ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.01.15р. Справа № 904/8824/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Електрокомплекс", (м. Запоріжжя)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Етал-Профі", (м. Дніпропетровськ)

про стягнення 10 480,99 грн.

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

Від позивача: Коваль М.О. - представник (дов. № 05/10/2014 від 28.10.14р.)

від відповідача: Анципович Д.О. - представник (дов. № б/н від 21.11.14р.)

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Електрокомплекс" (далі-позивач) звернулося до господарського суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Етал-Профі" (далі-відповідач) про стягнення 10 480,99 грн.

Сума позову складається з наступних сум: 8 680,99 грн. - основний борг, 1 800,00 грн. - витрати на правову допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем було поставлено позивачу товар, який не відповідає якісним показникам, а дані недоліки на поставленому товарі не можуть бути усунені, у зв'язку з чим, позивачем було повернуто відповідачу даний неякісний товар. Відповідач в свою чергу відмовився від отримання товару та повернув товар позивачу. Позивачем було направлено відповідачу претензію щодо повернення грошових коштів за отриманий неякісний товар та забрати зі складу позивача власними силами неякісний товар.

Відповідач проти позовних вимог заперечує (відзив на позовну заяву № 125-58 від 27.11.14р.) та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

04 грудня 2014 року позивачем на відзив відповідача надані письмові пояснення № 04/12/2014 від 04.12.14р., якими просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В судовому засіданні 11.12.14р. позивачем подано клопотання про здійснення фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У судовому засіданні оголошувалась перерва з 27.11.14р. по 04.12.14р. та з 04.12.14р. по 11.12.14р.

Розгляд справи відкладався з 11.12.14р. на 12.01.15р.

Суд вважає достатніми матеріали справи для слухання справи у відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Електрокомплекс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Етал-Профі" у липні 2014 року виникли господарські взаємовідносини з приводу поставки товару (текстоліт 20,0 мм), у зв'язку з чим, відповідачем було надано позивачу рахунок-фактури № СФ-0000176 від 01.07.14р. який сплачений останнім, що підтверджується платіжним дорученням № 683 від 01.07.14р.

Після погодження умов поставки, а сам, перевізником ПП "Нічний експрес", Товариством з обмеженою відповідальністю "Етал-Профі" було поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Електрокомплекс" товар, що підтверджується видатковою накладною № РН-0000143 від 04.07.2014 року та товарно-транспортною накладною № 8261614 від 04.07.2014 року.

Позивач зазначає, що після прийняття товару 05.07.2014 року від перевізника уповноваженими представниками Товариства з обмеженою відповідальністю "Електрокомплекс" було встановлено, що останній не відповідає якісним показникам які зазначалися Товариством з обмеженою відповідальністю "Етал-Профі" під час погодження поставки товару. Крім того комісією було встановлено, що недоліки на поставленому товарі не можуть бути усунуті, а останній підлягає поверненню (акт № 01-07 від 05.07.2014 року).

Після встановлення невідповідності якості поставленого товару представниками позивача засобами телефонного зв'язку було повідомлено відповідача про неналежну якість товару та повідомлено про намір повернути неякісний товар та направлена (факсимільним зв'язком) претензія № 235 від 07.07.2014 року. На вказані претензії відповідачем відредаговано не було.

08 липня 2014 року позивачем скориставшись послугами перевізника ПП "Нічний експрес" за товарно-транспортною накладною № 2430005 від 08.07.2014 року отриманий товар було повернуто відповідачу, яким у свою чергу відмовився від отримання товару та за товарно-транспортною накладною № 8263718 від 10.07.2014 року повернув товар позивачу який на теперішній час зберігається на складі останнього.

Позивачем відповідачу 14.07.2014 року направлена (факсимільним зв'язком) претензія № 242 від 14.07.2014 року з вимогою повернути кошти за отриманий неякісний товар та забрати останній власними силами на складі позивача. На вказані претензії відповідачем відредаговано також не було. 24.07.2104 року позивачем на адресу відповідача були направлені претензія № 235 від 07.07.2014 року, акт № 01-07 від 05.07.2014 року та претензія № 242 від 14.07.2014 року.

