ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2015 р. Справа № 914/3992/14

За позовом: Управління Державної служби охорони при ГУМВС України у Львівській області, м. Львів

до відповідача: Національний музей-меморіал «Тюрма на Лонцького», м. Львів

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Міністерство культури України, м. Київ

про стягнення 223 696, 00 грн.

Суддя Н. Мороз

При секретарі М. Потикевич

Представники:

Від позивача: Гончар М. П.

Від відповідача: Тополевська Л. І.

Суть спору:

Позов подано Управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України у Львівській області, м. Львів до Національного музею-меморіалу «Тюрма на Лонцького», м. Львів про стягнення 223696,00 грн. заборгованості за надані послуги.

Ухвалою господарського суду від 13.11.2014р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 25.11.2014р.

Для об"єктивного та всестороннього вирішення спору, 25.11.2014р. та 15.12.2014р. розгляд справи відкладався з підстав, викладених у відповідних ухвалах суду.

В судове засідання 13.01.2015р. представник позивача з"явився, на виконання вимог ухвали суду 12.01.2015р. через канцелярію суду подав заяву про долучення документів до матеріалів справи. Позовні вимоги підтримав, позов просить задоволити.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав з підстав, наведених у відзиві на позов. Повідомив що, Національний музей-меморіал «Тюрма на Лонцького» є державною установою, яка підпорядковується Міністерству культури України та фінансується з державного бюджету. Надходження та витрати, що стосуються діяльності музею, здійснюються на підставі затвердженого кошторису. У кошторисі на 2013р. на послуги з охорони музею було виділено 97 680, 00 грн. Крім того, представник відповідача ствердив, що керівництво музею зверталось до позивача з проханням розглянути можливість надання послуг з охорони за відсутності затвердженого фінансування, і такі послуги надавались впродовж 2013р.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача явки повноважного представника в судове засідання не забезпечила, однак на електронну адресу суду надіслала пояснення, в яких стверджує, що відповідно до затвердженого кошторису на 2014рік (на початок року) музею передбачено асигнування за загальним фондом бюджету на оплату послуг охорони у сумі 78 000 грн. Крім того, Міністерство культури України листами від 30.01.2014 № 200/15/14-14, від 17.03.2014 № 485/15/14-14, від 23.04.2014 № 826/15/14-14 зверталося до Міністерства фінансів України щодо виділення додаткових коштів для забезпечення нагальних потреб галузі, в тому числі видатків на оплату послуг охорони. Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству культури на 2014рік» від 25.06.2014р. № 593-р фінансування закладів культури на оплату послуг охорони, в тому числі Національного музею-меморіалу жертв окупаційних режимів «Тюрма на Лонцького» збільшено на суму 225 000 грн. Станом на кінець 2014 року, обсяг планових призначень на оплату послуг охорони музею за загальним фондом (з урахуванням змін) склав 303 000 грн. Третя особа в своїх поясненнях зазначила про обмеженість фінансування за бюджетною програмою охорони закладів культури, національних та державних музеїв, бібліотек та центрів, в тому числі на оплату послуг охорони.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, суд встановив:

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов"язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов"язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку. Однією з підстав виникнення зобов"язань, згідно ст.11 ЦК України, зокрема є договори та інші правочини.

11.03.2013р. між Національним музеєм-меморіалом «Тюрма на Лонцького», в особі генерального директора Забілого Руслана Володимировича, який діє на підставі Статуту (відповідач, за договором - «Замовник» ) з одного боку і Управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України у Львівській області (позивач, за договором - «Охорона») в особі начальника полковника міліції Москаленка Ігоря Володимировича, який діє на підставі Положення, з іншого боку, укладено договір № 3353 на охорону приміщень Національного музею - меморіалу «Тюрма на Лонцького» постом фізичної охорони Державної служби охорони при МВС України. Такий договір було укладено на підставі листа відповідача від 04.01.2013р. № 4/01-1 направленого начальнику УДСО при ГУМВС України у Львівській області полковнику міліції Москаленку І. В. та наказу ГУМВС України у Львівській області УДСО від 09.01.2013р. № 167 про виставлення поста міліції охорони по охороні Національного музею - меморіалу «Тюрма на Лонцького».

Відповідно до п. 1.1. договору, охорона зобов'язується у 2013 році надати замовникові послуги, зазначені в договорі, а замовник - прийняти і оплатити такі послуги. Замовник передає належне йому майно, яке зберігається у відокремлених приміщеннях (будівлях), на земельних ділянках, що перераховані у дислокації (додаток №1 до договору) об'єкта, що охороняється під охорону постів фізичної охорони охорони, а охорона зобов'язується здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення схоронності цілісності майна замовника на об'єкті з метою відвернення безпосередніх посягань на нього, припинення несанкціонованого замовником доступу сторонніх осіб до майна на об'єкті, збереження його фізичного стану і забезпечення здійснення замовником всіх належних йому повноважень щодо майна. Замовник зобов'язується виконувати передбачені договором правила майнової безпеки і щомісячно сплачувати охороні встановлену плату.

