ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

14 січня 2015 року Справа № 18/539-07

Вищий господарський суд України в складі колегії суддів:

Черкащенка М.М. - головуючий,
Жукової Л.В. (доповідач),
Нєсвєтової Н.М.,
розглянувши касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Квіти-Сервіс"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 14.03.2012 р.
у справі № 18/539-07 господарського суду Київської області
за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Квіти-Сервіс"
доколективного сільськогосподарського підприємства "Красилівське"
за участю прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Калинівської селищної ради Броварського району Київської області
провизнання права власності на земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Квіти-Сервіс" звернулось з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.03.2012 р. у справі № 18/539-07. Одночасно скаржником заявлено клопотання про відновлення пропущеного ним строку для подання касаційної скарги, встановленого статтею 110 Господарського процесуального кодек су України.

Розглянувши дане клопотання колегія суддів не вбачає підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 110 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Статтею 53 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Дотримання вимог норм процесуального права при зверненні з касаційною скаргою є обов'язком для всіх учасників процесу.

Судова колегія касаційної інстанції зазначає, що відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується, виходячи із поважності причин пропуску строку.

Поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, 14.03.2012 р. була прийнята постанова Київського апеляційного господарського суду у даній справі.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 17.05.2012 р. вперше подана товариством з обмеженою відповідальністю "Квіти-Сервіс" касаційна скарга була повернута скаржнику на підставі п.3, п.4, п.6 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Квіти-Сервіс" вдруге звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.03.2012 р. з клопотанням про відновлення строку на касаційне оскарження.

Обґрунтовуючи причини пропуску встановленого процесуального строку для звернення із касаційною скаргою, скаржник зазначає, що в судовому засіданні 14.03.2012 р. була проголошена тільки вступна та резолютивна частина рішення, а повний текст рішення досить довго готувався та підписувався судом, отримати підписаний повний текст рішення позивач зміг лише 02.04.2012 р., у зв'язку з чим пропустив строк касаційного оскарження.

Зважаючи на те, що представники товариства з обмеженою відповідальністю "Квіти-Сервіс" були присутні у судовому засіданні апеляційної інстанції, а отже, і були обізнані з результатами апеляційного розгляду справи, посилання скаржника на факт отримання оскаржуваної постанови 02.04.2012 р., а подано повторно 10.12.2014 р., не можуть бути визнані переконливими.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що причини пропуску товариством з обмеженою відповідальністю "Квіти-Сервіс" процесуального строку для подання касаційної скарги у даній справі не можна визнати поважними, оскільки дотримання вимог процесуального законодавства при первинному поданні касаційної скарги повністю залежало від скаржника, заявник касаційної скарги не послався на обставини, що їх слід було б вважати непереборними і пов'язаними з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Отже, пропуск строку, встановленого для подання касаційної скарги, став наслідком порушення заявником норм процесуального права, дотримання яких є обов'язком всіх учасників судового процесу.

Оскільки можливість вчасного подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.03.2012 р. у справі № 18/539-07 залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб'єктивний характер, колегія суддів не вбачає у даному випадку підстав для відновлення пропущеного скаржником процесуального строку.

Окрім того, згідно з ч. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Частинами першою та другою статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі; за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення господарського суду ставка судового збору встановлюється у разі подання позовної заяви майнового характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Відповідно до п.п. 1.1. інформаційного листа Вищого господарського суду України від 05.07.2012 № 01-06/869/2012 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" судовий збір з позовної заяви про визнання права власності визначається з урахуванням вартості спірного майна (тобто як зі спору майнового характеру).

Отже, додану до касаційної скарги квитанцію № 21724536 (#21724536) від 10.12.2014 р., за якою сплачено судовий збір в сумі 852,60 грн., не можна визнати належним доказом, що підтверджує сплату судового збору у встановленому розмірі, що є підставою для повернення касаційної скарги відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Окрім того, пунктом 4 частини першої ст. 111 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що касаційна скарга повинна містити вимоги особи, що подала скаргу, із зазначенням суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права. Тобто, має чітко викладатися зміст порушення з обґрунтуванням порушених норм законодавчими актами та вказуватися конкретні пункти і статті.

Зміст касаційної скарги зводиться до аналізу фактичних обставин справи, посилання на норми права та намагання скаржника витлумачити останні.

При цьому в касаційній скарзі не вказано суті допущених порушень або неправильного застосування норм матеріального та процесуального права господарськими судами попередніх інстанцій, натомість акцентується увага на встановлених судами фактах, та неповно досліджених доказах та обставинах справи.

Згідно вимог ч. ІІ ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, збирати нові докази або додатково перевіряти їх.

Згідно з імперативними вимогами статей 1115, 1113 ГПК України касаційна інстанція на підставі вже встановлених фактичних обставин справи перевіряє рішення місцевого господарського суду чи постанову апеляційного господарського суду виключно на предмет правильності застосування господарськими судами норм матеріального і процесуального права, тобто в межах юридичної оцінки фактичних обставин справи.

Керуючись ст.ст. 53, 86, 110, 111, п. п. 4, 5, 6 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В:

Клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Квіти-Сервіс" про відновлення пропущеного процесуального строку на подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.03.2012 р. у справі № 18/539-07 відхилити.

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Квіти-Сервіс" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.03.2012 р. у справі № 18/539-07 повернути без розгляду.

Повернути товариству з обмеженою відповідальністю "Квіти-Сервіс" (03055, м. Київ, вул. Ванди Василевської, буд. 13, корпус 1) з державного бюджету 852 (вісімсот п'ятдесят дві) грн. 60 коп. судового збору, сплаченого згідно з квитанцією № 21724536 (#21724536) від 10.12.2014 р.

Головуючий: Черкащенко М.М.

Судді: Жукова Л.В.

Нєсвєтова Н.М.