ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.01.15р. Справа № 904/5867/14

За позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ПРОМЕКОНОМБАНК", м. Донецьк

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Балівський завод залізобетонних виробів, с. Партизанське, Дніпропетровська область

про стягнення 4 413 940,58 грн.

Головуючий колегії Золотарьова Я.С.

Суддя Бєлік В.Г.

Суддя Новікова Р.Г.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "ПРОМЕКОНОМБАНК" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Балівський завод залізобетонних виробів" про стягнення заборгованості у розмірі 4 413 940,58 грн. за кредитним договором № 44-07/К від 05.10.2007, з яких: прострочена заборгованість за кредитом у сумі 2 786 200, 65 грн., проценти за користування кредитом у сумі 1 348 330, 17 грн., пеня у сумі 279 409,76 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за кредитним договором № 44-07/К від 05.10.2007, в частині повної та своєчасної оплати по кредиту та процентів за користування кредитом.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2014 порушено провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні на 27.08.2014.

22.09.2014 представник відповідача надав заперечення на позов, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, з огляду на наступне. Відповідно до додаткового договору № 3 про зміну умов кредитного договору та відсотків з комісії за користування кредитом було змінено графік погашення платежу, а саме початок погашення кредиту є 25.06.2016, тобто строк сплати кредиту взагалі не настав.

Відповідач зазначає, що на виконання кредитного договору було укладено іпотечний договір № 11-2007 від 05.10.2007, а 22.08.2012 позивачем було відчужено заставлене майно на суму 3 200 000,00 грн. Отже, позивач отримав кредитні кошти, а відтак право на проценти у нього відсутне.

Розгляд справи відкладався з 23.09.2014 на 07.10.2014.

Розпорядженням керівника апарату суду № 615 від 07.10.2014 у зв'язку з відпусткою судді Золотарьової Я.С. та відповідно до п.3.1.13 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, справу № 904/5867/14 передано на розгляд судді Кесі Н.Б.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2014 прийнято справу до провадження та призначено судове засідання на 28.10.2014 (суддя Кеся Н.Б.).

Відповідно до доповідної записки від 13.10.2014 у зв'язку з усуненням обставин, які обумовили відсутність судді Золотарьової Я.С., справу № 904/5867/14 повернуто до розгляду судді Золотарьовій Я.С.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.10.2014 прийнято справу № 904/5867/14 до провадження та призначено судове засідання на 28.10.2014.

У межах строків передбачених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладався з 28.10.2014 на 18.11.2014.

18.11.2014 представник відповідача оголосив клопотання про продовження строку розгляду справи на 15 днів для встановлення місцезнаходження позивача.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2014 продовжено строк розгляду спору на 15 днів до 01.12.2014 та відкладено розгляд справи на 01.12.2014.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2014 призначено колегіальний розгляд справи у складі трьох суддів.

Розпорядженням № 848 від 01.12.2014 голови суду колегіальний розгляд справи призначено у складі: головуючий колегії - Золотарьова Я.С., суддя Бєлік В.Г., суддя Новікова Р.Г.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2014 справу № 904/5867/14 прийнято до розгляду колегіально у складі трьох суддів: головуючий колегії - Золотарьова Я.С., суддя Бєлік В.Г., суддя Новікова Р.Г. та призначено розгляд справи на 22.12.2014.

Розгляд справи відкладався з 22.12.2014 на 19.01.2015.

Позивач у судові засідання, призначені для розгляду справи, явку свого повноважного представника не забезпечив, повідомлення про час та місце розгляду справи було направлено на адресу відповідно до Витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб осіб-підприємців. Оскільки ПАТ "КБ "ПРОМЕКОНОМБАНК" знаходиться на території проведення АТО, повідомлення про час та місце розгляду справи було направлено також на адресу, яка вказана на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію. Також, відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-06/1290/14 від 12.09.2014 "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням АТО" 29.12.2014 на сайті dp.arbitr.gov.ua було опубліковано повідомлення про те, що господарським судом Дніпропетровської області порушено провадження по справі № 904/5867/14, позивач якої знаходиться у тимчасової окупації та також про дату, час та місце розгляду даної справи. Таким чином, позивач був належним чином повідомлений про дату та місце судового засідання.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (пункт 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Згідно зі статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 19.01.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

05.10.2007 між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "ПРОМЕКОНОМБАНК" (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Балівський завод залізобетонних виробів" (позичальник) було укладено кредитний договір № 44-07/К (а.с.16).

Відповідно до пункту 1.1 договору кредитор зобов'язаний надати позичальнику кредит в сумі 3 500 000,00 грн. в обмін на зобов'язання позичальника щодо повернення кредиту, сплати відсотків, комісійної винагороди, в обумовлені цим договором терміни.

