РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 920/855/14 15.10.14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГ Імпекс»

до Публічного акціонерного товариства «Компанія «Райз»

про визнання третейської угоди недійсною.

Суддя Нечай О.В.

Представники сторін:

від позивача: Павленко В.В., за довіреністю

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду Сумської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АГ Імпекс» (далі - позивач) до Публічного акціонерного товариства «Компанія «Райз» (далі - відповідач) про визнання третейської угоди недійсною.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 21.05.2014 р. було порушено провадження у справі № 920/855/14 та призначено до розгляду на 04.06.2014 р.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 04.06.2014 р. справу № 920/855/14 було передано за територіальною підсудністю до господарського суду міста Києва.

13.06.2014 р. до господарського суду міста Києва надійшла справа № 920/855/14.

За результатами автоматичного розподілу справ вищезазначену справу було передано для розгляду судді Нечаю О.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.06.2014 р. справа № 920/855/14 була прийнята до провадження суддею Нечаєм О.В., розгляд справи призначено на 16.07.2014 р.

02.07.2014 р. до відділу діловодства господарського суду міста Києва від Постійно діючого Третейського суду при Сумській міжрегіональній товарній універсальній біржі надійшла відповідь на запит.

14.07.2014 р. до відділу діловодства господарського суду міста Києва від Реєстраційної служби Головного управління юстиції в Сумській області Міністерства юстиції України надійшла відповідь на запит.

16.07.2014 р. до відділу діловодства господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У судове засідання 16.07.2014 р. представники сторін не з'явилися.

Враховуючи те, що представники сторін у судове засідання 16.07.2014 р. не з'явились, а також у зв'язку із невиконанням відповідачем вимог ухвали господарського суду міста Києва від 16.06.2014 р., розгляд справи було відкладено на 13.08.2014 р.

13.08.2014 р. судове засідання не відбулось.

Розпорядженням Заступника Голови господарського суду міста Києва Ковтуна С.А. від 13.08.2014 р., у зв'язку з перебуванням судді Нечая О.В. у відпустці, справу № 920/855/14 було передано для розгляду судді Літвіновій М.Є.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.08.2014 р. справу № 920/855/14 було прийнято до провадження суддею Літвіновою М.Є., розгляд справи призначено на 15.10.2014 р.

Розпорядженням В.о. голови господарського суду міста Києва Ковтуна С.А. від 01.09.2014 р., у зв'язку з поверненням судді Нечая О.В. з відпустки, справу № 920/855/14 передано для розгляду судді Нечаю О.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.09.2014 р. справу № 920/855/14 було прийнято до свого провадження суддею Нечаєм О.В., розгляд справи призначено на 15.10.2014 р.

Представник позивача у судове засідання 15.10.2014 р. з'явився, надав суду свої пояснення, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 15.10.2014 р. не з'явився.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

18.04.2012 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «АГ Імпекс» (далі - позивач, покупець) та Публічним акціонерним товариством «Компанія «Райз» (далі - відповідач, постачальник) було укладено Договір поставки насіння с/г культур на умовах товарного кредиту (далі - Договір), відповідно до умов якого в терміни, визначені Договором, постачальник зобов'язується передати у власність покупця продукцію виробничо-технічного призначення, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його вартість (ціну), сплативши за нього визначену Договором грошову суму, а також сплатити відсотки за користування товарним кредитом в сумі, визначеній відповідно до умов Договору.

Відповідно до п. 9.8 Договору усі суперечки, розбіжності, вимоги і претензії, що виникли в ході виконання даного Договору (контракту) або у зв'язку з ним, або випливає з його, підлягають остаточному розгляду в Постійно діючому Третейському суді при Сумській міжрегіональній товарній універсальній біржі (поштова адреса: індекс 40000, м. Суми, а/с 36) відповідно до регламенту зазначеного суду одним із суддів одноособово.

На підставі цієї третейської угоди підлягають розгляду також будь-які інші суперечки між сторонами з питань цивільних і господарських правовідносин між ними, які не засновані на зазначеному в попередньому абзаці цього пункту договорі, але є наслідком визнання цього договору недійсним, або таким, котрий не був укладений.

Ця угода укладена сторонами на підставі й у відповідності зі статтями 1, 5, 6, 12 Закону України "Про третейські суди" від 11.05.2004 р. №1701-ІУ, статей 212, 626-628 Цивільного кодексу України.

Рішення Постійно діючого Третейського суду при Сумській міжрегіональній товарній універсальній біржі буде остаточним і обов'язковим для сторін і буде ними виконано в строки, зазначені в рішенні Постійно діючого Третейського суду при Сумській міжрегіональній товарній універсальній біржі.

