РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/27136/14 20.01.15

Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна"

до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт"

про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 13 601,00 грн.

Представники сторін:

від позивача: Скоповська Х.М. - представник за довіреністю № 653 від 31.12.2014 року;

від відповідача: не з'явився.

встановив :

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт" про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 13 601,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28.05.2013 року між ним та Товчигою Олександром Олеговичем укладено договір автомобільного страхування №23/ТЗ/0009001/2.1.5.1, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземних транспортних засобів, а саме автомобіля «Хонда», державний реєстраційний номер АА 62-88 ВІ.

22.03.2014 року на вул. Ольжича, 5 в м. Києваі мала місце дорожньо-транспортна пригода.

Громадянин Довгопол Володимир Григорович, керуючи автомобілем «Хонда» державний реєстраційний номер ВЕ 83-52 ВС, допустив зіткнення із застрахованим ТЗ;

Позивачем виплачено страхове відшкодування в загальному розмірі 13 601,00 грн.

Цивільну відповідальність винуватця ДТП застраховано у відповідача.

У зв'язку з вищезазначеним, позивач звернувся до суду.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 08.12.2014 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 22.12.2014 року.

17.12.2014 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва відповідач подав відзив на позовну заяву.

22.12.2014 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва від МТСБУ надійшла витребувана інформація.

В судове засідання 22.12.2014 року представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали суду від 08.12.2014 року не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 015.

Представник позивача не виконав вимоги ухвали суду від 08.12.2014 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 22.12.2014 року розгляд справи відкладено на 20.01.2015 року.

25.12.2014 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва позивач подав документи по справі.

В судове засідання 20.01.2015 року представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали суду від 08.12.2014 року не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 010.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 03.04.2014 року справа №761/9396/14-п №3/761/2174/2014, Довгопол В.Г. 22.03.2014 року приблизно о 14:15 в дворі буд. №5 по вул. Ольжича в м. Києві, керуючи автомобілем «Хонда Цивік» державний номерний знак АА 7547 ЕС, рухаючись заднім ходом, не переконався, що не створить перешкод іншим учасникам руху, не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Хонда СР-В» державний номерний знак АА 6288 ВІ, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Вищевказаною постановою, Довгопола Володимира Григоровича притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу на користь держави у розмірі 425 грн.

Відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту №23/ТЗ0009001 від 28.05.2013 року, укладеного між ПАТ "СК "Країна" та Товчегою Олександром Олеговичем, застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Honda CR-V» д.н.з. АА6288ВІ.

Згідно з додатковою угодою №1 до договору №23/ТЗ0009001 від 28.05.2013 року, 10.06.2013 року сторони викласти п.3 договору в новій редакції, та визначити, що вигодо набувачем є АТ «Банк Богуслав».

Відповідно до звіту №1965 про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу 09.04.2014 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ «Honda CR-V» д.н.з. АА6288ВІ в результаті його пошкодження складає 13 916,40 грн.

Відповідно до рахунку-фактури №Ми-0000016 від 07.04.2014 року (на суму 13 448,00 грн.) та рахунку-фактури №Ми-0000068 від 19.05.2014 року (на суму 16 026,00 грн.) складеного ФОП Миронцем О.М., загальна вартість відновлювального ремонту застрахованого авто становить 29 474,00 грн.

В матеріалах справи наявний лист ПАТ «Банк Богуслав» вих.№62/22 від 01.04.2014 року, в якому вигодонабувач зазначає, що не заперечує щодо виплати страхового відшкодування по страховому випадку, що стався з автомобілем «Honda» д.н.з. АА6288ВІ 22.03.2014 року, безпосередньо на рахунок станції технічного обслуговування.

Відповідно до страхового акту №23/23181/2.1.5.1 від 20.05.2014 року позивачем вирішено виплатити страхове відшкодування в розмірі 11 023,00 грн. (отримувачем страхового відшкодування є ФОП Миронець О.М.).

Також, згідно страхового акту №23/23181/2.1.5.1 від 31.07.2014 року позивачем вирішено виплатити страхове відшкодування в розмірі 2 578,00 грн. (отримувачем страхового відшкодування є ФОП Миронець О.М.).

Позивачем було сплачено страхове відшкодування на загальну суму 13 601,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями №2056 від 21.05.2014 року на суму 11 023,00 грн. та № 3497 від 31.07.2014 року на суму 2 578,00 грн.

Згідно з ч.1 статті 16 Закону України "Про страхування", договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно статті 20 Закону України "Про страхування", страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Відповідно до ч.1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов.

Цивільна відповідальність власника транспортного засобу автомобіля «Honda Civic» д.н. АА 7547 ЕС, застрахована приватним акціонерним товариством "Страхова компанія «Український страховий стандарт» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/1349583 (строк дії з 18.03.2013 року по 17.08.2014 року).

Так, до публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" у порядку регресу перейшло право на отримання від відповідача компенсації шкоди.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Для врегулювання спору мирним шляхом позивач направив відповідачу претензію (відповідно до вимог ст.. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») вих. №3615 від 06.06.2014 року та доповнення до претензії вих. №5782 від 05.09.2014 року.

Суд не погоджується з твердження відповідача проте, що розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля автомобілем «Honda» д.н.з. АА6288ВІ належним чином не оцінений та не встановлений.

Оскільки, відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" оцінка майна є обов'язковою при визначенні збитків або розміру відшкодування.

Статтею 5 цього ж Закону визначено вичерпний перелік суб'єктів оціночної діяльності.

Отже, законодавчо встановлена вимога проведення оцінки майна (визначення розміру шкоди) зумовлена тим фактом, що лише фахівець з відповідною кваліфікацією, на підставі отриманого в установленому законодавством України порядку свідоцтва, з необхідним рівнем освіти, на підставі розроблених законодавчих стандартів, нормативів та з використанням спеціальних знань, рекомендацій - в праві визначати характер, обсяг пошкоджень та необхідні дії по їх усуненню, надати відповідь стосовно розміру заподіяної шкоди, визначати наявність причинно-наслідкового зв'язку між ДТП та його наслідками.

Так, вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ «Honda CR-V» д.н.з. АА6288ВІ в результаті його пошкодження складає 13 916,40 грн., відповідно до рахунків-фактур ФОП Миронцем О.М., загальна вартість відновлювального ремонту застрахованого авто становить 29 474,00 грн., а позивачем виплачено страхове відшкодування в розмірі 13 601,00 грн.

Абзацом другим пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Пунктом 2 полісу №АЕ/1349583 передбачено, що франшиза складає 0,00 грн.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 13 601,00 грн. в порядку регресу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.32, ч.1 ст.33, ст.ст. 34, 44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія «Український страховий стандарт» (04073, м. Київ, пров. Балтійський, будинок 20, ідентифікаційний код 22229921) на користь публічного акціонерного товариства "Страхова компанія «Країна» (04176, м. Київ, вулиця Електриків, будинок 29А, ідентифікаційний код 20842474) страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 13 601 (тринадцять тисяч шістсот одна) грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 26.01.2015 року.

Суддя С.М.Мудрий