).

Обставини справи:

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» (надалі також - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з Комунального підприємства «Київський іподром» (надалі також - відповідач) 654 531,77 грн. на підставі Договору кредитної лінії №06-10-14 від 03.03.2014р., з яких: 645 337,91,00 грн. - заборгованість по кредиту; 9 193,86 грн. - заборгованість по відсоткам.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не виконує перед позивачем своїх зобов'язань за Договором кредитної лінії, не сплачує тіло кредиту та відсотки по кредиту, у зв'язку з чим у відповідача утворилась заборгованість, про стягнення якої позивач звернувся до суду.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, відповідно до якої він зазначає, що оскільки Господарським судом міста Києва порушено справу про банкрутство №910/2067/14, то відповідно до положень ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» вимоги про стягнення поточної заборгованості позивача повинні вирішуватись шляхом їх розгляду в позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство КП «Київський іподром». Відповідачем також зазначено, що платіжним дорученням від 25.11.2014р. №452 сплати позивачу нараховані відсотки за користування кредитом за листопад 2014 року в розмірі 14 250,48 грн. У зв'язку з викладеним відповідач просив припинити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.12.2014р., в справі було порушено провадження суддею Морозовим С.М., справі присвоєно №910/26870/14, розгляд було призначено на 16.12.2014р.

В судовому засіданні 16.12.2014р. в судовому засіданні було оголошено перерву до 23.12.2014р.

В судовому засіданні 23.12.2014р. в судовому засіданні було оголошено перерву до 20.01.2015р.

В судовому засіданні 20 січня 2015 року в справі №910/26870/14 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

03.03.2014р. між позивачем (Банк за Договором) та відповідачем (позичальник за Договором) був укладений Договір кредитної лінії №06-10-14 (надалі - Кредитний договір), відповідно до п. 1.1. якого Банк відкриває позичальнику в порядку, передбаченому цим Договором, відновлювальну кредитну лінію в сумі 645 400,00 грн., далі кредит, терміном повернення до 02 червня 2014 року включно.

Позичальник зобов'язується використати кредит на цілі, передбачені цим Договором, сплатити Банку проценти за користування кредитом і комісії у розмірі та порядку, передбачених цим Договором, та повернути Банку суму кредиту в порядку і строки, передбачені цим Договором. (п. 1.2. Кредитного договору).

Пунктом 1.3. Кредитного договору встановлено, що кредит надається позичальнику для поповнення обігових коштів з метою здійснення статутної діяльності, зокрема для погашення заборгованості перед Приватним акціонерним товариством «УкрЕнергоПоліс» на підставі рішення Господарського суду м. Києва від 18.04.2012р. по справі №5011-37/2149-2012.

За користування кредитом позичальник сплачує Банку проценти у розмірі 25% річних. (п. 4.1. Кредитного договору).

Пунктом 4.3. Кредитного договору передбачено, що проценти за користування кредитом розраховуються за поточний календарний місяць з урахуванням фактичного періоду користування кредитом на фактичну суму заборгованості із врахуванням фактичної кількості днів в році (методом «факт/факт»). При розрахунках враховується перший день видачі кредиту і не враховується день повернення кредиту. Нараховані проценти позичальник сплачує до останнього робочого дня місяця в тому ж місяці, в якому здійснюється нарахування процентів на рахунок доходів майбутніх періодів №549 у ПАТ «КБ «Хрещатик», МФО 300670, а в останній робочий день місяця в тому ж місяці, в якому здійснюється нарахування процентів, на рахунок нарахованих доходів №549 у ПАТ «КБ «Хрещатик», МФО 300670. Остання сплата процентів здійснюється з остаточним погашення заборгованості за Кредитом.

Повернення кредиту позичальник здійснює на позичковий рахунок №549 у ПАТ «КБ «Хрещатик», МФО 300670 в термін до 02 червня 2014 року включно. (п. 4.4. Кредитного договору).

Відповідно до п. 4.6. Кредитного договору позичальник має право достроково погашати кредит, проценти за користування ним, попередньо повідомивши Банк за 2 банківських дні. Сума, яка достроково надійшла для погашення кредитної заборгованості, буде врахована для погашення найближчих платежів графіка погашення кредиту, процентів.

При настанні чергового строку платежу, у разі наявності заборгованості за кредитом та зобов'язань банку з кредитування (рахунок 9129) у першу чергу списуються позабалансові зобов'язання з кредитування. (п. 4.7. Кредитного договору).

Пунктом 1 Додаткового договору №1 від02.06.2014р. до Кредитного договору сторони вирішили викласти п. 1.1. Кредитного договору в наступній редакції: «Банк відкриває позичальнику в порядку, передбаченому цим Договором, відновлювальну кредитну лінію в сумі 645 400,00 грн., далі кредит, терміном повернення до 01 вересня 2014 року включно».

Встановити відсоткову ставку в розмірі 26% річних, починаючи з 01.06.2014р., у зв'язку з невиконанням умов пункту 7.18. Кредитного договору щодо проведення грошових оборотів на рахунках, відкритих у ПАТ «КБ «Хрещатик» та його установах, в обсязі не менше ніж 90% від загального розміру грошових оборотів. Якщо після застосування підвищеної процентної ставки позичальник у наступному звітному місяці виконає зобов'язання згідно з п. 7.18. Договору, процентна ставка за користування кредитом встановлюється на рівні, визначеному у п. 4.1. Договору, починаючи з першого місяця, наступного за звітним. (п. 2 Додаткового договору №1 від02.06.2014р. до Кредитного договору).

