номер провадження справи 20/147/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2015 Справа № 908/5760/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест-Україна" (83001, м. Донецьк, вул. Коваля, буд. 80А; адреса для поштової кореспонденції: 69035, м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, буд. 82-А)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "АГ Сталь" (87524, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Сеченова, буд. 63-А; адреса для поштової кореспонденції: 87539, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Металургів, буд. 84-Б; тел. , 533550)

про стягнення суми 1141973,87 грн.

Суддя Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача - Аллахвердян Я.О. (дов. № 328 від 31.01.2014 р.);

Від відповідача - не з'явився (Мальцева А.М. (дов. № 532 від 24.12.2014 р.) у судовому засіданні 26.12.2014 р.)

СУТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з відповідача суми 1141973,87 грн., із яких: сума 1027230,94 грн. заборгованість по оплаті за поставлений товар по договору постачання № 13/01-34 від 03.12.2012 р., сума 62863,86 грн. пені, сума 7239,72 грн. 3% річних, сума 44639,35 грн. індексу інфляції.

Ухвалою господарського суду від 16.12.2014 р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/5760/14, справі присвоєно номер провадження 20/147/14, справу призначено до розгляду на 26.12.2014 р. Ухвалою суду від 16.12.2014 р. відхилена заява позивача про забезпечення позову. На підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладався на 14.01.2015 р.

У судовому засіданні 14.01.2015 р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві, які мотивовано наступним. Відповідно до умов договору поставки № 13/01-34 від 03.12.2012 р. позивачем в період з 02.09.2014 р. по 09.09.2014 р. було поставлено відповідачу товар у кількості 132,752 тн на загальну суму 1027230,94 грн., що підтверджується специфікаціями, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними та довіреностями. Оплата відповідно п. 5.4 договору повинна бути здійснена у строк до 23.09.2014 р. Наявність заборгованості у розмірі 1027230,94 грн. була підтверджена відповідачем шляхом підписання актів звірки станом на 26.09.2014 р. та 31.10.2014 р. Обґрунтовуючи позов ст.ст. 11, 509, 526, 530, 625, 712 ЦК України, параграфом 1 глави 30 ГК України, просить стягнути з відповідача суму 1027230,94 грн. заборгованості по оплаті за поставлений товар по договору постачання № 13/01-34 від 03.12.2012 р., суму 62863,86 грн. пені, суму 7239,72 грн. 3% річних, суму 44639,35 грн. індексу інфляції.

Відповідач у судовому засіданні 26.12.2014 р. позов визнав повністю. В письмовому відзиві (вих. № 530 від 23.12.2014 р.), який надійшов до суду 26.12.2014 р., відповідач зазначив, що заборгованість перед позивачем виникла за товар (металеві рулони), який було поставлено згідно з наступних специфікацій: № 77 від 31.07.2014 р. на суму 5925254,40 грн., термін сплати - 31.08.2014 р.; № 78 від 04.08.2014 р. на суму 13576176,00 грн., термін сплати - 12.09.2014 р.; № 79 від 04.08.2014 р. на суму 8843880,00 грн., термін сплати - 12.09.2014 р. Відповідач здійснював оплату поставленого товару, але станом на 23.09.2014 р. заборгованість перед позивачем за поставлений товар (металевий рулон) за період з 02.09.2014 р. по 09.09.2014 р. склала 1027230,94 грн. Дана обставина підтверджується також актом звірки, підписаним між сторонами за періоди з 01.09.2014 р. по 26.09.2014 р., із 04.02.2013 р. по 31.10.2014 р. Просить при ухваленні рішення при вирішенні питання щодо розміру штрафних санкцій у вигляді пені врахувати форс-мажорні обставини (знаходження підприємства-відповідача в зоні АТО) як виняткові випадки, які негативно вплинули на роботу відповідача та зменшити на 50% розмір цих штрафних санкцій, що склали 62863,86 грн. Також просить відстрочити виконання рішення строком на 6 місяців.

У судове засідання, призначене на 14.01.2015 р., відповідач не з'явився. На електронну пошту господарського суду 13.01.2015 р. від відповідача надійшло клопотання (вих. № 004 від 13.01.2015 р.), відповідно до якого відповідач просить залучити до матеріалів справи баланс (звіт про фінансовий стан) на 30.09.2014 р. та звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 9 місяців 2014 р. при вирішенні питання щодо відстрочення виконання рішення та при визначенні розміру штрафних санкцій у вигляді пені. Просить розглянути справу по суті без присутності відповідача з урахуванням даного клопотання та наданого раніше відзиву на позовну заяву за вих. № 530 від 23.12.2014 р. та доданих документів.

