ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2015 року Справа № 904/6552/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Величко Н.Л. (доповідач)

суддів: Іванова О.Г., Подобєда І.М.

секретар судового засідання: Погорєлова Ю.

За участю прокурора Горовий С.О. посвідчення № 016553 від 24.04.2013 року.

Представники сторін:

від позивача: Марка А.Г. представник, довіреність №б/н від 22.04.14;

Представники відповідача та третьої особи -1,2 у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроспейс», м. Дніпропетровськ

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2014 року

у справі № 904/6552/14

за позовом Заступника прокурора Сумської області в інтересах держави в особі Служби автомобільних доріг у Сумській області, м. Суми

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроспейс», м. Дніпропетровськ

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед»,

м. Дніпропетровськ

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3, с. Дзержинівка Солонянського району Дніпропетровської області

про стягнення 253 611,10 грн.

ВСТАНОВИВ:

1.Стислий виклад суті рішення місцевого господарського суду.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2014 року у справі № 904/6552/14 (суддя Мілєва І.В.) стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроспейс" на користь Служби автомобільних доріг у Сумській області 253 611,10 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроспейс" до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір 5072,22грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вимоги позивача з урахуванням збільшення є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд рішення.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроспейс" подано апеляційну скаргу про скасування рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2014 року у справі № 904/6552/14 та про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що вказане рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Скаржник зазначає, що ст.41 ГПК України встановлено, що для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам, які відповідають вимогам, Закону України «Про експертизу».

При розгляді справи суд у якості доказів суми матеріальної шкоди прийняв висновки експертного авто товарознавчого дослідження № 114 від 22.01.2014р. та № 1615 від 6.11.2014р. У висновку №114 зазначено, що розрахунок вартості ремонту виконано у відповідності з нормами, які розповсюджуються у Російській Федерації і не можуть бути застосовані в Україні, як зазначено у висновку він не є остаточний, ціни можуть змінюватися в залежності від цін торгуючих організацій, тому апелянт вважає, що цей висновок не може бути визнаний доказом, який вірно встановив суму матеріальної шкоди.

У Висновку №1165 від 6.11 2014р. використовувався висновок експертного авто товарознавчого дослідження № 114 від 22.01.2014р., тому заперечення щодо нього розповсюджуються і на висновок №1165.

Крім того, обидва висновки експертів не є висновками судової експертизи проведеної в порядку ст.41, 42 ГПК України, тому не можуть розглядатися судом як докази розрахунку матеріальної шкоди та такими, що підтверджують суму шкоди.

З посиланням на ст. 1172 ЦК України п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України за № 15 від 8.10.2004р. «Про деякі питання застосування законодавства про відповідальність за ухилення від сплати податків, зборів, інших обов'язкових платежів» зазначає, що відповідальність юридичної особи настає у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною юридичною особою у трудових відносинах, якщо шкода завдана працівником підчас виконання ним роботи зумовленої трудовим договором за завданням працедавця. Стверджує, що ОСОБА_3 під час скоєння ДТП не виконував свої трудові обов'язки, що виключає майнову відповідальність юридичної особи.

3. Доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Позивач та прокурор у відзиві на апеляційну скаргу з доводами та вимогами відповідача не згодні, просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення першої інстанції в силі.

Зазначають, що під час розгляду справи відповідачем висновки експертного авто товарознавчого дослідження та вартість матеріального збитку під сумнів не ставилися. При експертному дослідженні використана «Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», яка затверджена Мінюстом України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003р., додатком 8 якого рекомендовано використання комп'ютерної програми для складання кошторису відновлювального ремонту КТЗ іноземного виробництва «Silver DAT 11», російська версія - DAT-Рус, Німеччина, Росія.

В момент вчинення ДТП ОСОБА_3 виконував трудові обов'язки, діючи за розпорядженням керівництва «Агроспейс». Зазначене є підставою для застосування до відповідача відповідальності відповідно до ст.1172 ЦК України.

Третя особа відзиву на апеляційну скаргу не надала, рішення суду не заперечила.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.01.2015р. апеляційну скаргу було прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Величко Н.Л. (доповідач), судді - Березкіної О.В., судді - Дарміна М.О., розгляд скарги призначено в судовому засіданні на 21.01.2015р.

Розпорядженням секретаря судової палати Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.01.2015р. № 35, у зв'язку з виходом з відпустки суддів Іванова О.Г., Подобєда І.М. - членів постійно діючої колегії суддів, визначеної наказом голови суду № 50 від 20.10.2014р., сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя - Величко Н.Л., судді - Іванов О.Г., Подобєд І.М.