Станом на момент складання даної позовної заяви та направлення її до суду позивач вказує на те, що відповідачем грошові кошти повернуті не були, у свою чергу товар знаходиться на складі позивача.

Таким чином, станом на 23.09.2014 року відповідач зобов'язаний сплатити позивачу заборгованість у розмірі 8 680,99 грн.

Крім того, для захисту своїх порушених прав, щодо стягнення заборгованості з відповідача, позивач був вимушений звернутися за правовою допомогою до адвоката ОСОБА_3 з яким був укладений договір про надання правової допомоги № 15/08/2014 від 15 серпня 2014 року.

За вищевказаним договором ОСОБА_3 були прийняті зобов'язання щодо складання та подання позовної заяви до господарського суду Дніпропетровської об про стягнення з ТОВ "Етал-Профі" сплачених грошових коштів у зв'язку з постав неякісного товару.

У відповідності до умов даного договору позивачем було сплачено ОСОБА_3 послуги у загальному розмірі 1800,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 1070 від 19.08.2014 року.

На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 8 680,99 грн. за поставлений товар неналежної якості та витрати на правову допомогу у розмірі 1 800,00 грн.

Приймаючи рішення господарський суд виходить із наступного.

З матеріалів справи вбачається, що дійсно позивач надав заявку на поставку текстоліту 20 мм в кількості 248 кг., а відповідачем було виставлено рахунок, який в подальшому було оплачено позивачем в сумі 8 680,99 грн.

Таким чином, між позивачем та відповідачем був укладеним договір поставки у спрощений спосіб.

На виконання взятих на себе зобов'язань відповідач 01.07.2014 року відправив на адресу позивача вищезазначений товар.

Позивач стверджує, що 08 липня 2014 року скориставшись послугами перевізника ПП «Нічний експрес» за товарно-транспортною накладною № 2430005 від 08.07.14р. отриманий товар було повернуто відповідачу, який у свою чергу відмовився від отримання товару та за товарно-транспортною накладною № 8263718 від 10.07.14р. який повернув товар позивачу.

Дане твердження позивача не відповідає дійсності, оскільки після отримання товару 04.07.2014р., відповідача було повідомлено телефонним зв'язком про невідповідність кількості замовленого товару, а саме було поставлено 240 кг замість 248 кг.

Між позивачем та відповідачем була досягнута домовленість про допоставлення кількості товару якого не вистачає, у зв'язку, з тим що текстоліт являє собою листи, та неможливо допоставити 8 кг, відповідачем було замінено лист текстоліту, щоб кількість відповідала заявленій 10.07.2014р. і останній направив на адресу позивача текстоліт вже в кількості, яка відповідала заявці та товаросупровідним документам, що підтверджується вантажною декларацією перевізника "Нічний експрес" № 8263718, де зазначається вага відправленого товару 248 кг., в попередніх деклараціях перевізника зазначалася вага в кількості 240 кг.

Таким чином, відповідач отримав товар з перевізника та пере направив на адресу позивача вже в кількості, якій було заявлено позивачем. Після повторної відправки позивач жодних претензій не виставляв.

Стосовно акту № 01-07 від 05.07.2014р., на який посилається позивач, обґрунтовуючи даний позов, не має юридичної сили з огляду на допущені позивачем порушення при прийманні товару і складанні цього акта, а тому він не може бути доказом вини відповідача в постачанні неякісного товару з наступних підстав.

Акт прийомки по кількості та якості № 01-07 взагалі жодного стосунку до поставки відповідачем товару не має. Як вбачається з даного акту комісія провела прийомку товару згідно видаткової накладної № 176 від 01.07.14р., яка взагалі жодного відношення до поставки відповідачем не має, оскільки відповідачем була надана видаткова накладна № 143 від 04.07.2014 року.

