ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року Справа № 910/18629/13
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Божок В.С.- головуючого, Костенко Т.Ф., Сибіги О.М.
перевіривши матеріали касаційної скаргизаступника прокурора міста Києва
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 18.11.2014
у справігосподарського суду міста Києва
за позовомзаступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради
дотовариства з обмеженою відповідальністю "ОСКА 1"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача1) комунальне підприємство "Київтранспарксервіс" 2) департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачакомунальне підприємство "Деснянськпарксервіс"
прозвільнення та повернення земельної ділянки
в судовому засіданні взяли участь представники:
від позивача:Савицька О.В., старший прокурор відділу Генеральної прокуратури України, посв. №015589 від 13.03.2013;
від відповідача:Дудник С.В. - дов. №7 від 21.03.2014;
від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:1)Глущенко М.М. - дов. №11 від 25.12.2014; 2)не з'явились;
від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:не з'явились;
від Генеральної прокуратури України:Савицька О.В., старший прокурор - посв. №015589 від 13.03.2013;
ВСТАНОВИВ:

Рішенням від 11.03.2014 господарського суду м. Києва (судді: Удалова О.Г. - головуючий, Бондаренко Г.П., Любченко М.О.) позовні вимоги задоволено. Зобов'язано ТОВ "ОСКА-1" звільнити земельну ділянку площею 0,63 га по вул. Бальзака 16-18 у Деснянському районі м. Києва, що використовується під розміщення автостоянки, повернути її Київській міській раді та привести у придатний для використання стан, з підстав того, що в матеріалах справи відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують правомірне використання відповідачем спірної земельної ділянки.

Постановою від 18.11.2014 Київського апеляційного господарського суду (судді: Шаптала Є.Ю. - головуючий, Гончаров С.А., Скрипка І.М.) рішення від 11.03.2014 господарського суду м. Києва скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволені позову відмовлено. Постанова мотивована тим, що позивач всупереч ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України не довів наявність правових підстав для звільнення та повернення спірної земельної ділянки.

Не погоджуючись з постановою апеляційного господарського суду Прокуратура м. Києва звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою і просить її скасувати, посилаючись на невідповідність висновків викладених в оскаржуваній постанові обставинам справи, що призвело до порушення апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права, а саме ст.ст. 152, 212 Земельного кодексу України; ст.ст. 33, 43 Господарського процесуального кодексу України.

Відзиви на касаційну скаргу інші учасники судового процесу не надали.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оспорюваного судового акта, знаходить необхідним в задоволені касаційної скарги відмовити.

Господарськими судами встановлено, що відповідно п.2 рішення Київської міської ради "Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею" №380-1/1814 від 28.03.2002, затверджений проект відведення земельних ділянок Деснянській районній у м. Києві державній адміністрації для експлуатації та обслуговування автостоянок вздовж лінії швидкісного трамваю (Троєщина - Осокорки) на вул. Оноре де Бальзака у Деснянському районі м. Києва, а також передано Деснянській районній у м. Києві державній адміністрації, за умови виконання п. 2.1 цього рішення, в короткострокову оренду на 5 років земельні ділянки загальною площею 13,62 га в межах червоних ліній для експлуатації та обслуговування автостоянок вздовж лінії швидкісного трамваю (Троєщина - Осокорки) по вул. Оноре де Бальзака у Деснянському районі м. Києва за рахунок земель міської забудови.

Рішенням Київської міської ради № 216/1090 від 27.11.2003 "Про заходи щодо поліпшення роботи по організації дорожнього руху, розвитку мережі паркінгів, автостоянок, місць для паркування та інших об'єктів дорожнього сервісу в м. Києві" рекомендовано районним у місті Києві радам створити комунальні підприємства по паркуванню та зберіганню транспортних засобів.

На виконання вказаного вище рішення Деснянською районною у м. Києві радою створено КП "Деснянськпарксервіс".

16.12.2003 на підставі вказаного вище рішення, Київська міська рада та Деснянська районна у місті Києві державна адміністрація уклали договори оренди вищевказаних земельних ділянок № 62-6-00101, № 62-6-00103, № 62-6-00107, № 62-6-00099, № 62-6-00110, № 62-6-00111, № 62-6-00113, № 62-6-00108, № 62-6-00114, № 62-6-00112, № 62-6-00106, № 62-6-00104, № 62-6-00105, № 62-6-00102, № 62-6-00100.

26.06.2007 рішенням Київської міської ради №930/1591 "Про вдосконалення паркування автотранспорту в м. Києві" визначено КП "Київтранспарксервіс" єдиним оператором з паркування транспортних засобів. Також даним рішенням змінено п.3 рішення Київської міської ради №216/1090 від 27.11.2003 "Про заходи щодо поліпшення роботи по організації дорожнього руху, розвитку мережі паркінгів, автостоянок, місць для паркування та інших об'єктів дорожнього сервісу в м. Києві", зазначено, що абзац другий та третій пункту 3 вважати таким, що втратив чинність без зазначення правових підстав скасування.