У судовому засіданні 21.01.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

4. Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський встановив наступні обставини:

Вироком Прилуцького місьрайонного суду Чернігівської області у справі №742/25/14 від 29.01.2014р. по обвинуваченню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який працює механіком сервісного відділу ТОВ «Агроспейс», визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та встановлено, що 31.10.2013р. близько 19 години ОСОБА_3 керуючи автомобілем марки ЗАЗ Lanos ЗНГ Фургон державний номерний знак НОМЕР_5 та рухаючись по дорозі Київ-Суми-Юнаківка на 164 км.+350м. в напрямку м. Прилуки, під час обгону з порушенням п.14.2 «в» Правил дорожнього руху України (перед початком обгону водій повинен переконатись в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані) виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення з автомобілем марки HYUNDAI Santa Fe державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_5, який здійснював рух по своїй смузі руху в зустрічному напрямку. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки ЗАЗ Lanos ЗНГ Фургон НОМЕР_5 ОСОБА_6 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні визнав себе винним у скоєнні кримінального правопорушення і пояснив суду, що він перебуваючи у трудових відносинах керував службовим автомобілем 31.10.2013р. не врахувавши у повній мірі дорожню обстановку він своєчасно не виявив перешкоди у вигляді зустрічного автомобіля та допустив з ним зіткнення.

Відповідно до вироку Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29.01.2014р. винним у скоєнні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнаний ОСОБА_3 (водій автомобіля ЗАЗ Lanos ЗНГ фургон, д/н НОМЕР_2). Вирок набрав законної сили 3.03.2014р.

Транспортний засіб Hyndai Santa Fe д/н НОМЕР_3 належить на праві власності Службі автомобільних доріг у Сумській області, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 04.07.2013р.

Транспортний засіб ЗАЗ Lanos ЗНГ фургон, д/н НОМЕР_2 належить на праві власності ТОВ "Агроспейс", відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 від 10.07.2013р. (а.с. 35). Цивільно-правова відповідальність власника застрахована згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності від 11.07.2013р. (поліс АС 2681769), укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроспейс" та Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія «Дніпроінмед» (а.с. 34)

22.01.2014р. Сумське відділення при Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. М. С. Бокаріуса надало висновок експертного автоварознавчого дослідження №114 (а.с. 16), яким визначено вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля марки Hyndai Santa Fe 2.2.CRDi, 2010р. випуску, колір коричневий номер кузова НОМЕР_4, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, на момент проведення дослідження - 157 976,54 грн.

12.02.2014р. позивач направив відповідачу претензію №11-2/159, в якій просив відшкодувати завдану шкоду у розмірі 157 976,54 грн.

20.11.2014р. прокурор подав заяву про збільшення розміру позовних вимог просить стягнути з відповідача 253 611,10 грн. матеріального збитку згідно з висновком експертного автоварознавчого дослідження №1615 від 06.11.2014р.

Згідно з висновком експертного автоварознавчого дослідження №1615 від 06.11.2014р. (а.с.77-80) вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля марки Hyndai Santa Fe 2.2.CRDi, 2010р. випуску, колір коричневий номер кузова НОМЕР_4, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, зазначена у висновку експертного автоварознавчого дослідження №114 від 22.01.2014р. на час проведення дослідження складає 253 138,78грн.

08.12.2014р. ОСОБА_3 подав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що він є винуватцем ДТП, яке було скоєно 31.10.2013р. не під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

З наданого позивачем протоколу допиту (у кримінальному провадженні) ОСОБА_6- потерпілого внаслідок ДТП - вбачається, що 31.10.2013р. близько 04 години згідно з розпорядженням керівництва ТОВ «Агроспейс» він з ОСОБА_3 виїхали з м.Дніпропетровськ в м. Чернігів для проведення сервісного обслуговування на автомобілі ЗАЗ Lanos ЗНГ фургон державний номерний знак НОМЕР_2,, яким керував ОСОБА_3, а близько 19 години по автодорозі Київ-Суми сталось ДТП.

5. Мотиви, з яких виходила апеляційна інстанція при винесенні постанови:

Відповідно до ч.1 ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.35 Господарського процесуального кодексу України вирок суду з кримінальної справи, що набрав законної сили, є обов'язковим для господарського суду при вирішенні спору з питань чи мали місце певні дії та ким вони вчинені.

