ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2015 р. Справа № 914/3390/14

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Данко Л.С.

Орищин Г.В.

розглянув апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Концерн Галнафтогаз", м. Львів № 1334/18 від 05.12.2014 р.

на рішення Господарського суду Львівської області від 25.11.2014 року

у справі № 914/3390/14

за позовом Обласного комунального виробничого підприємства "Дніпро-Кіровоград", м. Кіровоград,

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Концерн Галнафтогаз", м. Львів,

про стягнення 60 568,52 грн.

За участю представників:

від позивача: не з»явився

від відповідача: Немоловська-Хмара З.П. - представник

Представнику скаржника роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Клопотань про здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку ст.811 ГПК України, учасником судового процесу не заявлено.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 25.11.2014р. у справі №914/3390/14 (суддя Запотічняк О.) позовні вимоги задоволено. Стягнено з ПАТ "Концерн Галнафтогаз" на користь Обласного комунального виробничого підприємства "Дніпро-Кіровоград" 60 568,52 грн. боргу.

ПАТ "Концерн Галнафтогаз" подано апеляційну скаргу № 1334/18 від 05.12.2014 р., в якій просить рішення суду скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в частині стягнення 57 427,93грн., посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необгрунтованим, при прийнятті рішення судом порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з»ясовано обставини, які мають значення для справи.

Зокрема, скаржник вважає, що позивачем невірно визначено період нарахування за безоблікове водокористування, оскільки згідно запису в Журналі оглядів і ремонту каналізаційної мережі від 14.12.2006р., при огляді мереж 19.11.2013р. жодних порушень у водопровідних колодязях та на каналізаційній мережі не було виявлено. Степаненко Ю.А., як начальник АЗС №4, був уповноважений здійснювати одноособово огляд водопровідних колодязів.

На думку скаржника, жодним пунктом договору або іншим нормативно-правовим актом не передбачено проведення обстеження внутрішньої водопровідної мережі з обов»язковою присутністю представника позивача.

Скаржник вважає, що позивачем не надано належних доказів того, що початок періоду витоку води встановити неможливо та не надано доказів, які б підтверджували позовні вимоги та спростовували докази надані відповідачем.

Також, на думку скаржника, судом безпідставно застосовано положення п.7.9 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України.

ОКВП "Дніпро-Кіровоград" у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду просить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що рішення суду прийняте у відповідності до норм чинного законодавства.

Розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника скаржника, суд апеляційної інстанції встановив наступне:

Як вбачається із матеріалів справи, 10 березня 2010 року між Знам'янським міським виробничим управлінням водо-каналізаційного господарства (водоканал) та Кіровоградською філією ПАТ "Концерн Галнафтогаз" (абонент) було укладено договір №192/2010 на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації (а.с.10-14).

Правонаступником Знам'янського міського виробничого управління водо-каналізаційного господарства є Обласне комунальне виробниче підприємство "Дніпро-Кіровоград", що зафіксовано в статуті останнього (а.с.29-35).

Відповідно до умов п.п.2.1, 2.2 договору водоканал зобов'язався забезпечити абонента питною водою в кількості 31,м.куб/міс, а абонент в свою чергу зобов'язався своєчасно сплачувати за надані йому послуги по водопостачанню та водовідведенню, належно експлуатувати водо - каналізаційні мережі, пристрої та прилади на них, які перебувають у нього на балансі, забезпечувати цілісність засобів обліку та не втручатися в їх роботу, забезпечити цілісність обладнання комунальних водопроводів і каналізації, та ін.

За умовами договору сторони передбачили, що при виконанні умов договору керуються діючими законодавчими актами, зокрема: Правилами технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України, Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, Законом України "Про питну воду та питне водопостачання", Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні системи каналізації м.Знамянки.

