ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" січня 2015 р.Справа № 916/4437/14

За позовом: Приватної організації "Українська ліга авторських і суміжних прав"

До відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 35897,84 грн.

Суддя Д'яченко Т.Г.

Представники:

Від позивача: Кришталевич Е.Г., представник за довіреністю

Від відповідача: не з'явився

Суть спору: Позивач - Приватна організація "Українська ліга авторських і суміжних прав" звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 31200 грн. основного боргу, 1604,78 грн. інфляційних, 989,34 грн. 3% річних та 2103,72 грн. пені.

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву та витребуваних судом документів не надано, відповідач свого права на захист не використав, хоч і повідомлявся про час та місце проведення судового засідання належним чином, шляхом надіслання ухвал суду на юридичну адресу, однак надіслана відповідачу кореспонденція суду повернулась без відмітки про вручення з довідкою поштової організації про повернення, у зв'язку з закінченням терміну зберігання поштового відправлення. За наведених обставин, суд вважає можливим розглядати справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судових засіданнях пояснення представника позивача, суд встановив.

На підставі свідоцтва Державного департаменту інтелектуальної власності МОН України № 19/2011 від 24.01.2011р. Приватна організація "Українська ліга авторських і суміжних прав" є уповноваженою організацією колективного управління, що має право на управління на колективній основі майновими правами суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав.

01 вересня 2012 року між Приватною організацією "Українська ліга авторських і суміжних прав" (УЛАСП) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Користувач) було укладено договір КРБ-53/09/12 (далі за текстом - Договір), у якому засвідчено, що Приватна організація "Українська ліга авторських і суміжних прав" є організацією, що має повноваження надавати дозвіл (невиключне право) на виконання в комерційній діяльності музичних творів, в тому числі, усіх необхідних майнових прав для їх використання, що використовуються, та здійснювати збір винагороди (роялті) за таке використання на підставі Свідоцтва про реєстрацію в якості організації колективного управління майновими правами суб'єктів авторського права, виданого Державним департаментом інтелектуальної власності МОН України № 19/2011 від 24.01.2011р., а також погоджено укладення даного договору з метою забезпечення здійснення єдиних виплат за використання в комерційній діяльності музичних творів, що сприятиме поліпшенню захисту об'єктів авторського та суміжного права на території України, а також полегшенню організації виплат роялті суб'єктам авторського та суміжного права.

У відповідності до положень п.п. 2.1, 2.3 Договору сторонами договору було погоджено, що Користувач здійснює використання в комерційній діяльності музичних творів, а УЛАСП надає Користувачу, на умовах визначених договором, дозвіл (невиключне право) на таке використання, в тому числі, усіх необхідних майнових прав для використання творів, та здійснює збір винагороди (роялті), а Користувач зобов'язався перерахувати на поточний рахунок УЛАСП винагороду (роялті) узгоджену сторонами у відповідних додатках до договору, не пізніше ніж за 5 днів до початку місяця за який здійснюється платіж, після чого надати УЛАСП акт про виплату роялті.

З урахуванням положень додатку № 2 до договору сторонами договору було узгоджено, що загальна сума щомісячної винагороди з дня набуття чинності договором складає 1200грн. та зазначена сума підлягає щомісячному перерахуванню Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 на розрахунковий рахунок Приватної організації "Українська ліга авторських і суміжних прав" відповідно до умов договору.

Як зазначається представником позивача, на момент подання позовної заяви Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 не було виплачено позивачу винагороду (роялті) за період використання невиключних прав з вересня 2012 р. по жовтень 2014р., у зв'язку з чим за відповідачем рахувалась прострочена заборгованість у суму 31200грн.

Відповідно до п. 2.6 Договору у разі прострочення Користувачем виконання грошового зобов'язання по договору, УЛАСП має право нарахувати пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у відповідний період, за кожен день такого прострочення.