Приписами ст. 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Згідно ч.10 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Здійснюючи системний аналіз наведених положень Конституції та законів України Конституційний суд України у своєму рішенні №7-рп/2009 від16.04.2009 зазначив, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб судом загальної юрисдикції, тобто в судовому порядку. Проте, це не позбавляє орган місцевого самоврядування права за власною ініціативою або ініціативою інших заінтересованих осіб змінити чи скасувати прийнятий ним правовий акт, якщо це прямо передбачено законами України (у тому числі і з мотивів невідповідності Конституції чи законам України).

Однак, Конституційний суд України зазначає, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами. Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Те, що п. 4 рішення Київської міської ради №930/1591 від 26.06.2007 в частині визнання таким, що втратив чинність абзац другий та третій п. 3 свого рішення №216/1090 від 27.11.2003 суперечить вимогам Конституції України, було предметом дослідження у справі №36/234, де постановою Київського апеляційного господарського суду України від 14.12.2011, яка є чинною, визначено, що рішення Київської міської ради №930/1591 від 26.06.2007 в частині вважати таким, що втратив чинність абзац другий та третій пункту 3 рішення № 216/1090 від 27.11.2003, суперечить Конституції України та Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", у зв'язку з чим, в силу ст.4 Господарського процесуального кодексу України, не підлягає застосуванню. Такого ж висновку дійшов господарський суд м. Києва у справі №6/385, рішення суду від 05.11.2009, яке постановою Вищого господарського суду України від 14.04.2010 залишено без змін. Рішення є чинним.

Господарськими судами встановлено, що п. 1.2 рішення Київської міської ради "Про ліквідацію районних комунальних підприємств з паркування транспортних засобів" №377/6593 від 27.10.2011, вирішено ліквідувати КП "Деснянськпарксервіс" (третя особа-3).

Пунктом 4 вищевказаного рішення доручено районним в місті Києві державним адміністраціям передати до комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтранспарксервіс" та закріпити за ним на праві господарського відання майно підприємств, зазначених у пункті 1 цього рішення, що залишиться після процедури ліквідації.

07.12.2011 КП "Київтранспарксервіс" (третя особа-1) та ТОВ "ОСКА-1" (відповідач) уклали договір №ДНП-2011-12/22 про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування.

Відповідно п. 1.1 вказаного вище договору, третя особа-1 надає за плату відповідачу право на організацію та експлуатацію 99 (дев'яносто дев'яти) місць для платного паркування транспортних засобів, а також 11 (одинадцять) спеціальних місць для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять інвалідів, що розташовані на паркувальному майданчику за адресою: м. Київ, Деснянський р-н, вул. Бальзака, 16-18, в межах ІІІ територіальної зони паркування м. Києва, а також здійснення розрахунків з юридичними та фізичними особами та паркування їхнього автотранспорту.

За п.п. 5.1 та 5.2 договору №ДНП-2011-12/22, цей договір вважається укладеним і набирає чинності з 01.01.2012 і діє до 31.12.2012. Якщо за місяць до закінчення терміну дії договору одна із сторін письмово не повідомить іншу сторону про його розірвання, договір вважається продовженим ще на один рік.

Пунктом 5.9 договору сторони обумовили, що після закінчення дії договору, втрати чинності або його розірвання (крім випадку оформлення права власності/права користування земельною ділянкою у встановленому чинним законодавством порядку) відповідач втрачає право на експлуатацію об'єкту. Об'єкт договору підлягає негайному поверненню третій особі-1.

КП "Київтранспарксервіс" направило на адресу ТОВ "ОСКА-1" листи №3860/63 від 05.11.2012 та №194 від 24.01.2013, якими повідомило про закінчення терміну дії договору № ДНП-2011-12/22 від 07.12.2011 та пропонувало укласти новий договір, а також попереджало, що у випадку не укладення нового договору ТОВ "ОСКА-1" повинно звільнити паркувальний майданчик, розташований за адресою: м. Київ, вул. Бальзака, 16-18.

Як встановлено господарськими судами, відповідач не звільнив паркувальний майданчик та не уклав нового договору оренди з КП "Київтранспарксервіс".

Листом №852/10/26-52-15-03-48 від 23.10.2013 Державна податкова інспекція у Деснянському районі Головного управління міндоходів у м. Києві повідомила, що станом на 23.10.2013 ТОВ "ОСКА-1" перебуває на обліку в ДПІ у Деснянському районі ГУ міндоходів у м. Києві та сплачує до бюджету земельний податок, згідно договору №81 від 31.12.2012, укладеного КП "Деснянськпарксервіс" та ТОВ "ОСКА-1" про надання послуг за земельну ділянку площею 11883 м. кв, розташовану за адресою: вул. Оноре де Бальзака, 16-24 у Деснянському р-ні м. Києва.