Суд визнав можливим розглянути справу в порядку ст. 75 ГПК України у відсутність відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оригінали яких оглядалися в судових засіданнях, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, наданими у судовому засіданні 26.12.2014 р., суд

ВСТАНОВИВ:

03.12.2012 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Метінвест-Україна" (постачальник за договором, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АГ Сталь" (покупець за договором, відповідач у справі) було укладено договір поставки № 13/01-34, за умовами якого постачальник зобов'язався передати, а покупець прийняти та оплатити металопродукцію ( далі - товар) на умовах, передбачених даним договором (п. 1.1 договору).

Згідно з п. 2.1 договору виробник товару, кількість, асортимент товару зазначається сторонами в специфікаціях до даного договору. Згідно з п. 3.1 поставка товару здійснюється партіями. Під партією товару слід розуміти переданий на умовах даного договору товар по одній специфікації.

Поставка товару здійснюється по цінам в національній валюті України, які визначені згідно з умовами поставки, зазначені в специфікаціях (п. 4.1).

Приймання товару здійснюється покупцем по кількості - на підставі документа, згідно з яким здійснюється перевезення товару (залізнична накладна, товарно-транспортна накладна тощо).

В розділі 5 договору сторони визначили умови розрахунків. Згідно з п. 5.3 покупець зобов'язується здійснити оплату 100% вартості товару та витрат постачальника по поставці товару, зазначених в специфікації, на протязі 5 банківських днів із дати відповідної специфікації. Згідно з п. 5.4 по взаємному узгодженню сторін, постачальник має право провести поставку товару без попередньої оплати, при цьому покупець гарантує провести оплату за поставлений товар на протязі 10 банківських днів із дати поставки товару.

Згідно з п. 11.6 даний договір діє до 31.12.2013 р. Додатковою угодою від 04.12.2013 р. сторони продовжили строк дії договору поставки № 13/01-34 від 03.12.2012 р. до 31.12.2014 р.

Між сторонами у справі були підписані специфікації:

№ 77 від 31.07.2014 р. (поставка товару на суму 5925254,40 грн., строк поставки - до 31.08.2014 р.);

№ 78 від 04.08.2014 р. (поставка товару на суму 13576176,00 грн., строк поставки - до 12.09.2014 р.). Додатковою угодою від 11.09.2014 р. сторони розірвали специфікацію № 78 від 04.08.2014 р. в частині невідвантаженого (не поставленого) товару на суму 9083232,00 грн.;

№ 79 від 04.08.2014 р. (поставка товару на суму 10612656,00 грн., строк поставки - до 12.09.2014 р.). Додатковою угодою від 11.09.2014 р. сторони розірвали специфікацію № 79 від 04.08.2014 р. в частині невідвантаженого (не поставленого) товару на суму 6563606,40 грн.

Як слідує із матеріалів справи, позивачем за умовами договору поставки № 13/01-34 від 03.12.2012 р. згідно зі специфікаціями № 77 від 31.07.2014 р., №№ 78, 79 від 04.08.2014 р. було поставлено відповідачеві товар (гарячекатаний лист в рулоні) за видатковими накладними:

№ 15678 від 02.09.2014 р. на суму 355390,85 грн., № 15679 від 02.09.2014 р. на суму 353721,60 грн., № 15680 від 02.09.2014 р. на суму 178729,92 грн., № 15713 від 03.09.2014 р. на суму 67589,57 грн., № 15714 від 03.09.2014 р. на суму 55814,40 грн., № 15715 від 03.09.2014 р. на суму 160466,40 грн., № 15747 від 09.09.2014 р. на суму 54419,04 грн., № 15733 від 07.09.2014 р. на суму 62360,35 грн., № 15746 від 09.09.2014 р. на суму 62000,64 грн. Товар був отриманий уповноваженою особою відповідача на підставі довіреностей, копії яких долучено до матеріалів справи. Відвантаження товару відповідачу підтверджується також товарно-транспортними накладними, підписаними відповідачем та скріпленими печатками юридичної особи-відповідача (копії накладних містяться в матеріалах справи).

Відповідач оплату за отриманий товар здійснив частково. Відповідно до угоди, підписаної сторонами 12.03.2013 р., раніше здійснена відповідачем за іншим договором поставки № 10/12-666 від 21.12.2010 р. передплата в сумі 387043,38 грн. зарахована сторонами в якості оплати по договору поставки № 13/01-34 від 03.12.2012 р.

У зв'язку з несплатою відповідачем за отриманий товар, у грудні 2014 р. позивач звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом, за яким було порушено провадження у даній справі.

Частиною 2 ст. 15 ГПК України визначено, що справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів та з інших підстав розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача.