Таким чином, обставини, які встановлені вироком суду є обов'язковими для господарського суду і звільнені від доказування.

Статтею 36 Господарського процесуального кодексу встановлено, що письмовими доказами у справі є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Враховуючи, що вироком суду встановлено, що ОСОБА_3, перебуваючи у трудових відносинах, керував службовим автомобілем марки ЗАЗ Lanos ЗНГ Фургон державний номерний знак НОМЕР_5 ,31.10.2013р. близько 19 години рухаючись по дорозі Київ-Суми-Юнаківка на 164 км.+350м. в напрямку м. Прилуки, під час обгону з порушенням п.14.2 «в» Правил дорожнього руху України виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення з автомобілем марки HYUNDAI Santa Fe державний номерний знак НОМЕР_3 , з протоколу допиту (у кримінальному провадженні) ОСОБА_6- потерпілого внаслідок ДТП - вбачається, що 31.10.2013р. близько 04 години згідно з розпорядженням керівництва ТОВ «Агроспейс» він з ОСОБА_3 виїхали з м. Дніпропетровськ в м. Чернігів для проведення сервісного обслуговування на автомобілі ЗАЗ Lanos ЗНГ фургон державний номерний знак НОМЕР_2, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що належними та допустимими доказами доведено, що ОСОБА_3 скоїв ДТП під час виконання ним трудових обов'язків з ТОВ "Агроспейс", якому належить транспортний засіб на праві власності та не прийнятв у якості доказу письмові пояснення ОСОБА_3, що ним здійснено ДТП не під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків, оскільки ці пояснення спростовані матеріалами справи .

Згідно ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків (ч.1 ст.1172 Цивільного кодексу України).

Відповідно д ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Стаття 1187 Цивільного кодексу України відноситься до спеціальних деліктів, які передбачають особливості суб'єктного складу відповідальних осіб .

Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України таким суб'єктом є особа, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом,механізмом,іншим об'єктом, утримання якого створює підвищену небезпеку.

З вище зазначених підстав судова колегія відхиляє доводи апеляційної скарги відповідача про те, що він не є відповідальною особою за шкоду завдану його працівником згідно ст.1172 ЦК України.

Посилання апелянта на те, що господарський суд повинен був відповідно до ст. 41, 42 Господарського процесуального кодексу для визначення розміру шкоди призначити судову експертизу, то колегія зазначає, що автотоварознавче дослідження проведено Сумським відділенням при Харківському науково-дослідному інституті судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, виконання експертного дослідження здійснено судовим експертом сектору криміналістичних та спеціальних досліджень, який має вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень спеціаліста, 4 клас судового експерта за експертною спеціальністю 12.2- «визначення вартості колісних транспортних засобів, розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу», свідоцтво судового експерта № 796, видане 12.03.2013р. і дійсне до 12.03.2018р. є письмовим доказом, яке оцінено судом поряд з іншими доказами у справі.

Під час провадження у справі відповідач не піддавав сумніву суму шкоди визначену автотоварознавчим дослідженням, не заявляв клопотання про призначення судової експертизи, у зв'язку з необхідністю роз'яснення питань щодо розміру шкоди, висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами встановленими ст.43 Господарського процесуального кодексу, тому не призначення судом першої інстанції судової експертизи не є порушенням процесу.

Посилання відповідача на те, що при визначенні розміру шкоди, були використані нормативні акти Російської Федерації, які не підлягають застосуванню на території України, то судова колегія зазначає, що при дослідженні була використана «Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», яка затверджена наказом Мінюсту України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003р., додатком 8 якого рекомендовано до використання комп'ютерну програму для складання кошторису відновлювального ремонту КТЗ іноземного виробництва «Silver DAT 11», російська версія - DAT Marktspiegel, DAT-Рус, Німеччина, Росія.

Таким чином, суд першої інстанції з дотриманням ст.43 ГПК України встановив обставини справи, які мають значення для правильного вирішення спору та правомірно задовольнив вимоги щодо відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі відповідно до реальної вартості відновлювального ремонту автомобіля на час розгляду справи на загальну суму 253 611,10 грн.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору по суті судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроспейс», м. Дніпропетровськ залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2014 року у справі № 904/6552/14 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови виготовлено 23.01.2015р.

Головуючий суддя Н.Л. Величко

Суддя О.Г. Іванов

Суддя І.М. Подобєд