Мотивуючи свою позовну заяву, позивач зазначає суду про те, що ним ставиться під сумнів правомірність утворення Постійно діючого Третейського суду при Сумській міжрегіональній товарній універсальній біржі, так як відсутні підтвердження відомостей про Сумську міжрегіональну товарну універсальну біржу.

З огляду на вищенаведене, позивач вважає, що третейське застереження, яке міститься у п. 9.8 Договору, повинно бути визнане судом недійсним.

Суд не погоджується з даною позицією позивача, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1 - 5 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про третейські суди» третейський суд - недержавний незалежний орган, що утворюється за угодою або відповідним рішенням заінтересованих фізичних та/або юридичних осіб у порядку, встановленому цим Законом, для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин.

Згідно з частина 1-3 ст. 8 Закону України «Про третейські суди» постійно діючі третейські суди можуть утворюватися та діяти при зареєстрованих згідно з чинним законодавством України:

- всеукраїнських громадських організаціях;

- всеукраїнських організаціях роботодавців;

- фондових і товарних біржах, саморегулівних організаціях професійних учасників ринку цінних паперів;

- торгово-промислових палатах;

- всеукраїнських асоціаціях кредитних спілок, Центральній спілці споживчих товариств України;

- об'єднаннях, асоціаціях суб'єктів підприємницької діяльності - юридичних осіб, у тому числі банків.

Постійно діючі третейські суди не можуть утворюватися та діяти при органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Утворення постійно діючого третейського суду компетентним органом суб'єктів, визначених у частині першій цієї статті, вимагає:

1) прийняття рішення про утворення постійно діючого третейського суду;

2) затвердження Положення про постійно діючий третейський суд;

3) затвердження регламенту третейського суду;

4) затвердження списку третейських суддів.

Згідно з частинами 1, 2 та 4, 5 ст. 9 Закону України «Про третейські суди» постійно діючий третейський суд підлягає державній реєстрації.

Державна реєстрація постійно діючого третейського суду здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації (легалізації) об'єднань громадян, інших громадських формувань, протягом п'ятнадцяти днів з дня подання його засновником заяви. До заяви додаються рішення про утворення постійно діючого третейського суду, затверджені Положення і регламент цього суду та список третейських суддів, копія статуту заявника.

Про державну реєстрацію постійно діючого третейського суду видається свідоцтво встановленого зразка.

Постійно діючий третейський суд визнається утвореним з моменту його державної реєстрації.

З метою з'ясування всіх обставин справи, судом було здійснено судовий запит № 06-37.1/920/855/14 до Міністерства юстиції України про надання суду інформації щодо існування Постійно діючого Третейського суду при Сумській міжрегіональній товарній універсальній біржі.

Листом № 10010/03.2-01 від 11.07.2014 р. Реєстраційна служба Головного управління юстиції у Сумській області Міністерства юстиції України повідомила суд про те, що Постійно діючий Третейський суд при Сумській міжрегіональній товарній універсальній біржі зареєстрований Головним управлінням юстиції у Сумській області 13 липня 2007 р., про що видано свідоцтво № 1, яке отримано засновниками 16.07.2007 р. Станом на 11.07.2014 р. документи щодо припинення діяльності даного третейського суду до реєстраційної служби не надходили.

Крім того, Постійно діючий Третейський суд при Сумській міжрегіональній товарній універсальній біржі надав суду належним чином засвідчені копії Регламенту та Положення про Постійно діючий Третейський суд при Сумській міжрегіональній товарній універсальній біржі.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» визначено, що Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - Єдиний державний реєстр) - автоматизована система збирання, накопичення, захисту, обліку та надання інформації про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України.

Частиною 2 ст. 33 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» передбачено, що юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

З інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, вбачається, що Сумська міжрегіональна товарна універсальна біржа станом на поточну дату не припинена, а доводи про відсутність відомостей про зазначену юридичну особу спростовуються наявними у матеріалах справи документами.

Згідно з статтями 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до абз. 4 п. 2.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» від 29 травня 2013 року N 11 (далі - Постанова № 11) вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Згідно з п. 2.5.1. Постанови № 11 визнання правочину (господарського договору) недійсним господарським судом є наслідком його вчинення з порушенням закону, а не заходом відповідальності сторін. Тому для такого визнання, як правило, не має значення, чи усвідомлювали (або повинні були усвідомлювати) сторони протиправність своєї поведінки під час вчинення правочину; винятки з цього правила можливі, якщо вони випливають із закону.

Відповідно до п. 2.11 Постанови № 11 недійсними частини правочину визнаються за загальними правилами визнання правочинів недійсними із застосуванням передбачених законом наслідків такого визнання.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про визнання третейської угоди недійсною не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 4, 49, 82-85 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Судовий збір покласти на позивача.

Повне рішення складено 20.10.2014 р.

Суддя О.В. Нечай