Місцезнаходженням ТОВ «АГ Сталь» (відповідача) є м. Маріуполь Донецької області. Відповідно, справа за позовом до ТОВ «АГ Сталь» стосовно виконання договору поставки № 13/01-34 від 03.12.2012 р. підсудна господарському суду Донецької області.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 12.08.2014 р. «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя окремими судами в районі проведення антитерористичної операції змінено територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим в районі проведення антитерористичної операції судам.

Розпорядженням Голови Вищого господарського суду України від 02.09.2014 р. № 28-р «Про зміну територіальної підсудності господарських справ» визначено, що розгляд господарських справ, підсудних господарським судам, розташованим в районі проведення антитерористичної операції, здійснюється: господарських справ, підсудних господарському суду Донецької області - господарським судом Запорізької області.

Таким чином, справа за позовом ТОВ «Метінвест-Україна» до ТОВ «АГ Сталь» про стягнення заборгованості підсудна господарському суду Запорізької області.

Розглядаючи спір по суті, суд враховує наступне.

Згідно з положеннями ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтями 11, 509 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

За приписами ст. 629 ЦК України - договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України також передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Правовідносини сторін врегульовано договором поставки.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 691 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ст. 692 ЦК України).

У пункті 1.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 роз'яснено, що обов'язок негайного виконання грошового зобов'язання випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред'явив йому кредитор пов'язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов'язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору.

Відповідно до приписів ст. 33 ГПК України обов'язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем порушені взяті за умовами договору зобов'язання щодо оплати за поставлений товар - протягом 10 банківських днів із дати поставки товару.

Відповідач отримання товару за договором № 13/01-34 від 03.12.2012 р. у судовому засіданні підтвердив, наявність заборгованості пояснив тяжким фінансовим станом, який склався на підприємстві.

В матеріалах справи маються підписані сторонами та скріплені печатками юридичних осіб-сторін копії актів звірки взаємних розрахунків за період: 01.09.2014 - 26.09.2014, станом на 31.10.2014 р., відповідно до яких заборгованість відповідача перед позивачем склала суму 1027230,94 грн. Під час слухання справи в суді сторонами на вимогу ухвали суду були звірені розрахунки за договором поставки № 13/01-34 від 03.12.2012 р. Згідно з підписаним актом звірки № 55 від 12.01.2015 р. заборгованість відповідача перед позивачем за зазначеним договором складає суму 1027230,94 грн.

Таким чином, вимога позивача про стягнення суми 1027230,94 грн. заборгованості по оплаті за поставлений товар по договору поставки № 13/01-34 від 03.12.2012 р. є обґрунтованою, підтверджена належними доказами, підлягає задоволенню у повному обсязі.

Також позивач просить стягнути з відповідача суму 7239,72 грн. 3% річних згідно з розрахунком за період з 17.09.2014 р. по 12.12.2014 р. включно та суму 44639,35 грн. індексу інфляції, який розрахований за період з вересня по листопад 2014 р. включно. Позивач нараховує 3% річних та індекс інфляції окремо на суму по кожній видатковій накладній, період виникнення заборгованості позивачем розрахований вірно.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок 3% річних та індексу інфляції позивачем здійснений вірно, з відповідача стягується сума 7239,72 грн. 3% річних за заявлений позивачем період та сума 44639,35 грн. індексу інфляції.

Позивачем також заявлена вимога про стягнення з відповідача на його користь пені в сумі 62863,86 грн. за період з 17.09.2014 р. по 12.12.2014 р. включно, згідно з розрахунком.

Позивач нараховує пеню на суму заборгованості окремо за кожною поставленою по видатковим накладним партією товару.

Відповідно до ст.ст. 610-611 ЦК України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), є його порушенням, у разі якого настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з вимогами Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У пункті 7.2 договору № 13/01-34 від 03.12.2012 р. сторони встановили, що за порушення строків оплати вартості товару, який постачається по даному договору, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня, від несвоєчасно оплаченої суми за кожен день прострочення. Пеня нараховується за весь період прострочення.

У письмовому відзиві (вих. № 530 від 23.12.2014 р.) позивач виклав клопотання, відповідно до якого просить при ухваленні рішення при вирішенні питання щодо розміру штрафних санкцій у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати за поставлений товар (металеві рулони) врахувати форс-мажорні обставини (знаходження підприємства-відповідача в зоні АТО) як виняткові випадки, які негативно вплинули на роботу відповідача та зменшити на 50% розмір цих штрафних санкцій, що склали 62863,86 грн. Відстрочити виконання рішення строком на 6 місяців.