Крім того, позивач у всіх документах посилається саме на видаткову накладну № 176 від 01.07.2014р. В претензії від 07.07.2014р. та 14.07.2014р. також зазначається, що поставка неякісного товару відбулася саме за видатковою накладною № 176, яка жодним чином не стосується поставки відповідача.

З даного акту взагалі не вбачається, яке підприємство здійснювало прийомку товару по кількості та якості, найменування товару який перевірявся в якій кількості, в ньому відсутні відомості, щодо одержувача продукції та його адресу, найменування та адресу виробника (постачальника). Також, в акті не зазначається, що саме відповідачем був поставлений неякісний товар.

Отже, позивач не надав жодного доказу поставки неякісного товару відповідачем.

З матеріалів справи вбачається, що видаткова накладна № 146 від 04.07.2014р. підписана позивачем без зауважень.

Крім того, позивач в претензіях посилається на договір № 02-07 від 01.07.2014р. який жодного стосунку до відповідача не має, у зв'язку із тим, що письмово договір не укладався, про що позивач сам зазначає в позовній заяві.

Згідно п. 14 Інструкції П-6 від 15.06.65р. "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю" (надалі - Інструкція П-6), перевірка ваги нетто проводиться в порядку, встановленому стандартами, технічними умовами та іншими обов'язковими для сторін правилами.

При неможливості переважування продукції без тари визначення ваги нетто проводиться шляхом перевірки ваги брутто в момент отримання продукції і ваги тари після звільнення її з-під продукції. Результати перевірки оформляються актами.

Акт про вагу тари повинен бути складений не пізніше 10 днів після її звільнення, а про вагу тари з-під вологої продукції - негайно по звільненню тари з-під продукції, якщо інші терміни не встановлені особливими умовами поставки або договором. В акті про результати перевірки ваги тари вказується також вагу нетто продукції, визначений шляхом вирахування з ваги брутто ваги тари.

У відповідності до п. 16 Інструкції П-6, якщо при прийманні продукції буде виявлена недостача, то одержувач зобов'язаний призупинити подальшу прийомку, забезпечити збереження продукції, а також вжити заходів до запобігання її змішання з іншого однорідної продукцією. Про виявлену недостачу продукції складається акт за підписами осіб, які проводили приймання продукції. У випадках, коли при прийманні продукції виявлено невідповідність ваги брутто окремих місць вагою, вказаною в транспортних або супровідних документах або на трафареті, одержувач не повинен виробляти розкриття тари і упаковки.

Пунктом 17 Інструкції П-6 встановлено, що одночасно з призупиненням приймання одержувач зобов'язаний викликати для участі у продовженні приймання продукції і складання двостороннього акта представника одногороднего відправника, а якщо продукція отримана в оригінальній упаковці або в непорушеної тарі виготовлювача, яка є відправником, - представника одногороднего виготовлювача. Представник іногороднього відправника (виробника) викликається у випадках, передбачених в основних і особливих умовах поставки, інших обов'язкових правилах або в договорі. У цих випадках іногородній відправник (виробник) зобов'язаний не пізніше ніж на наступний день після отримання виклику одержувача повідомити телеграмою або телефонограмою, чи буде направлений представник для участі в перевірці кількості продукції. Неотримання відповіді на виклик у вказаний термін дає право одержувачу здійснити приймання продукції до закінчення встановленого терміну явки представника відправника (виробника).

Згідно п. 16 Інструкції П-7 від 25.04.66р. "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю", (надалі - Інструкція П-7), при виявленні невідповідності якості, комплектності, маркування продукції, що надійшла, тари або упаковки вимогам стандартів, технічних умов, кресленням, зразкам (еталонам) договору або даним, зазначеним у маркуванні і супровідних документи, що засвідчують якість продукції (п. 14 цієї Інструкції), одержувач призупиняє подальшу прийомку продукції і складає акт, у якому вказує кількість оглянутої продукції та характер виявлених при прийманні дефектів. Одержувач зобов'язаний забезпечити зберігання продукції неналежної якості або некомплектної продукції в умовах, що запобігають погіршення її якості змішання з іншою однорідною продукцією.