Згідно Акту балансового розмежування водопровідних та каналізаційних мереж від 10.03.2010р. (а.с.15) на балансі ПАТ "Концерн Галнафтогаз" знаходяться:

- водопровідна мережа від точки підключення до міського водопроводу, в тому числі колодязь і запірна арматура в місці підключення;

- вузол обліку води та встановлена на ньому арматура;

- автономні пристрої для підкачування води з спорудами та обладнанням;

- водопровідні та каналізаційні мережі з усіма сантехнічними приладами, що розташовані всередині приміщень;

- каналізаційна мережа до колодязя в місці підключення до міської системи водовідведення.

Як вбачається із Акту обстеження (а.с.17) 21.11.2013р. о 09год. 50хв. в ході проведення огляду водопровідних систем відповідача представниками позивача було виявлено витік води з трубопроводу діаметром 100 мм., розміщеного в колодязі на місці приєднання в трубопровід централізованого водопостачання, який знаходиться на балансі відповідача. Водопровідний колодязь на місці врізки? де змонтовано пожежний гідрант був затоплений водою, тому працівниками позивача в 10 год. 30 хв. було проведено відкачування води з колодязя.

Відповідно до п. 9.2.1 Правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України затверджених Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 05.07.1995р. №30, нагляд за станом мережі повинен здійснюватися в процесі обходу трас трубопроводів шляхом огляду та перевірки дії споруд і обладнання мережі.

Згідно із п.10.1 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 N 190, у разі виявлення витоку води через зіпсування санітарно-технічних приладів та арматури, пошкодження внутрішньої (у тому числі внутрішньо будинкової) мережі водопостачання, нераціонального використання води, у випадку, коли засіб обліку на вводі відсутній або не працює з вини споживача, останній здійснює розрахунок за воду з виробником згідно з п. 3.3 цих Правил.

У разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу (п.3.3 даних правил).

Відповідно до п.3.4 правил розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.

Як вбачається із матеріалів справи, у зв'язку з наведеними порушеннями, відповідачу проведено нарахування за послуги водопостачання в порядку передбаченому п. 3.3 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України.

Як вбачається із розрахунку та пояснень позивача (а.с.19) при визначенні періоду нарахування позивач виходив з того, що 12.11.2013 року ним було проведено останню перевірку засобів обліку відповідача під час якої не було виявлено жодних витоків води, та здійснював нарахування з наступного дня, а саме з 13.11.2013р. по 10 год. 30 хв. 21.11.2013р. тобто до моменту ліквідації витоку.

Зокрема за період з 13.11.2013р. по 21.11.2013р. сума нарахування за послуги водопостачання склала 60 568,52 грн. та виписано рахунок на оплату №960 від 28.11.2013р. за безоблікове водопостачання згідно договору №1071 від 10.03.2010р. відповідачу в розмірі 60 568,52грн.

Відповідачем вищезазначений рахунок не оплачено, в зв»язку із чим відповідачу направлено лист-вимогу №1358/21-07-14 від 22.07.2014р. з вимогою здійснити перерахування коштів в рахунок оплати за безобліковий витік води в розмірі 60 568,52грн. Зокрема, позивач у вимозі посилається на те, що внаслідок пошкодження водопроводу утворився безобліковий виток води перед засобом обліку, а тому був порушений достовірний облік кількості спожитої відповідачем води.

Відповідач у відповіді на лист -вимогу №1358/21-07-14 від 29.07.2014р. заперечив щодо нарахування коштів в рахунок оплати за безобліковий витік води в розмірі 60 568,52грн. , зазначивши, що позивачем невірно визначено період нарахування за безоблікове водокористування.

Вищенаведене стало підставою для звернення позивача з позовною заявою до відповідача про стягнення 60 568,52грн. заборгованості за послуги водопостачання.

Скаржник в апеляційній скарзі, заперечуючи позовні вимоги стверджує, що безобліковий витік води міг виникнути не раніше 21.11.2013р., оскільки 20.11.2013р. з пожежного гідранту на території АЗС №КГ04 "ОККО" за адресою: м. Знам'янка, вул. Фрунзе, 110 Державною пожежно-рятувальною частиною №18 проводився забір води в АЦ-40 (130) 63 F, та жодних витоків зафіксовано не було, що на думку скаржника підтверджується Актом доступу до пожежного гідранту від 20.11.2013р.(а.с.42) та Довідкою Державної пожежно-рятувальної частини №18 Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області від 29.07.2014р. №01-2261/01-57 (а.с.101).

