РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/25271/14 15.01.15

За позовом Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт»

до Приватного акціонерного товариства «Український страховий дім»

про стягнення 6 164,80 грн.

Суддя Нечай О.В.

Представники сторін:

від позивача: Нетецький А.С., за довіреністю, Попічко Р.Р., за довіреністю

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» (далі - позивач) до Приватного акціонерного товариства «Український страховий дім» (далі - відповідач) про стягнення 6 164,80 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.11.2014 р. було порушено провадження у справі № 910/25271/14, розгляд справи призначено на 18.12.2014 р.

11.12.2014 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача було подано письмові пояснення.

У судове засідання 18.12.2014 р. представники позивача з'явились та подали клопотання про долучення документів до матеріалів справи. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 17.11.2014 р. про порушення провадження у справі № 910/25271/14 позивач виконав.

У судове засідання 18.12.2014 р. представник відповідача не з'явився. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 17.11.2014 р. про порушення провадження у справі № 910/25271/14 відповідач не виконав.

Враховуючи те, що представник відповідача у судове засідання 18.12.2014 р. не з'явився, а також у зв'язку із невиконанням відповідачем вимог ухвали господарського суду міста Києва від 17.11.2014 р. про порушення провадження у справі № 910/25271/14, розгляд справи було відкладено на 15.01.2015 р.

У судове засідання 15.01.2015 р. представники позивача з'явились, надали суду свої пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 15.01.2015 р. не з'явився.

Відповідно до п. 11 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 р. № 01-8/123 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році» до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі ГПК України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно зі статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Слід також зазначити, що вищезгаданий інформаційний лист містить посилання на пункт 4 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 02.06.2006 р. № 01-8/1228 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році» (із змінами від 08.04.2008 р.), в якому зазначається, що примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду її судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (роз'яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.07.1997 р. № 02-5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

03 лютого 2014 року між Державною компанією з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» (далі - позивач, страхувальник) та Приватним акціонерним товариством «Український страховий дім» (далі - відповідач, страховик) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту НТ-14 № 0035-ГО-0403/USE-12 2-11-D-14 (далі - Договір), відповідно до якого відповідачем були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля марки «Фольксваген», державний номерний знак 462-41 КА.

07.08.2014 р. о 17 год. 10 хв. в м. Києві, по вул. О. Теліги, водій Бідненко О.М., керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ», державний номерний знак 61-52 КИН, при зміні напрямку руху не дотримався безпечного інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген», державний номерний знак 462-41 КА, під керуванням водія Труша М.А. Своїми діями Бідненко О.М. порушив п. 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 28.08.2014 р. Бідненка О.М., визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до п. 25.1 Договору страховим випадком є подія, що виникла внаслідок настання страхових ризиків, в результаті якої завдані прямі збитки майновим інтересам позивача, пов'язані з володінням, користуванням або розпорядженням застрахованим транспортним засобом та (або) застрахованим додатковим обладнанням, і у зв'язку з якою виникає зобов'язання відповідача (страховика) здійснити виплату страхового відшкодування.

Згідно з п.п. 25.2.1 Договору страховим ризиком є зіткнення застрахованого транспортного засобу з рухомим та (або) нерухомим об'єктом (об'єктами), наїзду на них (у тому числі на споруди, тварин, перепони), падіння, перевертання застрахованого транспортного засобу, биття скла, напад тварин на застрахований транспортний засіб, самовільне падіння предметів на застрахований транспортний засіб (ризик "Дорожньо- транспортна пригода (ДТП)").

Відповідно до п. п. 26.2.9 Договору позивач зобов'язаний повідомити відповідача про настання випадку, що має ознаки страхового, у строки, встановлені у розділі 27 Договору.

Згідно з п. п. 27.1.1.1 Договору при настанні події, що має ознаки страхового випадку, позивач або експлуатант застрахованого транспортного засобу зобов'язаний виконати всі необхідні дії, передбачені Правилами дорожнього руху (ПДР), вжити всіх необхідних можливих заходів для запобігання або зменшення заподіяної шкоди та усунення причин, що сприяють виникненню додаткових збитків та повідомити відповідача за телефоном +380 44 238 80 80 одразу після настання події (пошкодження, знищення транспортного засобу, заподіяння шкоди та (або) збитку позивачу), але не пізніше 24 (двадцяти чотирьох) годин з моменту, коли позивачу стало відомо про її настання.

Позивач зазначає у своєму позові про те, що в порядку виконання зобов'язання, передбаченого розділом 27 Договору, зокрема, п. п. 27.1.1.1, позивач невідкладно зателефонував за номером телефону +380 44 238 80 80, однак, за вказаним номером телефону представник контакт-центру відповідача не відповідав.

Згідно з п. п. 27.2.3.1 Договору позивач зобов'язаний не пізніше 3 (трьох) робочих днів із дня настання події надати відповідачу письмове повідомлення за формою, встановленою відповідачем, із визначенням всіх обставин подій та відповідно до пп. 27.2.3.4 Договору позивач зобов'язаний надати відповідачу документи за переліком, визначеним розділом 28 Договору.

