ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
27.01.15 Справа № 904/7804/14
За позовом Публічного акціонерного товариства "ДЕЛЬТА БАНК", м. Київ
до відповідача-1: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ
відповідача-2: Публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк", м. Харків
про стягнення 1 831 030,75 грн.
Суддя Ярошенко В.І.
Без представників сторін
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.10.2014 порушено провадження у справі та її розгляд призначено на 27.10.2014.
27.10.2014 відповідач-1 надіслав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що заборгованість перед Акціонерним товариством "УкрСиббанк" була погашена шляхом реалізації заставного майна та списанням банком залишку заборгованості з резервного фонду банку (докази знаходяться у матеріалах справи).
Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідом. Про дату, місце та час проведення судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення ПАТ "УкрСиббанк" ухвали суду (арк. с. 47).
17.11.2014 представники сторін подали клопотання про продовження строку розгляду спору на п'ятнадцять днів.
Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідом. Про дату, місце та час проведення судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення ПАТ "УкрСиббанк" ухвали суду (арк. с. 54).
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2014 залучено до участі в справі в якості відповідача-2 Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк", розгляд справи відкладено на 19.01.2015.
Представник відповідача-2 у судове засідання 19.01.2015 не з'явився, витребувані вищезазначеними ухвалами суду документи, до суду не надав, причини неявки суду не повідом. Про дату, місце та час проведення судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення ПАТ "УкрСиббанк" ухвали суду (арк. с. 58).
Ухвалою суду від 19.01.2015 розгляд справи відкладено на 27.01.2015 та зобов'язано відповідача-2 надіслати на адресу сторін відзив на позовну заяву. Докази надсилання надати до суду; надати докази існування кредитних відносин між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством "Укрсиббанк" на момент укладання договору купівлі продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.11 укладеного між Публічним акціонерним товариством "Укрсиббанк" та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк".
Також, даною ухвалою попереджено Публічне акціонерне товариство "Укрсиббанк", що у разі невиконання вимог даної ухвали, будуть застосовані положення ст. 90 ГПК України з повідомленням Національного Банку України.
Ухвала суду від 19.01.2015 була отримана ПАТ "УкрСиббанк" - 26.01.2015 згідно з роздруківки з офіційного сайту "Укрпошти": www.ukrposhta.ua, що міститься у матеріалах справи (арк. с. 66).

Крім того, 21.01.2015 секретар судового засідання Господарського суду Дніпропетровської області телефонограмою (за телефоном 044-537-49-30) намагався оповістити ПАТ "УкрСиббанк" про місце, дату та час проведення наступного судового засідання у справі № 904/7804/14, від прийняття даної телефонограми представник останнього відмовився.

У судове засідання 27.01.2015 представник відповідача-2 не з'явився, причини неявки не повідом. Всі вищезазначені ухвали суду ПАТ "УкрСиббанк" залишені без виконання.

Матеріалами справи встановлено, що 19.12.2007 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, був укладений кредитний договір № 0, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 804 000 грн. з розрахунку 15 % річних за користування кредитними коштами за кредитним договором; 17 % річних за користування кредитними коштами понад встановлений кредитним договором строк.

08.12.2011 між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Однак, вже після укладання між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» договору купівлі-продажу від 08.12.2011, відповідачем за рахунок реалізації заставленого майна, була погашена заборгованість перед АТ "УкрСиббанк", що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження № 8696214 від 19.08.2008 та постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві від 22.12.2009, які залучені до матеріалів справи. а залишок суми боргу за кредитним договором, був списаний, що підтверджується банківською довідкою від 09.07.2013 № 54-2-599-10/79, виданою АТ "УкрСиббанк".

Отже, для повного та всебічного розгляду даної справи необхідна присутність ПАТ "УкрСиббанк" у судових засіданнях.

У відповідності до ст. 129 Конституції України, ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ст. ст. 4-5, 115 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що ухвали суду є обов'язковими до виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони мають право, зокрема, подавати докази та брати участь в їх дослідженні.

Водночас, ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено обов'язок доказування кожною стороною тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, в свою чергу ст. 65 названого Кодексу уповноважує господарський суд в разі недостатності доказів витребувати їх в порядку підготовки справи до розгляду.

До того ж, згідно з ч. 3 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Отже, недопустимими є дії сторін, спрямовані на зловживання своїми процесуальними правами.

Неподання або несвоєчасне подання доказів з неповажних причин, спрямоване на штучне затягування судового процесу, суперечить, зокрема, вимогам статті 6 Конвенції про захист праві людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

При цьому під затягуванням судового процесу розуміються дії або бездіяльність учасника судового процесу, спрямовані на неможливість початку розгляду судом порушеної провадженням справи; неможливість прийняття судом рішення в даному судовому засіданні; створення інших перешкод у вирішенні спору по суті з метою недосягнення результатів такого вирішення протягом установлених законом процесуальних строків.

Відповідні дії або бездіяльність з урахуванням обставин конкретної справи може розцінюватись господарським судом як зловживання процесуальними правами і тягти за собою, зокрема, як наслідок - винесення в установленому порядку окремої ухвали (стаття 90 Господарського процесуального кодексу України).

У відповідності до ст. 90 ГПК України, господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу. Окрема ухвала надсилається відповідним підприємствам, установам, організаціям, державним та іншим органам, посадовим особам, які несуть відповідальність за ухилення від виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі.

Відповідно до пункту 5.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (далі - Постанова № 18) окрема ухвала виноситься господарським судом за наявності умов, передбачених частиною першою статті 90 ГПК - виявлення при вирішенні спору порушень законності або недоліків у діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу (далі - підприємства і організації). При цьому господарський суд не обмежений колом ні учасників судового процесу у конкретній справі, ані загалом осіб, зазначених у статті 1 ГПК.

Згідно пункту 5.2. вказаної Постанови № 18 окрема ухвала виноситься, як правило, одночасно з рішенням зі справи. Водночас з урахуванням обставин конкретної справи (зокрема, у випадках, зазначених у підпунктах 3.12, 3.13 пункту 3 цієї постанови) суд може винести окрему ухвалу в будь-який момент часу в процесі розгляду справи.

Враховуючи викладене, з метою усунення порушень законності під час судового розгляду скарги, суд дійшов висновку про винесення окремої ухвали щодо другого відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 90 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Зобов'язати Національний Банк України (01601, Київ, вул. Інститутська, 9) вжити заходів реагування на бездіяльність Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" та невиконання ним вимог ухвал Господарського суду Дніпропетровської області від 27.10.2014, 17.11.2014, 09.12.2014 та 19.01.2015 у справі № 904/7804/14.

2. Про результати розгляду окремої ухвали повідомити суд у двотижневий термін.

3. Попередити посадових осіб Національний Банк України про встановлену ст. 185-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративну відповідальність за залишення посадовою особою без розгляду окремої ухвали суду або невжиття заходів до усунення зазначених в ній порушень закону, а так само за несвоєчасну відповідь на окрему ухвалу суду.

Суддя В.І. Ярошенко