На виконання умов Кредитного договору позивачем було видано відповідачу кредит в розмірі 6445 337,91 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією виписки по особовому рахунку за період з 03.03.2014р. по 20.11.2014р.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, вказує, що відповідач своїх зобов'язань за Кредитним договором належним чином не виконував, суму кредиту не повернув та не сплатив заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами укладений договір, який за своєю правовою природою є кредитним договором, а тому саме умови укладеного сторонами Кредитного договору та відповідні положення статей параграфів 1, 2 глави 71 підрозділу І розділу III ЦК України, регулюють права та обов'язки сторін, що виникають при одержанні та поверненні кредиту.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ("Позика") глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 цієї глави і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові), зокрема, грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач на виконання умов Кредитного договору відкрив відповідачу невідновлювальну кредитну лінію на загальну суму в розмірі 645 337,91 грн.

Матеріалами справи також підтверджується, що в порушення умов розділу 4 Кредитного договору та Додаткового договору до нього, відповідач не виконав зобов'язання щодо своєчасної оплати нарахованих процентів за користування кредитом та прострочив сплату нарахованих процентів по кредиту на строк більше одного місяця.

Згідно із ст. 14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Приписами ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Таким чином, порушення відповідачем зобов'язання щодо своєчасної оплати нарахованих процентів за користування кредитом та своєчасного повернення кредиту, надає позивачу право вимагати від відповідача сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом та/або процентами за користування кредитом, та/або суми неустойки, передбачених цим договором.

Як свідчать матеріали справи, позивач, керуючись наведеними умовами Кредитного договору, 08.09.2014р. направив відповідачу повідомлення про порушення зобов'язань за Кредитним договором №47/2-24/4767, відповідно до якої вимагав від останнього погасити заборгованість.

Станом на час вирішення спору по суті в матеріалах справи відсутні, а відповідачем не залучені до матеріалів справи, докази на підтвердження погашення ним заборгованості по кредиту в сумі 645 337,91 грн. та заборгованості по процентам в сумі 9 193,86 грн.

Заперечення відповідача щодо того, що оскільки Господарським судом міста Києва порушено справу про банкрутство №910/2067/14, то відповідно до положень ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» вимоги про стягнення поточної заборгованості позивача повинні вирішуватись шляхом їх розгляду в позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство КП «Київський іподром», не можуть бути прийняті судом до уваги, з огляду на наступне.

В матеріалах справи міститься копія ухвали Господарського суду міста Києва №910/2067/14 від 07.07.2014р., відповідно до якої встановлюється, що позивачем в межах справи за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Укренегополіс» до Комунального підприємства «Київський іподром» про банкрутство заявлялись вимоги на суму 645 779,92 грн. Однак, вимоги ПАТ «КБ «Хрещатик» були визнані поточними, оскільки виникли 03.04.2014р. (після порушення справи про банкрутство) і тому, суд встановив, що ПАТ «КБ «Хрещатик» не набув підстав для звернення до суду з поточними кредиторськими вимогами до боржника, і подану ПАТ «КБ «Хрещатик» заяву було відхилено.

З приводу того, що відповідачем наголошено на проведеній останнім сплаті нарахованих відсотків за користування кредитом за листопад 2014 року в розмірі 14 250,48 грн. згідно платіжного доручення від 25.11.2014р. №452, то суд зазначає, що вказану проплату позивачем було враховано, що підтверджується розрахунком позовних вимог, наявним в матеріалах справи.

Окрім того, вимоги відповідача про припинення провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України є необґрунтованими, оскільки судом встановлено існування за відповідачем непогашеної заборгованості за Кредитним договором.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що розрахунок сум заборгованості по кредиту та заборгованості по процентам, доданий позивачем до позовної заяви, є обґрунтованим.

За наведених обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача 645 337,91 грн. заборгованості по кредиту та 9 193,86 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: - чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; - чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; - яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. З огляду на вимоги частини першої статті 4 ГПК господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).

Відповідачем не надано до матеріалів справи доказів, що підтверджують та обґрунтовують відсутність у нього підстав для невиконання зобов'язань, передбачених умовами Кредитного договору, укладеного з позивачем.

Таким чином, оскільки, строк виконання зобов'язання за Кредитним договором настав, а сума заборгованості у розмірі по кредиту у розмірі 645 337,91 грн. та заборгованість по процентам у розмірі 9 193,86 грн. належним чином доведена та відповідачами не спростована, то позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» в справі №910/26870/14 визнаються судом обґрунтованими, документально доведеними та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір позивача в розмірі 13 090,64 грн. покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Закону України «Про судовий збір», Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Київський іподром» (, адреса: 03022, м. Київ, проспект Академіка Глушкова, 10) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» (, адреса: 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 8-А) заборгованість по кредиту в розмірі 645 337,91 грн. (шістсот сорок п'ять тисяч триста тридцять сім гривень 91 копійка), заборгованість по процентам в розмірі 9 193,86 грн. (дев'ять тисяч сто дев'яносто три гривни 86 копійок) та судовий збір в розмірі 13 090,64 грн. (тринадцять тисяч дев'яносто гривень 64 копійки).

3. Після вступу рішення в законну силу видати накази.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 23.01.2015р.

Суддя С.М. Морозов