У Х В А Л А

Справа № 910/25017/14 16.12.14

За позовом Приватного акціонерного товариства "Альцест" (вул. Петропавлівська, 4, с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинський район, Київська область, 08130)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРСИКА" (просп. Червонозоряний, 119, м. Київ, 03039)

про стягнення 34 641,28 грн.

Суддя Селівон А.М.

Представники сторін:

від позивача: Жукотанська О.В., довіреність б/н від 30.10.2014;

від відповідача: не з'явились,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Альцест" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРСИКА" про стягнення 16 698,16 грн заборгованості, 616,24 грн процентів за користування грошовими коштами, 3 485,56 грн пені, 9 399,62 грн суми перерахунку вартості неоплаченого товару, 2 771,89 грн інфляційних втрат, а також судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1 827,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві посилається на невиконання відповідачем належним чином умов укладеного між сторонами договору купівлі-продажу № 14Цс2/2013 (з відстроченням платежу) від 17.07.2013 в частині оплати поставленого позивачем товару, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 16 698,16 грн, за наявності якої позивачем нараховано проценти за користування грошовими коштами, інфляційні втрати та пеню, а також здійснено перерахунок вартості неоплаченого товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2014 порушено провадження у справі № 910/25017/14 та призначено до розгляду на 16.12.2014.

У судове засідання 16.12.2014 з'явився уповноважений представник позивача.

Уповноважений представник відповідача у судове засідання не з'явився.

Копія ухвали суду про порушення провадження у справі від 17.11.2014, яка направлялась відповідачу на вказану в позовній заяві адресу, а саме: просп. Червонозоряний, 119, м. Київ, 03039, що співпадає з місцезнаходженням відповідача згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 24.10.2014, повернулась до суду неврученою адресату, у зв'язку з тим, що останній за зазначеною адресою не знаходиться.

Інші дані (адреси), за якими можна встановити місцезнаходження відповідача позивачу невідомі.

Пунктом 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (далі - Постанова № 18) роз'яснено, що за змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

З огляду на приписи ст. 64 Господарського процесуального кодексу України та п. 3.9.1 Постанови № 18 суд вважає, що відповідач повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Клопотання від представника позивача про здійснення фіксації судового засідання технічними засобами до суду не надходило. Засідання господарського суду по розгляду даної справи проведено без фіксації технічними засобами. Судовий процес відображено у протоколі судового засідання.

До початку судового засідання 12.12.2014 через канцелярію суду позивачем подано додаткові пояснення б/н від 14.12.2014, в яких надано суду письмове підтвердження про відсутність у провадженні господарських судів або інших органів, які в межах своєї компетенції вирішують господарські спори, справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, а також рішення цих органів з такого спору. Також у даних поясненнях позивач повідомив, що відповідач зобов'язаний оплатити поставлений позивачем товар протягом 15 днів з дати поставки товару згідно з видатковою накладною № 1807-2013 від 18.07.2013. Крім того, позивачем зазначено, що у п. 3.5 спірного договору для перерахунку вартості товару береться курс АТ "Райффайзен Банк Аваль", який публікується на офіційному сайті, що діє на дату повного розрахунку. Також позивачем зазначено, що положення чинного законодавства хоч і визначають національну валюту України як єдиний законний платіжний засіб на території України, однак не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов'язання у випадку зміни курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти. Разом з цим позивачем повідомлено, що заявок на поставку товарів від відповідача у письмовому вигляді не подавалося. Крім того, у даних поясненнях позивач зазначив, що товар по накладній № 1214477ЦС від 18.07.2013 був отриманий уповноваженою особою ТОВ Корсика» Чернишук-Березанська Оксана Іванівна на підставі довіреності № 1807-2013 від 18.07.2013 на отримання цінностей, за якою керівником ТОВ «Корсика» засвідчено підпис Чернишук-Березанської О. І. щодо отримання товару на суму 16 698,16 грн від АТ «Альцест». Довіреність № 1807-2013 від 18.07.2013 оформлена відповідно до вимог Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, та є належною правовою підставою для передання уповноваженій даною довіреністю особі товарно-матеріальних цінностей. Крім того, позивачем повідомлено, що додаткових угод, протоколів до договору № 14ЦС2/2013 від 17.07.2013, а також жодних інших договорів між сторонами не укладалось.

Додаткові пояснення з доданими документами судом долучено до матеріалів справи.

Крім того, до початку судового засідання 12.12.2014 через канцелярію суду позивачем подано заяву б/н від 08.12.2014 про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої останній просить суд збільшити розмір позовних вимог до 37 464,46 грн, а саме: 16 698,16 грн заборгованості, 255,28 грн пені, 669,76 грн 3 % річних, 3 239,44 грн інфляційних втрат, 14 932,00 грн перерахунку вартості товару, 1 669,82 грн 10 % штрафу.

Дану заяву судом розцінено, як заяву про збільшення розміру позовних вимог в частині перерахунку вартості товару, інфляційних втрат, 3 % річних, зменшення розміру позовних вимог в частині пені. Крім того, позивачем у даній заяві додатково заявлено позовну вимогу про стягнення 10 % штрафу у розмірі 1 669,82 грн, яку не було відображено у прохальній частині позовної заяви. На підтвердження направлення копії даної заяви відповідачу позивачем надано суду фіскальний чек № 9963 від 08.12.2014 та опис вкладення у цінний лист, з відбитком календарного штемпеля УДППЗ "Укрпошта", датованим 08.12.2014. На підставі вищевикладеного, а також у зв'язку з неявкою у судове засідання 16.12.2014 представника відповідача, у суду відсутні підстави вважати про те, що відповідач обізнаний з поданою позивачем заявою про збільшення розміру позовних вимог.