Пунктом 2.1.1 договору встановлено, що кредитор зобов'язаний відкрити для надання кредиту позичковий рахунок № 920 та рахунок нарахування процентів № 924.

Згідно з пунктом 2.1.2 кредитор зобов'язаний надати кредит 09.10.2007 шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника в межах суми, обумовленої п.1.1, цього договору, а також за умови виконання позичальником зобов'язань, передбаченими п.п.2.2.13 цього договору.

Відповідно до пункту 2.2.4 договору позичальник зобов'язаний погашати суму основного боргу за кредитом з 31.10.2007 по 05.10.2012.

Пунктом 1.3 договору встановлено, що строк повернення кредиту 05.10.2012. Вказаний строк може бути змінено відповідно до п.п. 2.3.3, 2.4.1 даного договору.

Згідно з пунктом 2.2.2 договору позичальник зобов'язаний оплатити проценти за користування кредитом відповідно до п.п. 4.1, 4.2, 4.3 даного договору.

Пунктом 4.1 договору встановлено, що за користування кредитом в період з дати списання коштів з позикового рахунку до дати погашення кредиту згідно п.п. 1.3, 2.2.3, 2.2.4, 2.4.1 цього договору, позичальник сплачує відсотки у розмірі 18% відсотків річних.

Згідно з пунктом 4.3 договору оплата відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 4.1, 4.2 цього договору, проводиться до 1-го числа кожного місяця, починаючи з дня підписання цього договору. У випадки непогашення відсотків у зазначений строк, вони вважаються простроченими.

Відповідно до пункту 2.2.5 позичальник зобов'язаний повну сплату відсотків за користування кредитом провести не пізніше дня фактичного повного погашення кредиту.

Згідно з пунктом 4.5 договору позичальник сплачує кредитору комісійну винагороду за зміну умов кредитного в розмірі 0% річних від суми кредиту чергову дату сплати відсотків (без ПДВ).

Пунктом 3.1 договору встановлено, що кредит забезпечується іпотечним договором № 11-2007 від 05.10.2007, договорами застави майнових прав № 44-2007/МП1, № 44-2007/МП2, № 44-2007/МП3 від 05.10.2007, договорами поруки № 44-2007/П та № 44-2007/П1 від 05.10.2007.

18.02.2008 між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "ПРОМЕКОНОМБАНК" (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Балівський завод залізобетонних виробів" (позичальник) було укладено договір № 1 про зміни умов кредитного договору № 44-07/К від 05.10.2007 (а.с.21).

Відповідно до пункту 1 договору № 1, сторони дійшли згоди п.п. 1.1, 2.1.2, 2.2.4, 3.1, 4.5 викласти у наступній редакції:

"1.1 Кредитор зобов'язаний надати позичальнику кредит у вигляді відзивної відновлювальної кредитної лінії з лімітом 3 500 000,00 грн. в обмін на зобов'язання позичальника щодо повернення кредиту, сплати відсотків, комісійної винагороди, в обумовлені цим договором терміни.

2.1.2 Кредитор зобов'язаний надати кредит шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника в межах суми, обумовленої п.1.1, цього договору, а також за умови виконання позичальником зобов'язань, передбаченими п.п.2.2.13 цього договору.

2.2.4 Позичальник зобов'язаний повне погашення кредиту здійснити у зазначений в п. 1.3 цього договору термін.

3.1 Кредит забезпечується іпотечним договором № 11-2007 від 05.10.2007, договором про зміну умов іпотечного договору № 11-2007 від 05.10.2007, договорами застави майнових прав № 44-2007/МП1, № 44-2007/МП2, № 44-2007/МП3 від 05.10.2007, договорами поруки № 44-2007/П та № 44-2007/П1 від 05.10.2007.

4.5 Позичальник сплачує кредитору комісійну винагороду за обслуговування відновлювальної кредитної лінії у розмірі 0,15% від суми використовуваного ліміту щомісячно в чергову дату сплати відсотків.".

Сторонами 14.07.2008 був укладений договір №2 про зміни умов кредитного договору № 44-07/К від 05.10.2007, в якому сторони внесли зміни в.п.п. 2.3.10 та 2.3.11 кредитного договору № 44-07/К від 05.10.2007 (а.с.23).

01.10.2012 між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "ПРОМЕКОНОМБАНК" (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Балівський завод залізобетонних виробів" (позичальник) було укладено додатковий договір № 3 про зміни кредитного договору № 44-07/К від 05.10.2007 (а.с.25).

Відповідно до пунктів 1 та 2 додаткового договору № 3, сторони дійшли згоди п.п. 2.2.2, 2.2.4 викласти у наступній редакції:

"2.2.2 Позичальник зобов'язаний оплатити проценти за користування кредитом, в розмірі 18 % річних за період з 19.06.2009 по 30.09.2012, в розмірі 23 % річних з моменту підписання даного додаткового договору.