У зв'язку з порушенням Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 прийнятих на себе договірних зобов'язань, позивачем здійснено розрахунок інфляційних (станом на 31.10.2014р.), пені (з нарахуванням пені за кожним періодичним платежем протягом 6 місяців з моменту виникнення зобов'язання) та 3% річних (станом на 31.10.2014р.). Так, відповідно до даних такого розрахунку, на момент подання позову, за відповідачем рахується основна заборгованість у розмірі 31200 грн., 1604,78 грн. інфляційних, 989,34 грн. 3% річних та 2103,72 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням прийнятих на себе договірних зобов'язань відповідачем та направлені на стягнення з відповідача 31200 грн. винагороди (роялті), 1604,78 грн. інфляційних, 989,34 грн. 3% річних та 2103,72 грн. пені.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

З урахуванням ч. 1 ст. 43 Закону України „Про авторське право та суміжні права" допускається без згоди виробників фонограм (відеограм), фонограми (відеограми) яких опубліковані для використання з комерційною метою, і виконавців, виконання яких зафіксовані у цих фонограмах (відеограмах), але з виплатою винагороди, таке пряме чи опосередковане комерційне використання фонограм і відеограм та їх примірників: публічне виконання фонограми або її примірника чи публічну демонстрацію відеограми або її примірника; публічне сповіщення виконання, зафіксованого у фонограмі чи відеограмі та їх примірниках, в ефір; публічне сповіщення виконання, зафіксованого у фонограмі чи відеограмі та їх примірниках, по проводах (через кабель)

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до положень п. 2.3 Договору Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було прийнято на себе зобов'язання перерахувати на поточний рахунок УЛАСП винагороду (роялті) узгоджену сторонами у відповідних додатках до договору (1200 грн.), не пізніше ніж за 5 днів до початку місяця за який здійснюється платіж, після чого надати УЛАСП акт про виплату роялті.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 прийнятих на себе зобов'язань за умовами договору КРБ-53/09/12 від 01 вересня 2012 року.

Приймаючи до уваги те, що позовні вимоги Приватної організації "Українська ліга авторських і суміжних прав" про стягнення винагороди (роялті) в розмірі 31200 грн. підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, не спростовані відповідачем, суд вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського Кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 230 Господарського Кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Статтею 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно формули розрахунку пені, наведеної в листі Національного банку України № 25-011/388-1707 від 12.03.1997р. на виконання Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", сума простроченого платежу помножена на розмір пені за кожен день прострочення у відсотках, розділена на сто та помножена на кількість днів прострочення платежу буде дорівнювати сумі пені за прострочення платежу.

Відповідно до п. 2.6 Договору у разі прострочення Користувачем виконання грошового зобов'язання по договору, УЛАСП має право нарахувати пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у відповідний період, за кожен день такого прострочення.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши розрахунок Позивача щодо сплати Відповідачем суми інфляційних (станом на 31.10.2014р.) у розмірі 1604,78, пені (розрахованої за кожним періодичним платежем протягом 6 місяців з моменту виникнення зобов'язання) у сумі 2103,72 грн. та 3% річних (станом на 31.10.2014р.) у сумі 989,34 грн., вважає його вірним, а вимоги про їх стягнення правомірними.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог зі стягненням з відповідача 35897,84 грн. загальної заборгованості, з яких 31200 грн. винагороди (роялті), 1604,78 грн. інфляційних, 989,34 грн. 3% річних та 2103,72 грн. пені.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору у повному обсязі в сумі 1827 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (65011, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Приватної організації "Українська ліга авторських і суміжних прав" (02100, м. Київ, вул. Бажова, 15/20, код 37396233; п/р 2452 в АТ „Укрексімбанк" в м. Києві, МФО 322313) 35897 (тридцять п'ять тисяч вісімсот дев'яносто сім) грн. 84 коп. заборгованості та 1827 (тисяча вісімсот двадцять сім) грн. витрат по сплаті судового збору.

Повний текст рішення складено 20.01.2015 року.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д'яченко