Заяву позивача б/н від 08.12.2014 про збільшення розміру позовних вимог з доданими документами судом долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 16.12.2014 представником позивача подано клопотання б/н від 16.12.2014 про продовження строку розгляду спору у даній справі на п'ятнадцять днів, яке долучено судом до матеріалів справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання заяви. Спір про стягнення заборгованості за опротестованим векселем має бути вирішено господарським судом у строк не більше одного місяця від дня одержання позовної заяви.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

У п. 3.8 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що продовження передбачених частинами першою і другою статті 69 ГПК строків вирішення спору можливе лише у виняткових випадках за клопотанням сторони і не більше як на п'ятнадцять днів (частина третя цієї статті ГПК); якщо таке продовження здійснюється два і більше разів, сукупна його тривалість також не може перевищувати п'ятнадцяти днів.

Чи є той чи інший випадок винятковим, вирішує суд з урахуванням конкретних обставин даної справи, в тому числі її складності, кількості учасників судового процесу, значного обсягу доказів, які підлягають збиранню та оцінці тощо.

Ухвала про продовження строку вирішення спору виноситься тим же складом суду, який розглядає справу по суті.

Продовження строку розгляду справи здійснюється господарським судом у будь-який з наведених далі способів шляхом зазначення у відповідній ухвалі: а) кількості днів, на який продовжено строк, або б) певної дати, до якої продовжено строк (якою може бути й дата наступного судового засідання), або в) як кількості днів, так і певної дати, до якої продовжено строк.

Від відповідача заяв та клопотань процесуального характеру на час проведення судового засідання до суду не надходило.

Про поважні причини неявки представника відповідача суд не повідомлено.

Документи, витребувані ухвалою суду від 17.11.2014, відповідачем не надано.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу, неподання витребуваних доказів.

Враховуючи, що нез'явлення представника відповідача та ненадання сторонами всіх витребуваних судом документів перешкоджає вирішенню спору по суті в даному судовому засіданні, врахувуючи подане позивачем клопотання про продовження строку розгляду спору, з метою надання сторонам можливості реалізувати принцип змагальності, рівності всіх учасників процесу перед законом та судом, забезпечення участі представників у судовому засіданні та надання додаткових доказів в обґрунтування заявлених вимог та заперечень, а також з метою всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи, оцінки та дослідження доказів, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання позивача та продовження строку розгляду спору у даній справі, а також відкладення розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 69, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Продовжити строк розгляду спору на п'ятнадцять днів.

2. Розгляд справи відкласти на 14.01.2015 о 15:40. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44-Б, зал № 3.

3. Повторно зобов'язати відповідача надати через канцелярію суду, завчасно до початку судового засідання (до 12.01.2015):

- письмовий мотивований відзив на позов, з урахуванням поданої позивачем заяви б/н від 08.12.2014 про збільшення розміру позовних вимог, у порядку ст. 59 Господарського процесуального кодексу України з поданням належних і допустимих доказів (копій та оригіналів для огляду), що підтверджують викладені у ньому факти (обставини).

Копію відзиву з доданими документами надіслати позивачу по справі, надавши суду відповідні письмові докази направлення.

- докази виконання відповідачем своїх зобов'язань або письмові пояснення щодо неможливості надання таких доказів;

- контррозрахунок заявлених позовних вимог (у разі незгоди із розрахунком позивача);

- письмові пояснення щодо:

- посадового становища та даних особи, підписом якої засвідчено отримання товару з боку відповідача на накладній № 214477Цс від 18.07.13 р.;

- письмові пояснення щодо наявності на даний час чи існування у минулому (або відсутності) інших, крім зазначених у позовній заяві, правовідносин з позивачем;

- письмові пояснення щодо наявності або відсутності додаткових угод між сторонами до спірного договору, та, у разі наявності - надати суду їх оригінали (для огляду) та належним чином завірені копії (для долучення до матеріалів справи).

4. Зобов'язати сторони надати:

- оригінали документів, копії яких надані на підтвердження заявлених вимог та заперечень (для огляду);

- на підтвердження цивільної правоздатності та дієздатності юридичної особи, повного найменування та місцезнаходження належним чином засвідчені копії установчих документів (для залучення до матеріалів справи) та документів, що підтверджують повноваження керівника (протокол, наказ);

- власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та немає рішення цих органів з такого спору.

5. У разі направлення в судове засідання представників, останнім мати документи, що посвідчують особу, повноваження оформити у відповідності з вимогами ст. 28 Господарського процесуального кодексу України, а також надати належним чином засвідчені копії документів на підтвердження їх повноважень.

6. Попередити сторони про відповідальність за ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом на сторону, передбачену п. 5 ст. 83 ГПК України, про можливість розгляду справи відповідно до положень ст. 75 ГПК України за наявними у ній матеріалами, а також позивача - про зміст норм п. 5 ч.1 ст. 81 ГПК України.

7. Звернути увагу сторін, що відповідно до ст. 78 ГПК України вони можуть укласти мирову угоду на будь - якій стадії розгляду справи.

Суддя А.М. Селівон