В матеріалах справи міститься даний договір № 81 від 31.12.2012. Предметом даного договору є співпраця КП "Деснянськпарксервіс" та ТОВ "ОСКА-1" з питань експлуатації та обслуговування місць тимчасового відстою транспорту, яке (які) розташовані вздовж лінії швидкісного трамваю, місцезнаходження та площа якого (яких) визначається у додатку до цього договору, тобто на спірній земельній ділянці.

Пунктом 1.2 договору № 81 передбачено, що метою даного договору є задоволення потреб відповідача у здійсненні підприємницької діяльності, пов'язаної з організацією та експлуатацією місць тимчасового відстою транспортних засобів шляхом взаємодії з третьою особою-3.

Відповідно п. 2.1.8 договору № 81, КП "Деснянськпарксервіс" зобов'язується здійснювати утримання плати за землю згідно з розрахунками, затвердженими у Деснянському районі міста Києва, від ТОВ "ОСКА-1" за укладеним договором з перерахуванням на рахунок Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації зарахування коштів в рахунок плати за землю, що нараховуються ДПІ Деснянському районі міста Києва.

З листа Постійної комісії з питань земельних відносин, містобудування та архітектури Київської міської ради №08/281-117 від 31.01.2013 вбачається, що на пленарному засіданні V сесії Київської міської ради VІ скликання 15.07.2010 за пропозицією депутата Київської міської ради було включено до порядку денного проект рішення "Про поновлення Деснянській районній у м. Києві раді договорів оренди земельних ділянок для експлуатації та обслуговування автостоянок на вул. Оноре де Бальзака вздовж лінії швидкісного трамваю (Троєщина - Осокорки) у Деснянському районі м. Києва" та по ньому прийнято позитивне рішення. Оскільки рішення Київської міської ради прийнято за відсутності проекту та матеріалів кадастрової справи А-13781, то воно не оформлене відповідно ст.29 Регламенту Київради.

Однак господарськими судами не встановлено чи було дане рішення оформлено в подальшому та чи приймалось Київською міською радою рішення щодо поновлення Деснянській районній у м. Києві раді договорів оренди земельних ділянок.

Предметом спору у даній справі є вимога заступника прокурора м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради про зобов'язання ТОВ "ОСКА-1" звільнити земельну ділянку площею 0,63 га по вул. Бальзака 16-18 у Деснянському районі м. Києва, що використовується під розміщення автостоянки та повернути її Київській міській раді привівши у придатний для використання стан.

Згідно ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосфера, повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади.

Відповідно ст. 2 Земельного кодексу України до земельних відносин належать відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Статтями 123 та 124 Земельного кодексу України визначено порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування та, зокрема, встановлено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди землі.

Способом волевиявлення ради, яка здійснює право власності від імені відповідної територіальної громади, щодо регулювання земельних відносин є прийняття рішення сесії.

За приписами ст.ст. 125 та 126 Земельного кодексу України, право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Право власності та право постійного користування на земельну ділянку посвідчується державними актами, а право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Колегія суддів Вищого господарського суду України відзначає, що вирішуючи даний спір для з'ясування питання щодо дотримання процедури надання цієї земельної ділянки в оренду чи користування відповідно до норм земельного законодавства господарським судам необхідно з'ясувати кому Київською міською радою була надана в оренду оспорювана земельна ділянка, чи були наділені Київською міською радою КП "Деснянськпарксервіс" та КП "Київтранспарксервіс" правом передавати в оренду та розпоряджатись оспорюваною земельною ділянкою.

Відповідно до вимог ст.43 Господарського процесуального кодексу України, аналіз та оцінка викладених в позовній заяві обставин та доданих доказів здійснюється виключно при розгляді справи по суті.

Однак, колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу, що господарські суди при вирішенні спору не виконали вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України та не дослідили всіх обставин справи.

Неповне з'ясування всіх обставин справи, які мають значення для справи, дає підстави для скасування ухвалених у справі судових рішень та передачі справи на новий розгляд.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки господарського суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

При вирішенні спору господарський суд зобов'язаний прийняти рішення, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні господарського суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Зважаючи на те, що відповідно ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

При новому розгляді справи необхідно повно та всебічно з'ясувати всі обставини справи, дати їм належну правову оцінку та постановити законне та обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.1115, п.3 ст.1119, ст.11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

В задоволені касаційної скарги відмовити.

Постанову від 18.11.2014 Київського апеляційного господарського суду та рішення від 11.03.2014 господарського суду м. Києва зі справи №910/18629/13 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до господарського суду м. Києва.

Головуючий В.С. Божок

Судді Т.Ф. Костенко

О.М. Сибіга