ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

13.01.2015 Справа № 908/220/15-г

Суддя Дроздова С.С., розглянувши позовну заяву Квартирно-експлуатаційного відділу міста Запоріжжя (69063 м. Запоріжжя, вул. Жовтнева, 4)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперія» (69041 м. Запоріжжя, вул. Трегубова, буд. 17, кв. 6)

про стягнення 29 052 грн. 61 коп.

ВСТАНОВИВ:

Квартирно-експлуатаційний відділ міста Запоріжжя звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперія» про стягнення 29 052 грн. 61 коп. заборгованості по орендній платі, згідно договору №1 від 30.10.2010р.

Позовна заява підлягає поверненню відповідно до п.п.4,6 ст. 63 ГПК України.

Згідно із п 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

З 01.11.2011р. набув чинності Закон України "Про судовий збір" № 02/163-48 від 08.07.2011р.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої станом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміри мінімальної заробітної плати (1 827 грн. 00 коп.) та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат (73 080 грн. 00 коп.).

З огляду на вище викладене, вбачається, що позивачем порушено вимоги ст. 57 ГПК України та не дотримані приписи ст. 4 Закону України "Про судовий збір" щодо оплати судового збору у встановлених порядку і розмірі, оскільки при звернені до господарського суду, позивач не здійснив оплату судового збору у встановленому розмірі, відповідно до заявлених позовних вимог.

Позивач у тексті позовної заяви зазначає, що у зв'язку із тим, що станом на 12.01.15р. кошторис КЕВ м. Запоріжжя, як бюджетної установи не затверджений, та виникла негайна потреба пред'явити даний позов до суду саме зараз, у КЕВ м. Запоріжжя тимчасово відсутні кошти на сплату держмита, тому позивач просить суд прийняти дану позовну заяву до розгляду, порушити провадження у справи та гарантує оплату судового збору після надходження кошторису на 2015р.

Суд вважає, що клопотання позивача, зазначене у тексті позовної заяви не підлягає задоволенню, оскільки за приписами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, також нормами діючого законодавства не передбачено звільняти пенсіонерів від сплати судового збору, оскільки судовий збір перераховується до Державного бюджету України.

Заявником не додано жодних доказів на підтвердження викладених у заяві обставин.

Відповідно до п. 4 статті 63 ГПК України, суд повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо: не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Позивачем не надано суду належних доказів відправки копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачеві, що у відповідності до вимог ст. 56 ГПК України є обов'язковим.

Законом України від 19.05.2011р. № v9126837-11 "Про внесення зміни до статті 56 Господарського процесуального кодексу України щодо порядку надсилання копії позовної заяви", який 18.06.2011р. набрав чинності, визначено порядок надсилання копії позовної заяви та доданих до неї документів учасникам господарського процесу.

Згідно з ч. 1 ст. 56 ГПК України, позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно з п. 2 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Належним доказом направлення копії позовної заяви з додатком відповідачу відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270, є оригінал розрахункового документу (оригінал поштової квитанції чи фінансового чека), виданий відправникові поштового відправлення.

Відповідно до п. 19 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. N 270, внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.

Пунктом 61 Правил встановлено, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля.

Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Не надання позивачем опису вкладення, який би свідчив про надсилання на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів є безумовним порушенням приписів ст. 56 ГПК України.

Таким чином, належним доказом направлення сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів є оригінал опису вкладення, з зазначенням адреси і найменуванням адресанта та заповнений відповідно до переліку додатків, долучених до позовної заяви.

За приписами закону, при поданні позову заявник зобов'язаний надіслати сторонам та суду разом з документами копію позовної заяви, що повинно бути відображено у відповідних описах вкладення.

Доказів направлення відповідачу позовної заяви та доданих до неї документів позивачем не надано.

Відсутність оригіналу опису вкладення не дозволяє ідентифікувати, що саме ця позовна заява та долучені до неї матеріали були направлені відповідачу, а відтак позивачем не надано належних доказів направлення позовної заяви відповідно до вимог ст. 56 ГПК України.

Згідно з п. 6 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Як зазначено в абзаці 1 пункту 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суд України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Згідно з ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п.п. 4, 6 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву та додані до неї документи повернути позивачу без розгляду.

Додаток: позовна заява з додатком до неї на 40 аркушах.

Суддя С.С. Дроздова