У відповідності до п.п. 3.1, 3.2 договору, ціна послуг з охорони за цим договором становить 97 680, 00 грн. і зазначається сторонами у розрахунку та протоколі узгодження договореної ціни (додаток №2, 3 до договору). Ціна договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін в залежності від реального фінансування та затверджених кошторисних призначень. Вартість охоронних послуг по договору за кожний окремий місяць розраховується сторонами на підставі дислокації та розрахунку, відповідно до кількості годин надання цих послуг по кожному окремому місяці їх вартості.

Як додаток до договору № 3353, сторонами був підписаний протокол узгодження ціни за здійснення заходів охорони від 11.03.2013р., в якому сторони узгодили ціну в розмірі 37,00 грн. за одну годину охорони кожним працівником міліцейської охорони.

Згідно п. 6.1.1 договору, відповідач зобов'язаний оплачувати послуги після підписання актів здачі-приймання послуг.

На виконання взятих на себе зобов'язань, позивачем надано відповідачу охоронні послуги, що підтверджується матеріалами справи, зокрема актами прийому-передачі наданих послуг №00050, №00270, №00060, №00068, №00118, №00099, №000105, №000138, №000152, №000212, №000239 за 2013 рік, підписаними та скріпленими печатками обох сторін, з яких вбачається відсутність претензії по об'єму, якості та строкам наданих послуг у замовника, а також табелями обліку робочого часу за період з січня по грудень 2013р. Доказів зворотнього суду не надано.

У зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору та з метою досудового врегулювання спору, позивачем надсилалось досудове попередження від 05.09.2013р. № 827, яким останній просив відповідача оплатити заборгованість, яка станом на 01.09.2013р. становила 115 360, 00 грн. Однак, таке попередження було залишене відповідачем без задоволення.

01.10.2013р. між сторонами підписано акт звірки розрахунків згідно якого заборгованість позивача перед відповідачем станом на 01.10.2013р. складала 142 000, 00 грн.( в матеріалах справи).

З матеріалів справи вбачається що позивач продовжував надавати послуги передбачені договором, а відповідач не оплачував надані послуги, а тому, заборгованість останнього збільшилась і на момент подання позову становила 223 696, 00 грн.

Відтак, як підтверджено матеріалами справи та визнано відповідачем, сума основної заборгованості останнього перед позивачем за фактично надані охоронні послуги становить 223 696, 00 грн., відповідно до поданого розрахунку позовних вимог.

Посилання відповідача на відсутність бюджетних асигнувань на охорону музею не є підставою для звільнення від оплати наданих за договором послуг, оскільки, відповідачем були підписані акти прийому-передачі наданих послуг, а у відповідності до п. п. 6.1.2, 6.1.1. договору, "Замовник" зобов'язаний приймати надані послуги згідно з актом виконаних робіт та оплачувати послуги «Охорони» після підписання актів здачі приймання послуг.

Згідно п.5.1 договору, встановлено строк надання послуг згідно терміну дії договору.

Пунктом 10.1. договору передбачено, якщо за два місяці до закінчення строку дії договору жодна із сторін не повідомить іншу сторону про припинення дії договору, дія договору вважається продовженою за згодою обох сторін на цей самий термін. Крім того, відповідно до п. 11.2. договору передбачено особливі умови договору, зокрема, у разі невиконання замовником зобов'язань за цим договором, охорона має право зупинити надання охоронних послуг по договору або відмовитись від його виконання в повному обсязі і розірвати договір в односторонньому порядку, з письмовим повідомлення про це замовника.

Відтак, суд приходить до висновку, що послуги надавались в межах дії договору, який на даний момент є чинним, оскільки термін дії договору у відповідності до п.10.1. договору є продовженим.

Згідно з приписами статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до умов ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, суд оцінює, що підписання актів прийому-передачі наданих послуг протягом 2013р. згідно умов договору №3353 від 11.03.2013р., свідчить про погодження сторонами ціни та умов наданих послуг, а відтак є підставою для виникнення у сторін майново-господарських зобов'язань, зокрема щодо оплати за надані послуги по охороні об'єкту в розмірі 223 696, 00 грн. Відсутність затвердженого для відповідача кошторису із забезпечення потреб на фінансування послуг з охорони на надання таких послуг, не свідчить про звільнення замовника від оплати за надані послуги.

Відповідно до ст.526 ЦК України та ст.193 ГК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У відповідності до ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. Відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язання контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Відповідно ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.ст. 33, 38 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 43 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

За таких обставин, розглянувши матеріали справи та здійснивши оцінку наданих доказів, враховуючи визнання позовних вимог відповідачем, суд дійшов висновку про те, що матеріалами справи підтверджено невиконання відповідачем своїх зобов'язань, а відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

З огляду на те, що спір виник з вини відповідача, судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 11, 509, 526, 530, 629 ЦК України, ст.ст.193, 216, 218 ГК України, ст.ст. 43, 32, 33, 38, 49, 75, 82, 84, 85, 116, 117 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з національного музею-меморіалу жертв окупаційних режимів «Тюрма на Лонцького», м. Львів, вул. Степана Бандери, буд. 1 () на користь Управління державної служби охорони при Головному Управлінні Міністерства Внутрішніх Справ України у Львівській області, м. Львів, вул. Липинського, буд. 44 () - 223 696, 00 грн. - основного боргу та 4473, 92 грн. - судового збору.

3. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Рішення складено 17.01.2015р.

Суддя Мороз Н.В.