2.2.4 Строк повернення непогашеної частини кредиту визначається датою погашення реєстрової кредитної заборгованості, встановленою в плані санації, а саме з 25.04.2016 по 25.01.2018. Остаточне погашення реєстрової кредиторської заборгованості провести в термін до 25.01.2018 включно.

Пунктом 3 додаткового договору № 3 сторони дійшли згоди додати в текст кредитного договору пункт 2.2.15 в наступній редакції:

"2.2.15 Заборгованість за нарахованими відсотками в розмірі 18% річних за період процедури розпорядженням майном боржника та процедури санації боржника в процедурі банкрутства по справі, що знаходиться в провадженні господарського суду Дніпропетровської області № Б29 / 200-09, а саме за період з 19.06.2009 по 30.09. 2012 у сумі 2 080 032,97 грн. позичальник оплачує згідно наступного графіку погашення:

- перший квартал 2013 - 88 250,00 грн.;

- другий квартал 2013 - 88 250,00 грн.;

- третій квартал 2013 - 88 250,00 грн.;

- четвертий квартал 2013 - 88 250,00 грн.

- перший квартал 2014 - 180 000,00 грн.;

- другий квартал 2014 - 180 000,00 грн.;

- третій квартал 2014 - 180 000,00 грн.;

- четвертий квартал 2014 - 180 000,00 грн.;

- перший квартал 2015 - 199 750,00 грн.;

- другий квартал 2015 - 199 750,00 грн.;

- третій квартал 2015 - 199 750,00 грн.;

- четвертий квартал 2015 - 199 750,00 грн.;

- перший квартал 2016 - 208 032,97 грн.

Відповідно до пунктів 4 та 5 додаткового договору № 3, сторони дійшли згоди п.п. 4.1, 4.3 викласти у наступній редакції:

"4.1 За користування кредитом позичальник сплачує відсотки у розмірі 23% річних з моменту підписання даного договору.

4.3 Оплата відсотків за користування кредитом, передбачених п. 4.1 цього договору, проводиться в строк до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем.".

Відповідно до банківської виписки банк надав позичальнику кредит у розмірі 3 500 000,00 грн. (а.с.29).

Відповідач частково повернув кредит у сумі 713 799,35 грн., що підтверджується банківськими виписками (а.с.29-30).

Таким чином, сума неповернутого кредиту становить 2 786 200,65 грн.

Позивачем нараховану відповідачу проценти за користування кредитом у сумі 4 476 379,14 грн.

Відповідач частково сплатив проценти за користування кредитом у сумі 3 128 048,97 грн., що підтверджується банківськими виписками, які знаходяться в матеріалах справи.

Таким чином, сума несплачених процентів за користування кредитом становить 1 348 330,17 грн.

Відповідачем суму кредиту у розмірі 2 786 200,65 грн. не повернуто та проценти за користування кредитом у розмірі 1 348 330,17 грн. не сплачені, що і є причиною виникнення спору.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вже зазначалось, пунктом 2.2.4 кредитного договору з урахуванням додаткового договору № 3 встановлено, що строк повернення непогашеної частини кредиту визначається датою погашення реєстрової кредитної заборгованості, встановленою в плані санації, а саме з 25.04.2016 по 25.01.2018.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволенні позовних вимог позивача в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 2 786 200,65 грн., оскільки строк повернення кредиту ще не настав.

Стосовно вимог позивача про стягнення процентів за користування кредитом у розмірі 1 348 330,17 грн., суд зазначає наступне.

05.10.2007 між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "ПРОМЕКОНОМБАНК" (іпотекодержатель) та Закритим акціонерним товариством "Будіндустрія" (іпотекодавець) було укладено іпотечний договір № 11-2007 (а.с.115).

Відповідно до пункту 1.1 іпотечного договору предметом цього договору є надання іпотекодавем, як майнового поручителя ТОВ "Балівський завод залізобетонних виробів", в іпотеку нерухомого майна. Предмет іпотеки визначений в п. 1.9 цього договору надається в забезпечення виконання зобов'язань ТОВ "Балівський завод залізобетонних виробів" перед іпотекодержателем за кредитним договором " 44-07/К від 05.10.2007, укладеного між позичальником та іпотекодержателем, в силу якого іпотекодержатель має право, в разі невиконання позичальником зобов'язань, забезпечених іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку нерухомого майна переважно іншими кредиторами позичальника.

Пунктом 1.4 іпотечного договору встановлено, що суть та розмір забезпечених іпотекою зобов'язань: виконання позичальником перед іпотекодержателем зобов'язань, зокрема, повернення кредиту в розмірі 3 500 000,00 грн.; сплата визначених згідно п. 4.1, 4.2, 4.3 кредитного договору відсотків в розмірі 18 % річних; сплата пені.

