УХВАЛА

Справа № 19/466 16.01.15
Суддя Отрош І.М., розглянувши скарги Українського консорціуму "Екосорб" на бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, у справі

за позовом Українського консорціума "Екосорб"

до Державного підприємства "Національної атомної енергогенеруючої компанії "Енергоатом"

про стягнення 4100000 грн. 00 коп.

Представники сторін:

від скаржника: Біліченк В.В. - представник за довіреністю б/н від 04.11.2014;

від боржника: Суховій О.В. - представник за довіреністю № 62/10 від 15.04.2014

від Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управлінця юстиції у м. Києві: не з'явились.

встановив:

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.04.2003 скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2002 у справі № 19/466; стягнуто з Державного підприємства "НАЕК "Енергоатом" на користь Українського консорціуму "Екосорб" суму у розмірі 4100000,00 грн., 1700,00 грн. витрат по сплаті державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 850,00 грн. витрат по сплаті державного мита за звернення до апеляційної інстанції.

08.05.2003 на виконання вказаної постанови Господарським судом міста Києва було видано відповідні накази № 19/466.

11.12.2014 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Українського консорціума "Екосорб" надійшла скарга на бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві щодо виконання наказу Господарського суду міста Києва від 08.05.2003 у справі № 19/466 про стягнення з Державного підприємства "НАЕК "Енергоатом" на користь Українського консорціуму "Екосорб" суму у розмірі 4100000,00 грн. та скарга на бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві щодо виконання наказу Господарського суду міста Києва від 08.05.2003 у справі № 19/466 про стягнення з Державного підприємства "НАЕК "Енергоатом" на користь Українського консорціуму "Екосорб" 1700,00 грн. витрат по сплаті державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 850,00 грн. витрат по сплаті державного мита за звернення до апеляційної інстанції.

Обгрунтовуючи вимоги, викладені в скаргах, скаржник вказав на те, що 17.11.2014 він звернувся до відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві із заявами вих. № 579 від 17.11.2014 та вих. № 581 від 17.11.2014 про видачу довідок про втрату судових наказів у справі № 19/466 та надання інформації щодо виконавчого провадження, в яких просив відділ державної виконавчої служби Шевченківського району міста Києва надати відповідь у встановлений законом термін. Зважаючи на те, що вказані заяви були отриманні відділом державної виконавчої служби Шевченківського району міста Києва 19.11.2014, що підтверджується копіями повідомлень про вручення поштового відправлення № 177 та № 185, та, як стверджує скаржник, у встановлений законодавством десятиденний строк, відділ державної виконавчої служби Шевченківського району міста Києва відповіді на них не надав, Український консорціум "Екосорб" звернувся до суду з вимогами визнати діяльність відділу державної виконавчої служби Шевченківського району міста Києва незаконною; зобов'язати відділ державної виконавчої служби Шевченківського району міста Києва надати представнику Українського консорціума "Екосорб" відповіді на вказані заяви щодо видачі довідок про втрату наказів Господарського суду міста Києва від 08.05.2003 у справі № 19/466 та щодо вжиття заходів примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 08.05.2003 у справі № 19/466.

Відповідно до резолюції голови Господарського суду міста Києва зазначені скарги передані на розгляд судді Отрош І.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.12.2014, відповідно до статті 58 Господарського процесуального кодексу України, розгляд скарги Українського консорціума "Екосорб" на бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві щодо виконання наказу Господарського суду міста Києва від 08.05.2003 у справі № 19/466 про стягнення з Державного підприємства "НАЕК "Енергоатом" на користь Українського консорціуму "Екосорб" суму у розмірі 4100000,00 грн. та скарги на бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві щодо виконання наказу Господарського суду міста Києва від 08.05.2003 у справі № 19/466 про стягнення з Державного підприємства "НАЕК "Енергоатом" на користь Українського консорціуму "Екосорб" 1700,00 грн. витрат по сплаті державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 850,00 грн. витрат по сплаті державного мита за звернення до апеляційної інстанції у справі № 19/466 за позовом Українського консорціума "Екосорб" до Державного підприємства "Національної атомної енергогенеруючої компанії "Енергоатом" про стягнення 4100000 грн. 00 коп., - об'єднано в одне провадження; розгляд вказаних скарг призначено на 16.01.2015.

15.01.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Бучка В.В. надійшли письмові пояснення, в яких старший державний виконавець просив суд відмовити в задоволенні скарг Українського консорціума "Екосорб" зважаючи на те, що відповідь на заяви скаржника були надіслані представнику скаржника 18.12.2014, що підтверджується копією з книги реєстрації вихідної поштової кореспонденції.

У судовому засіданні 16.01.2015 представник скаржника подав письмові пояснення по справі; надав усні пояснення, викладені у скаргах вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник боржника у судовому засіданні 16.01.2015 подав письмові пояснення по справі; надав усні пояснення, проти задоволення скарг заперечив.

Представник відділу державної виконавчої служби Шевченківського району міста Києва у судове засідання 16.01.2014 не з'явився, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 893.

Розглянувши скаргу, заслухавши пояснення представників скаржника (стягувача) та боржника, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги Українського консорціуму "Екосорб" на бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві.

Відповідно до частини 1 статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 вказаної статті Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Суд зазначає, що чинним законодавством України не встановлено десятиденного строку, як це зазначає скаржник у скаргах, в межах якого державний виконавець відділу державної виконавчої служби зобов'язаний надати відповідь, зокрема, на заяви, надіслані стороною виконавчого провадження.

Разом з тим суд зазначає, що питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів є Закон України «Про звернення громадян», який забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно з частинами 1, 3 статті 15 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України «Про звернення громадян», звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що скаржник безпідставно посилається на десятиденний строк, в межах якого державний виконавець зобов'язаний був надати відповідь на заяви скаржника, оскільки такий строк чинним законодавством України не передбачений.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що відповідь на заяви скаржника були надіслані представнику скаржника 18.12.2014, що підтверджується копією з книги реєстрації вихідної поштової кореспонденції, наданою представником Відділу державної виконавчої служби Шевченківського району міста Києва, тобто, в межах встановленого ч. 1 ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» місячного строку.

При цьому у суду також відсутні підстави для задоволення скарг Українського консорціума "Екосорб" щодо зобов'язання Відділу державної виконавчої служби Шевченківського району міста Києва надати відповідь на заяви скаржника щодо видачі довідки про втрату наказів Господарського суду міста Києва від 08.05.2003 у справі № 19/466 та відповідь щодо вжиття заходів примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва у вказаній справі, оскільки така відповідь була надана начальником відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції Гоцієм Б.І. (копія знаходиться в матеріалах справи).

У відповідності з п. 9.1, 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" прийняття органами Державної виконавчої служби, їх посадовими особами будь-яких рішень (постанов тощо) в процесі здійснення виконання судових рішень господарських судів підпадає в розумінні статті 121-2 ГПК під ознаки дій цих органів та осіб, тому відповідні рішення також підлягають оскарженню до названих судів. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Українському консорціуму "Екосорб" в задоволенні скарг на бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві.

Суддя І.М. Отрош