Одержувач також зобов'язаний викликати для участі у продовженні приймання продукції і складання двостороннього акта представника іногороднього виготовлювача (відправника), якщо це передбачено в Основних і Особливих умовах поставки, інших обов'язкових правилах або договорі.

При одногородней поставці виклик представника виготовлювача (відправника) і його явка для участі в перевірці якості і комплектності продукції та складання акта є обов'язковими.

За результатами приймання продукції за якістю і комплектності за участю представників, зазначених у пп. 19 і 20 цієї Інструкції, складається акт про фактичну якість і комплектності отриманої продукції. Акт повинен бути складений у день закінчення приймання продукції за якістю і комплектності (п. 29 Інструкції П-7).

Відповідно до п. 30 Інструкції П-7, акт повинен бути підписаний всіма особами, що брали участь в перевірці якості і комплектності продукції. Особа, яка не згідна зі змістом акта, зобов'язана підписати його із застереженням про свою незгоду і викласти свою думку. В акті перед підписом осіб, які брали участь у прийманні, повинно бути зазначено, що ці особи попереджені про те, що вони несуть відповідальність за підписання акта, що містить дані, що не відповідають дійсності.

З огляду на викладене, судом встановлено, що акт прийомки по кількості та якості № 01-07 від 05.07.2014 року не відповідає дійсності, оскільки позивачем не були запрошені представники відповідача для приймання товару відповідно умовам вищевказаної Інструкції П-6 та П-7.

Стосовно наданих позивачем претензій необхідно зазначити, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Електрокомплекс" не дотримано вимоги Інструкції П-7 щодо порядку складання акту про виявлені недоліки в частині якості товару, оскільки не надано належних доказів виклику відповідача для перевірки якості товару при його прийманні.

Дані претензії свідчать про повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю "Етал-Профі" про вже встановлений позивачем одноособовий факт неякісності товару, який повинен був перевірятись всіма сторонами правовідносин, тобто як позивачем, так і відповідачем, при спільному приймання-передачі товару.

Отже, наявність вказаних претензій не може прийматись судом до уваги як належний доказ виклику відповідача для встановлення факту неякісності товару.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 Господарського процесуального кодексу України).

За наведених обставин справи, суд не вбачає підстав для задоволення позову, відхиляє доводи позивача у справі, наведені в обґрунтування заявлених позовних вимог.

Крім того, позивачем заявлена вимога щодо стягнення з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 1 800,00 грн.

Розглянувши дану вимогу позивача, господарський суд відмовляє у її задоволенні виходячи з наступного.

В обґрунтування свої вимог позивач зазначає, що для захисту своїх порушених прав був вимушений звернутися до адвокату з яким був укладений договір про надання правової допомоги № 15/08/2014 від 15 серпня 2014р., однак в матеріалах справи міститься договір від 15 вересня 2014р.

За вказаним договором адвокатом були прийняті зобов'язання щодо складання та подання позовної заяви до господарського суду Дніпропетровської області про стягнення з ТОВ "Етал-Профі" сплачених грошових коштів у зв'язку з поставкою неякісного товару.

В матеріалах справи міститься акт виконаних робіт № НП 000010 від 26.08.2014р. який був підписаний позивачем та адвокатом про складання та подання позовної заяви до господарського суду Дніпропетровської області про стягнення з ТОВ "Етал-Профі" сплачених грошових коштів.

Однак, як вбачається з матеріалів справи позовна заява була написана 30 жовтня 2014р. та подана 11 листопада 2014р. вже після підписання акту виконаних робіт.

Отже, позивач не надає жодних доказів, що саме за написання позовної заяви від 30 жовтня 2014 р. їм було сплачено 1 800,00 грн.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по справі покладаються на позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 17.01.15р.

Суддя І.Ю. Дубінін