РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/24382/14 23.01.15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Мелагрейн»

До Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк»

Про розірвання договору та стягнення 44 367,05 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача Комаров М.І.,довіреність № б/н від 01.10.2014

від відповідача не з"явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Мелагрейн» (далі - позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» (далі - відповідач) про розірвання договору та стягнення 44 367,05 грн.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що відповідачем не виконуються умови договору № 23-140/ЮО від 13.01.2011р.

Ухвалою суду від 11.11.2014р. порушено провадження у справі № 910/24382/14 та призначено розгляд на 08.12.2014 р.

05.12.2014р. позивач подав через канцелярію суду документи по справі.

08.12.2014р. представник позивача у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі, надав пояснення по справі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав, про причини своєї відсутності суд не повідомив.

Суд відклав розгляд справи на 23.01.2015р., у зв'язку з відсутністю представника відповідача.

23.01.2015р. представник позивача у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, вимог ухвал суду не виконав, про причини своєї відсутності суд не повідомив.

Суд вирішив задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Мелагрейн» (далі - Позивач, Клієнт) та Публічним акціонерним товариством «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» (далі - Відповідач, Банк) 13.01.2011 року укладено договір банківського рахунку № 23-140/ЮО (далі - Договір) (копія додається), за яким Відповідачем відкрито поточний рахунок № 01 та здійснюється його розрахунково-касове обслуговування, отримується плата за обслуговування Клієнта згідно з Тарифами на операції та послуги Банку (надалі Тарифи), що є Додатком до Договору. Підписання договору клієнтом підтверджує отримання ним Тарифів та погодження з ними.

Вищевказаний Договір укладено сторонами шляхом підписання єдиного документа та не встановлено вимоги про обов'язкове нотаріальне посвідчення.

За вказаним Договором Відповідач взяв на себе зобов'язання, зокрема:

- після наданий Клієнтом заяви та-документів, повідомити номер рахунку Клієнта. Номер рахунку повідомляється шляхом заповнення відповідної графи Повідомлення про відкриття рахунку, яке подається Клієнтам до податкового органу;

- приймати і зараховувати на рахунок Клієнта грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження Клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проводити інші операції, які дозволені нормами чинного законодавства. Своєчасно здійснювати розрахункові операції відповідно до вимог нормативно-правових актів України;

- своєчасно надавати Клієнту виписки з його рахунку з поданням необхідних документів;

- гарантувати таємницю операцій по рахунках Клієнта;

- при необхідності надавати посадовим особам Клієнта усні консультації з питань розрахунково-касового обслуговування;

- проводити обов'язків продаж іноземної валюти, що надходить на користь клієнта, у строки та в порядку, що визначені законодавством України;

- здійснювати за заявою Клієнта купівлю та/або продаж іноземної валюти (п. п. 3.3.1. - 3.3.7 договору).

Станом на 06.05.2014р. на банківському рахунку позивача № 01 знаходились грошові кошти у розмірі 67 839,06 грн.

На звернення позивача, відповідач не реагував та не здійснював перерахування коштів за платіжними дорученнями позивача, що направлялись відповідачу.

Внаслідок невиконання відповідачем умов договору обслуговування банківського рахунку позивача, останній звернувся до голови правління відповідача з заявою, в якій повідомляв відповідача про закриття рахунку № 01, чим фактично розривав договірні відносини між сторонами.

Проте відповідач направив на адресу позивача лист № 12.1/8239 від 03.10.2014р., в якому не повідомляв про жодну дію, направлену на задоволення заяви позивача та закриття банківського рахунку.

Згідно доказів наданих позивачем та відповідачем на рахунку позивача станом на день подачі позову до суду знаходилось 36 767,13 грн. Окрім цього, 28.11.2014р. на рахунок позивача було перераховано грошові кошти контрагентом у розмірі 64 396,73 грн., тобто станом на 23.01.2015р. на рахунку позивача наявні грошові кошти у розмірі 101 164,46 грн.