Щодо вищенаведеного судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до п. 7.9 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України визначено, що витрати води споживачем на гасіння пожеж, ліквідацію надзвичайних ситуацій, проведення навчальних занять з цих питань оплаті не підлягають. Про витрату води у зазначених цілях за участю представників пожежно-рятувальних підрозділів Міністерства надзвичайних ситуацій України, споживача та виробника (постачальника) складається акт із зазначенням часу користування водою.

Водокористування з пожежних гідрантів та кранів централізованої системи водопостачання дозволяється лише службовому персоналу органів пожежної охорони та виробнику (п. 7.10).

В огляду на викладене, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що про забір води складається трьохсторонній акт за участю представників пожежно-рятувальних підрозділів Міністерства надзвичайних ситуацій України, споживача та виробника (постачальника) тільки з метою підтвердження факту витрати води в цілях гасіння пожеж, ліквідацією надзвичайних ситуацій, проведення навчальних занять з цих питань.

Натомість Акт доступу до пожежного гідранту від 20.11.2013р. складений тільки за участю двох сторін а саме представників пожежно-рятувальних підрозділів Міністерства надзвичайних ситуацій України та споживача.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції встановлено, що як постачальника води ні Співробітники СДПЧ-18 ГУ МНС України в Кіровоградській області ні відповідач не повідомляли позивача про проведення забору води з пожежного гідранту у м. Знам'янка по вул. Фрундзе, 110.

Також судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що складання двостороннього акту про доступ до пожежного гідранта, на який посилається відповідач, не передбачено нормами чинного законодавства.

Окрім того, сторонами не надано суду Акту про витрату води на гасіння пожеж, ліквідацію надзвичайних ситуацій, проведення навчальних занять з цих питань, складання якого передбачено наведеними вище положеннями чинного законодавства,

З огляду на викладене Акт доступу до пожежного гідранта від 20.11.2013р. правомірно судом не взято до уваги як належний доказ того, що 20.11.2013р. підтікання води в колодязі не було.

Оскільки довідка Державної пожежно-рятувальної частини №18 Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області від 29.07.2014р. №01-2261/01-57 є похідною від згаданого акту то вона також не може вважатись належним доказом відсутності витоку води в колодязі.

Не заслуговують на увагу суду також посилання скаржника на журнал оглядів і ремонту каналізаційної мережі в якому зафіксовано, що 19.11.2013р. витоків не виявлено.

Відповідно до п. 5.4 договору відповідальною особою за водоспоживання об'єкту та спуск стоків абонента, цілісність та збереження водолічильників на них та інших водопровідних споруд і пристроїв водомірного вузла, а також за відбір промислових стічних вод було призначено начальника АЗС №4 Степаненко Ю.А.

Як вбачається з долученого відповідачем до справи витягу з журналу оглядів і ремонту каналізаційної мережі 19.11.2013р. Степаненко Ю.А. було проведено черговий огляд мереж та жодних витоків виявлено не було.

Однак, вищезазначений Журнал не є належним доказом у справі, оскільки стосується огляду і ремонту каналізаційної мережі, в той час як безобліковий виток води стався на водопровідних мережах.

Згідно із ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (абз.2 ст. 34 ГПК України).

Доводи наведені скаржником в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про те, що рішення прийняте із дотриманням норм законодавства та у відповідності до обставин справи, а тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Згідно із ст.49 ГПК України судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд П О С Т А Н О В И В:

1.Рішення Господарського суду Львівської області від 25.11.2014р. у справі №914/3390/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.Справу направити у господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 26.01.2015р..

Головуючий суддя Галушко Н.А

Суддя Данко Л.С.

Суддя Орищин Г.В.