ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

19 січня 2015 року Справа № 912/2847/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Іванової Л.Б. (доповідач) Гольцової Л.А., Козир Т.П.
перевіривши матеріали касаційної скарги Споживчого товариства "Річ-Аскот"
на ухвалу та ухвалуГосподарського суду Кіровоградської області від 30.10.2014 Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.12.2014
у справі№ 912/2847/14 Господарського суду Кіровоградської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Трайвинг Райс"
доСпоживчого товариства "Річ-Аскот"
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 1. Кондратюк Світлани Михайлівни 2. Проценко Любові Миколаївни 3. Литвиненка Ігоря Анатолійовича
простягнення 527749,23 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Споживчим товариством "Річ-Аскот" подано до Вищого господарського суду України касаційну скаргу на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 30.10.2014 у справі № 912/2847/14 про призначення судової експертизи і зупинення провадження у справі та ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.12.2014 про повернення без розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 107 Господарського процесуального кодексу України сторони, прокурор, треті особи, особи, які не брали участі у справі, але щодо яких суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати касаційну скаргу на:

1) рішення місцевого господарського суду після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови апеляційного господарського суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду;

2) ухвали місцевого господарського суду, зазначені в частині першій статті 106 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови апеляційного господарського суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду.

Тобто, зі змісту статті 107 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що ухвала місцевого господарського суду може бути оскаржена у касаційному порядку виключно після її перегляду в апеляційному порядку.

Як передбачено п. 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24 жовтня 2011 року № 11 "Про деякі питання практики застосування розділу XII1 Господарського процесуального кодексу України", якщо касаційну скаргу подано на рішення чи ухвалу місцевого господарського суду, які не переглядалися в апеляційному порядку, то відповідна обставина виключає перегляд судових рішень у касаційному порядку.

В такому випадку Вищий господарський суд України відмовляє у прийнятті касаційної скарги і виносить з цього приводу відповідну ухвалу з посиланням на статті 107, 11113 ГПК України.

Матеріали справи свідчать, що ухвала Господарського суду Кіровоградської області від 30.10.2014 в апеляційному порядку не переглядалась, що виключає її перегляд в касаційному порядку і є підставою для відмови у прийняті касаційної скарги в цій частині.

В частині оскарження ухвали Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.12.2014 подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ№ Господарського процесуального кодексу України та підлягає поверненню з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115 та ч. 1 ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених судом фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 111 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга за змістом повинна містити вимоги особи, що подала касаційну скаргу, із зазначенням суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права судом.

В пункті 62 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24 жовтня 2011 року № 11 зазначено, що за приписом пункту 4 частини першої статті 111 ГПК у касаційній скарзі має бути зазначена суть порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права. Недодержання цієї вимоги тягне за собою повернення скарги на підставі пункту 6 частини першої статті 1113 названого Кодексу. Отже, якщо в касаційній скарзі не зазначено, порушення або неправильного застосування яких конкретно норм матеріального і/або процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій у прийнятті оскаржуваних судових рішень, в чому саме полягає таке порушення або неправильне застосування і яким чином воно вплинуло на прийняття цих рішень, то касаційна скарга до розгляду не приймається і підлягає поверненню судом.

Тобто, в касаційній скарзі наводяться конкретні норми матеріального чи процесуального права з обґрунтуванням суті їх порушення чи неправильного застосування.

Всупереч наведеному, у касаційній скарзі не зазначено суті порушень норм матеріального та/чи процесуального права, допущених судом апеляційної інстанцій при прийнятті ухвали від 03.12.2014 по повернення апеляційної скарги без розгляду.

Допущені скаржником порушення є підставою для повернення касаційної скарги в цій частині на підставі пункту 6 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, касаційна інстанція зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, скаржник не позбавлений можливості повторного подання касаційної скарги після усунення зазначених недоліків в загальному порядку, тобто з дотриманням вимог процесуального законодавства, зокрема, приписів розділу ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 86, 107, 111, п. 6 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Відмовити Споживчому товариству "Річ-Аскот" у прийняті касаційної скарги на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 30.10.2014.

Касаційну скаргу Споживчого товариства "Річ-Аскот" в частині оскарження ухвали Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.12.2014 у справі № 912/2847/14 Господарського суду Кіровоградської області повернути скаржнику.

Головуючий суддя: Л. Іванова

судді: Л. Гольцова

Т. Козир