Обґрунтовуючи клопотання, відповідач зазначає, що ТОВ «АГ Сталь» знаходиться в зоні проведення антитерористичної операції. Невиконання зобов'язань з погашення боргу виникло внаслідок політичної ситуації, що склалася в країні, в результаті чого на тривалий час дестабілізовано роботу як вітчизняного трубного ринку, так і зарубіжного. ТОВ «АГ Сталь» вимушено було зупинити виробництво, що підтверджується наказом підприємства № 62 від 18.09.2014 р. Тяжкий фінансовий стан підприємства підтверджується довідками банківських установ, де відповідач має відкриті рахунки. Відповідач не відмовляється від виконання зобов'язань перед позивачем щодо погашення заборгованості. Засновниками ТОВ «АГ Сталь» вирішується питання залучення інвесторів, ведеться робота щодо вступу до засновників ще одного учасника шляхом придбання долі у статутному капіталі товариства. Згідно з звітом про фінансові результати за 9 місяців 2014 р. відповідач має збиток за звітний період у сумі 14637 тис.грн. Згідно з балансом станом на 30.09.2014 р. гроші та їх еквіваленти на початок 2014 р. складали 1046 тис.грн., а на 30.09.2014 р. - лише 34 тис.грн.

Факт порушення відповідачем термінів розрахунків, передбачених договором, є доведеним і вимоги про стягнення пені заявлено обґрунтовано. Розрахунок розміру пені позивачем виконаний вірно.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Аналогічно, відповідно до ч. 2 ст. 233 ГК України якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Пунктом 3 частини 1 ст. 83 ГПК України передбачено право господарського суду, приймаючи рішення, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання. Пунктом 6 частини 1 ст. 83 ГПК передбачено право господарського суду, приймаючи рішення, відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Суд бере до уваги викладені у клопотанні відповідача підстави для зменшення пені, враховує, що загальними засадами цивільного законодавства згідно з ст. 3 ЦК України є не тільки судовий захист цивільного права та інтересу; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, а й справедливість, добросовісність та розумність.

Керуючись вказаними нормами, суд вважає за необхідне клопотання відповідача задовольнити, зменшити розмір заявленої до стягнення суми пені до 50% від її розміру, стягнувши з відповідача суму 31431,93 грн. пені. При цьому суд враховує, що м. Маріуполь Донецької області (місцезнаходження відповідача) знаходиться на території здійснення антитерористичної операції.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, суд повинен врахувати матеріальні інтереси не лише відповідача, а також позивача, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Як вбачається з документів, наданих відповідачем, ТОВ «АГ Сталь» є збитковим підприємством. Згідно зі звітом про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 9 місяців 2014 р. збиток склав 14637 тис.грн. Наказом генерального директора ТОВ «АГ Сталь» від 18.09.2014 р. «Про оплату праці при простої підприємства», дата 18.09.2014 р. є початком простою підприємства.

Позивач у судовому засіданні заперечив проти відстрочення виконання рішення суду.

Враховуючи, що місцезнаходженням ТОВ «Метінвест-Україна» є місто Донецьк, яке також розташоване на території здійснення антитерористичної операції, суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення суду строком на 6 місяців, оскільки повинен враховувати інтереси обох сторін. Разом з тим, для забезпечення підтримки суб'єкта господарювання - відповідача, що здійснює діяльність на території проведення антитерористичної операції, і не має можливості одночасно сплатити заявлену суму, враховуючи інтереси обох сторін, наявність інфляційних процесів у економіці держави, суд вважає за необхідне розстрочити виконання рішення суду на 3 місяці - до 31.03.2015 р.

На підставі викладеного, позов у цілому задовольняється частково.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача повністю, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

Керуючись ст.ст. 22, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГ Сталь» (87524, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Сеченова, буд. 63-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Україна» (83001, Донецька область, м. Донецьк, вул. Коваля, буд. 80-А, адреса для поштової кореспонденції: 69035, м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, буд. 82-А, код ЄДПОУ 35484610) суму 1027230 (один мільйон двадцять сім тисяч двісті тридцять) грн. 94 коп. заборгованості по оплаті за поставлений товар по договору постачання № 13/01-34 від 03.12.2012 р., суму 31431 (тридцять одна тисяча чотириста тридцять одна) грн. 93 коп. пені, суму 44639 (сорок чотири тисячі шістсот тридцять дев'ять) грн. 35 коп. індексу інфляції, суму 7239 (сім тисяч двісті тридцять дев'ять) грн. 72 коп. - 3% річних, суму 22839 (двадцять дві тисячі вісімсот тридцять дев'ять) грн. 48 коп. судового збору.

Розстрочити виконання рішення суду на три місяці, шляхом сплати суми 377793 (триста сімдесят сім тисяч сімсот дев'яносто три) грн. 81 коп. до 31.01.2015 р., суми 377793 (триста сімдесят сім тисяч сімсот дев'яносто три) грн. 81 коп. до 28.02.2015 р., суми 377793 (триста сімдесят сім тисяч сімсот дев'яносто три) грн. 80 коп. до 31.03.2015 р. Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Повне рішення складено 19 січня 2015 р.

Суддя Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання (складення).