У відповідності до п. 3.3.2. Договору, відповідач зобов'язаний проводити розрахункові операції за дорученням позивача у відповідності до діючих правил здійснення безготівкових розрахунків.

Пунктом 6.1 Договору передбачена відповідальність Банку за несвоєчасне зарахування сум, які належать Клієнту, у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Внаслідок неможливості врегулювати спір між сторонами в порядку ведення переговорів, позивач подав на розгляд суду позовну заяву, в якій просив розірвати договір банківського рахунку № 23-140/ЮО від 13.01.2011р., стягнути з відповідача 108 763,78 грн., з яких: 101 164,46 грн. - коштів, що знаходяться на рахунку № 01, 3676,77 грн. - штрафу, 534,89 грн. - 3% річних, 3387,66 грн. - пені та судові витрати у розмірі 3045,00 грн.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» Банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження, а за порушення строків, встановлених пунктами 8.1 та 8.2 цієї статті, банк, що обслуговує платника, несе відповідальність, передбачену цим Законом.

Так, відповідно до пунктів 32.1 та 32.2 ст. 32 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк, що обслуговує платника, та банк, що обслуговує отримувача, несуть перед платником та отримувачем відповідальність, пов'язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів.

У разі порушення банком, що обслуговує платника, встановлених цим Законом строків виконання доручення клієнта на переказ, цей банк зобов'язаний сплатити платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожен день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Таким чином, штраф передбачений ст. 32 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» розрахований позивачем вірно та становить 3 676,77 грн.

Відповідно до ч.6 статті 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування грошовими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом чи договором.

Облікова ставка Національного банку України станом на 06.05.2014р. складає 9,5 %., а отже розмір пені, яка підлягає стагення з відповідача складає 3387,66 грн.

Право учасників господарських відносин встановлювати інші ніж передбачено Цивільним кодексом України види забезпечення виконання зобов'язань визначено ч.2. статтею 546 Цивільного кодексу України, що узгоджується із свободою договору встановленою статтею 627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до договору; одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Ухилення відповідача від виконання платіжних доручень є незаконним та безпідставним, оскільки відповідно до вимог статті 1066 ЦК України Банк використовує кошти клієнта, гарантуючи його право безперешкодного розпорядження. Він не має права встановлювати непередбачені договором чи законом обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Статтею 1074 ЦК України не допускає обмежень прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами на його рахунку. Отже, дії відповідача, направленні на ухилення від повернення грошових коштів є протиправними. Крім того, Банком порушено ст. 526 ЦК України, згідно якої зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору.

Згідно ст. 1212 ЦК України, особа яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

У відповідності до ст. 1213 ЦК України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі, а у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Відповідно до ст. 652 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, у тому числі, припинення правовідношення.

Згідно з ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Відповідно до ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі викладеного, враховуючи, що наявні у справі матеріали свідчать про обгрунтованість вимог позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Позивач також просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 3045,00 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за витрати, пов'язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 173, 193 ГК України, ст.ст. 22, 33, 49, 81-1, 82-85 ГПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати договір банківського рахунку № 23-140/ЮО від 13.01.2011р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Мелагрейн» та Публічним акціонерним товариством «Міський комерційний банк».

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» (03141, м.Київ, вул. Солом'янська 33, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Мелагрейн» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського 83-А, ) 101 164 (сто одну тисячу сто шістдесят чотири) грн. 46 коп. - коштів, що знаходяться на рахунку № 01, 3676 (три тисячі шістсот сімдесят шість) грн. 77 коп. - штрафу, 534 (п'ятсот тридцять чотири) грн. 89 коп. - 3% річних, 3387 (три тисячі триста вісімдесят сім) грн. 66 коп. - пені, 3045 (три тисячі сорок п'ять) грн. - судового збору.

Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

(Повний текст рішення підписано 27.01.2015р.)

Суддя В.І.Мельник