ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.01.2015 Справа № 907/1127/14

Господарський суд Закарпатської області у складі головуючого судді Ушак І.Г. у відкритому судовому засіданні розглянув справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „ТЕК „Кетрін", м. Рівне до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Ужгород про стягнення заборгованості на суму 89904,28 грн., в т.ч. 86810,67 грн. - основного боргу, 1010,16 грн. - пені та 2083,45 грн. - інфляційних втрат,

за участю представників:

позивача - не з'явився;

відповідача - ОСОБА_1, підприємець.

Позивач звернувся до суду з вказаними вимогами, оскільки відповідач всупереч умов договору не оплатив у повному обсязі надані йому на протязі серпня-вересня 2014р. послуги з перевезення вантажів. Позивач надісланими суду клопотаннями просить розглянути справу без участі його представника на підставі долучених до справи документів.

Відповідач письмовими та усними поясненнями наданими у ході судового розгляду інформувала суд про часткове погашення боргу на суму 6687,79 грн. до порушення провадження у даній справі, тому проти стягнення суми основного боргу у цій частині заперечила, в іншій частині позов визнає, виникнення спірної заборгованості пояснює, зокрема, наявністю перед нею заборгованості покупця товарів, що були предметом спірних перевезень - Elite Export Import L.L.C.". З огляду на ці обставини та складне фінансове становище клопоче про розстрочення виконання рішення суду у даній справі на три місяці.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача у ході судового розгляду та керуючись законом, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково та відмову у позові в частині вимог по основному боргу на суму 6687,79 грн.

При цьому суд виходив з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у договірних відносинах відповідно до укладеного ними 13.08.14 договору про організацію послуг пов'язаних з перевезенням вантажу автомобільним транспортом (далі - договір), за умовами якого замовник - відповідач у справі - доручає, а перевізник - позивач у справі - зобов'язується здійснювати перевезення вантажів на підставі разових транспортних письмових заявок замовника, які є невід'ємними частинами договору та в яких зазначаються відомості щодо маршруту конкретного перевезення, найменування вантажу, його обсягу (кількість, вага брутто), місця завантаження, строків приймання вантажу, дати подачі транспортних засобів під завантаження, пунктів призначення, строків доставки та порядку розрахунків.

Пунктом 3.2 договору сторони обумовили, що платежі за надані послуги здійснюються у валюті виставленого рахунку шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок експедитора на протязі двадцяти банківських днів з дня отримання рахунків. Цим же пунктом договору передбачено майнову відповідальність сторін за порушення зобов'язань, зокрема, замовника за несвоєчасну оплату вартості наданих послуг шляхом сплати експедитору пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Матеріалами справи, зокрема, договором, заявками, актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), рахунками-фактурами та міжнародними товарно-транспортними накладними (CMR) встановлено, що позивачем за період з 13.08.14 по 15.09.14 відповідачеві надано послуг з перевезення вантажів на загальну суму 1006810,67 грн., однак відповідачем оплата здійснена лише частково, внаслідок чого виникла його заборгованість перед позивачем на суму 86810,67 грн., що є предметом даного спору.

Наведені обставини доведені належними та допустимими доказами, визнані у повному обсязі відповідачем. У ході судового розгляду відповідач надав суду платіжне доручення від 20.11.14 № 32, за яким позивачеві на погашення спірної заборгованості до порушення провадження у даній справі сплачено 6687,79 грн., у зв'язку з чим у цій частині вимог належить відмовити.

Вимоги позивача щодо стягнення решти боргу на суму 80122,88 грн. за наведених обставин є правомірними та підлягають задоволенню судом на підставі ст.ст. 173, 193 Господарського кодексу України, оскільки суб'єкти господарювання, якими є сторони спірних відносин, повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Позовні вимоги в частині пені та інфляційних втрат відповідно на суми 1010,16 грн. та 2083,45 грн. нараховані станом на 17.11.14 за несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов'язань підлягають задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача за умовами договору та приписами ст.ст. 216-218, 232 Господарського кодексу України, ст. 625 Цивільного кодексу України

Таким чином, всього до стягнення з відповідача на користь позивача належить сума 83216,49 грн.

Клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення, суд з огляду на наведені у клопотанні обставини та приймаючи до уваги вжиття відповідачем заходів для зменшення спірної заборгованості, вважає за можливе на підставі п. 6 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, як виняток, задоволити, розстрочивши виконання рішення строком на три місяці рівними частинами по 27738,83 щомісяця.

За змістом ст.ст. 44-49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати сплачені позивачем при поданні позову належить відшкодувати за рахунок відповідача пропорційно до присуджених сум.

З огляду на викладене, керуючись, ст.ст. 173, 193, 216-218, 230-232 Господарського кодексу України, ст.ст. 4-3, 16, 33, 43, 44-49, п.1.1 ст. 80, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України,

суд вирішив:

1. Позов задоволити частково.

1.1. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (88000 АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „ТЕК „Катрін" (33013 м. Рівне, вул. Кавказька, буд. 7, офіс 411, ) заборгованість на суму 83216,49 грн. (вісімдесят три тисячі двісті шістнадцять грн. 49 коп.), що включає: основний борг на суму 80122,88 грн., пеню на суму 1010,16 грн. та інфляційні втрат на суму 2083,45 грн., розстрочивши цю суму на три місяці рівними частинами по 27738,83 грн. щомісяця та у відшкодування судових витрат - суму 1691,09 грн. (одна тисяча шістсот дев'яносто одна грн. 09 коп.).

2. Відмовити у позові в частині стягнення основного боргу на суму 6687,79 грн. з покладення на позивача судового збору у цій частині.

Дане рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку передбаченому цим же кодексом. Повний текст рішення складено 21.01.15.

Суддя Ушак І.Г.