РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/26529/14 13.01.15

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування "
до Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно - страхова компанія"
про відшкодування шкоди в порядку регресу 49 747,41 грн.

Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача Чайковська Л.Б. (дов. № 3687/18 від 26.11.2014 року)
від відповідача не з'явився

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 13 січня 2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" (надалі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно - страхова компанія" (надалі по тексту - відповідач) про відшкодування шкоди в порядку регресу 49 747,41 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.12.2014 року порушено провадження у справі № 910/26529/14, слухання справи призначено на 13.01.2015 року.

17.12.2014 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшов лист на виконання вимог ухвали суду від 01.12.2014 року.

23.12.2014 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли документи на часткове виконання вимог ухвали суду.

06.01.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

У судовому засіданні 13.01.2015 року представник позивача надав документ, на виконання вимог ухвали суду та усні пояснення по справі, в яких підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 13.01.2015 року не з'явився.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, відповідач зареєстрований за адресою: 03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 145, на яку було відправлено ухвали суду у справі № 910/26529/14.

У відповідності з положеннями пункту 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається за повідомленою сторонами господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки, про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані позивачем матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд -

ВСТАНОВИВ:

08.11.2013 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" (страховик) та Служаєвою О.О. (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 294218Га/13к/ки, відповідно до умов якого страховик зобов'язувався відшкодувати збитки, що могли настати у зв'язку з пошкодженням або знищенням автомобіля марки "Honda", державний номер АН 1558 ЕН.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.02.2014 року на бульварі Чоколівському в м. Києві сталась дорожньо - транспортна пригода (надалі по тексту - ДТП) за участю автомобіля марки "Honda", державний номер АН 1558 ЕН та автомобіля марки "Опель", державний номер АА 5485 КК, яким керував Овсієнко Т.С.

ДТП сталася в результаті порушення Овсієнко Т.С. правил дорожнього руху України, останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення згідно з постановою Солом'янського районного суду міста Києва від 18.03.2014 року у справі № 760/3024/14-п.

Цивільно-правова відповідальність Овсієнко Т.С. за шкоду завдану майну третіх осіб під час ДТП за участю автомобіля марки "Опель", державний номер АА 5485 КК, була застрахована Приватним акціонерним товариством "Українська охоронно - страхова компанія", що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/1860651 від 01.05.2014 року.

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки "Honda", державний номер АН 1558 ЕН, отримав механічні пошкодження.

Позивач, враховуючи умови страхування, визначив розмір страхового відшкодування в сумі 49 747,41 грн., про що склав страховий акт № 1.001.14.02230/VESKO7085 від 11.03.2014 року, страховий акт № 1.001.14.02230/VESKO13688 від 12.05.2014 року та розрахунок страхового відшкодування.

Відповідно до звіту про оцінку колісного транспортного засобу № 058/14 від 20.03.2014 року, в результаті його пошкодження при ДТП складеного Фізичною особою - підприємцем Вовк Сергій Григорович вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки "Honda", державний номер АН 1558 ЕН, в результаті його пошкодження при ДТП складає 41 063,66 грн.

Відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту № 294218Га/13к/ки від 08.11.2013 року, страхове відшкодування позивачем було сплачено в розмірі 49 747,41 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 95 087 від 12.03.2014 року та № 107 465 від 13.05.2014 року (належним чином засвідчена копія додана до матеріалів справи).

Зважаючи на вищенаведене 15.10.2014 року, позивач, з посиланням на статтю 27 Закону України "Про страхування" та статті 993, 1191 Цивільного кодексу України звернувся до відповідача з вимогою про відшкодування шкоди, завданою внаслідок ДТП в порядку регресу за вих. № 1085/02230/УБК.

Приймаючи до уваги ліміт відповідальності відповідача та розмір франшизи, які передбачені полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі № АС/1860651 від 01.05.2014 року, позивач просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 49 747,41 грн.

Проте, відповідач жодним чином не відреагував на зазначену регресну вимогу, на момент подання позовної заяви, відповідачем страхове відшкодування на користь позивача сплачене не було.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, на подання відзиву на позов, жодних заперечень на спростування наведених позивачем обставин суду не надав.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що транспортним засобом "Опель", державний номер АА 5485 КК, яким керував Овсієнко Т.С., цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем, що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/1860651 від 01.05.2014 року, спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди застрахованому у позивача автомобілю марки "Honda", державний номер АН 1558 ЕН.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вина водія який керував автомобілем "Опель", державний номер АА 5485 КК, встановлена у судовому порядку, що підтверджується постановою Солом'янськогоо районного суду містаКиєваа від 18.03.2014 року у справі № 760/3024/14-п.

Як вже було зазначено судом, цивільно-правова відповідальність вказаної особи була застрахована у відповідача на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/1860651 від 01.05.2014 року.

Пунктом 37.4 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" передбачено право страховика за договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Таким чином, відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля марки "Honda", державний номер АН 1558 ЕН відповідно до положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" в межах, передбачених полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/1860651 від 01.05.2014 року, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту № 294218Га/13к/ки від 08.11.2013 року, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Зважаючи на вищезазначене, суд приходить до висновку, що вимога позивача підлягає частковому задоволенню, у зв'язку з тим що позивач не зменшив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілого на суму франшизи, яка встановлена полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/1860651 від 01.05.2014 року у розмірі 1 000,00 грн.

За таких обставин, сума страхового відшкодування становитиме: 49 747,41 грн. (загальний розмір матеріальної шкоди) - 1 000,00 грн. (сума франшизи) = 48 747,41 грн.

Витрати з судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 4, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно - страхова компанія" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 145, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ) 48 747 (сорок вісім тисяч сімсот сорок сім) грн., 41 коп. страхового відшкодування в порядку регресу, 1 790 (одну тисячу сімсот дев'яносто) грн. 27 коп. судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 19.01.2015 року

Суддя С.В. Стасюк