Згідно з пунктом 1.9 іпотечного договору в забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором іпотекодавець надав в іпотеку належне йому на праві приватної власності, нерухоме майно, а саме: виробничий комплекс ЗБВ: будівлі та споруди, що знаходяться в Дніпропетровській області, Дніпропетровському районі, с. Партизанське, по вул. Леніна, буд 25-е.

Пунктом 3.20.1 іпотечного договору встановлено, що звернення стягнення на предмет іпотека здійснюється у випадках не виконання позичальником умов кредитного договору на іпотекодавцем умов цього договору, а також відповідно до розділу V Закону України "Про іпотеку" на підставі рішення суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса, або згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в цьому договорі.

Відповідно до пункту 3.20.2 іпотечного договору реалізація предмета іпотеки здійснюється відповідно до умов цього договору та чинного законодавства України.

Згідно з пунктом 4.21 іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку шляхом, зокрема, продажу предмету іпотеки будь-якій особі та будь-яким способом, в тому числі на біржі, на підставі договору купівлі-продажу у порядку ст. 38 Закону України "Про іпотеку", для чого іпотекодавець надає іпотекодержателю право укласти такий договір за ціною та на умовах, визначених на власний розсуд іпотекодержателя, і здійснити всі необхідні дії від імені іпотекодавця.

Частиною 1 статті 575 Цивільного кодексу України встановлено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Статтею 38 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця.

22.08.2012 між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "ПРОМЕКОНОМБАНК" (продавець), Сватановим Євгеном Олександровичем (покупець-1) та Сватановим Володимиром Олександровичем (покупець-2) було укладено договір купівлі-продажу, зареєстрований приватним нотвріусом Донецького міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н. в реєстрі за № 5074 (а.с.121).

Відповідно до пункту 1 договору купівлі-продажу продавець, як іпотекодержатель, діючи на підставі ст. 38 Закону України "Про іпотеку" продав, а покупці купили частки у праві власності на об'єкт нерухомості, а саме: виробничий комплекс ЗБВ: будівлі та споруди, що знаходяться в Дніпропетровській області, Дніпропетровському районі, с. Партизанське, по вул. Леніна, буд 25-е.

Пунктом 3 договору купівлі-продажу передбачено, що продаж виробничого комплексу вчиняється за суму, яка становить 3 220 000,00 грн., з урахуванням ПДВ, яка сплачена покупцями пропорційно до часток, що набуваються за цим договором, до підписання цього договору.

Статтею 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином, позивачем було відчужене заставлене майно на суму 3 200 000,00 грн. в рахунок погашення зобов'язань за кредитним договором № 44-07/К від 05.10.2007. Тому, на сьогоднішній день заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором № 44-07/К від 05.10.2007 відсутня.

Частиною 2 статті 589 Цивільного кодексу України передбачено, що за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно частини 2 статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (стаття 34 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 534 Цивільного кодексу України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Враховуючи викладене, господарський суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача щодо стягнення процентів за користування кредитом у розмірі 1 348 330,17 грн., оскільки позивач отримав несплачену відповідачем суму процентів за користування кредитом шляхом відчуження заставленого майна на суму 3 200 000,00 грн.

Стосовно нарахування пені за несвоєчасне виконання зобов'язань щодо повернення кредиту та сплати процентів у розмірі 279 409,76 грн. суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 Цивільного кодексу України зазначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник має передати кредиторові у випадку порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштiв сплачують на користь одержувачiв цих коштiв за прострочку платежу пеню в розмiрi, що встановлюється за згодою сторiн.

Відповідно до пункту 5.1 кредитного договору при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 2.2.2, 4.1, 4.2, 4.3 цього договору, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 1.3, 2.2.4, 2.3.3 цього договору, позичальник виплачує кредитору за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки платежу.

Ппозивачем нараховано пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань щодо повернення кредиту та сплати процентів за період з 12.01.2014 по 12.06.2014 у розмірі 279 409,76 грн.

Суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача щодо стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов'язання щодо повернення кредиту, оскільки відповідно до пункту 2.2.4 кредитного договору з урахуванням додаткового договору № 3 строк повернення непогашеної частини кредиту визначається датою погашення реєстрової кредитної заборгованості, встановленою в плані санації, а саме з 25.04.2016 по 25.01.2018, а отже строк повернення кредиту ще не настав.

Також, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача щодо стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов'язання щодо сплати процентів за користування кредитом, оскільки позивач отримав несплачену відповідачем суму процентів 22.08.2012 шляхом відчуження заставленого майна на суму 3 200 000,00 грн.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається при відмові в позові на позивача.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 82 - 85, 115 - 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 26.01.2015.

Головуючий колегії Я.С. Золотарьова
Суддя В.Г. Бєлік

Суддя Р.Г. Новікова