Згідно з п. п. 28.1.1 - 28.1.6 п. 28.1 Договору страхувальник, вигодонабувач, інша особа, яка має відповідно до чинного законодавства або цього договору право на отримання страхового відшкодування (далі - одержувач страхового відшкодування), повинен надати страховику такі документи для прийняття рішення по події:

- заяву про виплату страхового відшкодування;

- примірник договору, що належить позивачу;

- посвідчення водія особи, яка керувала застрахованим транспортним засобом під час настання події;

- свідоцтво про реєстрацію застрахованого транспортного засобу та (або) інші документи, що підтверджують майновий інтерес одержувача страхового відшкодування в одержанні страхового відшкодування (наприклад довіреність тощо);

- довідку компетентних органів про факт та обставини настання події (довідка з ДАІ встановленого зразка про ДТП, довідка від компетентних органів) крім випадків, зазначених у п. 27.2 Договору.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про страхування» страхувальник зобов'язаний, зокрема, повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування.

З матеріалів справи вбачається, що 11.08.2014 р. позивач, на виконання умов Договору, направив відповідачу повідомлення про настання події з транспортним засобом «Фольксваген», державний номерний знак 462-41 КА, заяву про виплату страхового відшкодування, із доданням передбачених умовами Договору документів.

Зазначену заяву відповідач отримав 28.08.2014 р., що підтверджується наявною у матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Не отримавши жодної відповіді від відповідача, у зв'язку із невиплатою страхового відшкодування, позивачем 05.09.2014 р. на адресу відповідача було направлено лист № USE-12.2-11509 від 05.09.2014 р. на доповнення до заяви про виплату страхового відшкодування з проханням виплатити страхове відшкодування на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоцентр "Європа-Сервіс" та направлено рахунок № ЕС-009974 від 03.09.2014 р. для оплати відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого транспортного засобу.

08.10.2014 р. зазначений лист повернувся на адресу позивача, причина повернення: «закінчення встановленого строку зберігання» та «інші причини, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення (вибули)».

Відповідно до п. п. 29.2.1, 29.2.2 Договору протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту одержання страховиком від одержувача страхового відшкодування останнього з документів, передбачених розділом 28 Договору, та відповідей на запити відповідача до компетентних органів, підприємств, установ та організацій, страховик приймає рішення про здійснення виплати страхового відшкодування та складає страховий акт і протягом 15 (п'ятнадцяти) робочих днів з дня складання страхового акта здійснює виплату страхового відшкодування або приймає рішення про відмову у здійсненні виплати страхового відшкодування та протягом 5 (п'яти) робочих днів з дня прийняття такого рішення письмово повідомляє страхувальника (одержувача страхового відшкодування) про прийняте рішення з обґрунтуванням причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Згідно з ч. 3 ст. 26 Закону України «Про страхування» рішення про відмову у страховій виплаті приймається страховиком у строк не більший передбаченого правилами страхування та повідомляється страхувальнику в письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

Відповідно до п. п. 30.1.1 Договору страховик відшкодовує розмір прямого реального (матеріального) збитку, завданого страхувальнику у зв'язку з настанням страхового випадку.

Згідно з п. 30.2 Договору при пошкодженні застрахованого транспортного засобу розмір прямого реального (матеріального) збитку складається з вартості витрат на відновлювальний ремонт застрахованого транспортного засобу та (або) додаткового обладнання. Відповідно до п. п. 30.3.1.2 Договору вартість витрат на відновлювальний ремонт визначається на підставі рахунків, нарядів-замовлень та інших документів, що підтверджують вартість відновлювального ремонту на СТО, за вибором страхувальника, за умови попереднього погодження обсягу та вартості ремонту з страховиком. При цьому, рахунок на проведення відновлювального ремонту повинен бути розглянутий страховиком після надання його страхувальником протягом 7 (семи) робочих днів з моменту його отримання.

З рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоцентр "Європа-Сервіс" №ЕС-009974 від 03.09.2014 р., копія якого міститься в матеріалах справи, вбачається, що вартість відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу за Договором становить 6 164,80 грн.

Згідно з п. 13 Договору вартість відновлювального ремонту розраховується без урахування фізичного зносу деталей.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 979 Цивільного кодексу України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з статтями 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем доведено суду належними доказами факт виконання своїх зобов'язань за Договором для отримання від відповідача страхового відшкодування, а також розмір страхового відшкодування, який відповідач повинен сплатити позивачу за вищезазначеною страховою подією. В свою чергу, відповідачем не було надано суду жодного доказу на спростування доводів позивача.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 6 164,80 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 4, 49, 82 - 85 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Український страховий дім» (01023, м. Київ, площа Спортивна, будинок 3; ідентифікаційний код: 32556540) на користь Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, будинок 36; ідентифікаційний код: 21655998) страхове відшкодування в розмірі 6 164 (шість тисяч сто шістдесят чотири) грн. 80 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

Повне рішення складено 20.01.2015 р.

Суддя О.В. Нечай