УХВАЛА

Справа № 910/18213/14 05.11.14

За позовом Первинної профспілкової організації нафтогазовидобувного управління "Охтирканафтогаз" ПАТ "Укрнафта" професійної спілки працівників нафтової і газової промисловості

до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (відповідач 1), Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркет 777" (відповідач 2)

про визнання недійсними рішення засідання конкурсної комісії та договорів купівлі-продажу

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники сторін:

від позивача: Кутовий В.В. (за довіреністю від 14.08.2014);

від відповідача-1: Мануілова Я.І. (за довіреністю від 19.02.2014);

від відповідача-2: Малашенкова Т.М. (за довіреністю).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

29.08.2014 року Первинна профспілкова організація нафтогазовидобувного управління «Охтирканафтогаз» ПАТ Укрнафта професійної спілки працівників нафтової і газової промисловості України звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до ПАТ «Укранафта» (відповідач-1), ТОВ «Маркет 777» (відповідач-2) про визнання недійсним з моменту прийняття рішення конкурсної комісії від 12.02.2010 року та договорів № 1 та № 2 купівлі-продажу речового ринку та майна, укладених між відповідачами 18.03.2010 року.

Позов обґрунтовано тим, що в процесі відчуження речового ринку та майна за оспорюваними угодами було порушено порядок проведення оцінки об'єкта продажу внаслідок чого його вартість була неправомірно заниженою.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.09.2014 р. суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі № 910/18213/14. Розгляд справи призначено на 06.10.2014 р.

06.10.2014 року позивач подав до суду клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову в якій просив накласти арешт на майновий комплекс речового ринку який знаходиться за адресою: Сумська область, місто Охтирка, площа Червоного Козацтва, будинок 2а (два «а»), та на обладнання вказаного майнового комплексу речового ринку.

Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що відчужене за оспорюваними правочинами майно перейшло у власність відповідача, до якого, в свою чергу, у справі № 910/7559/14, що розглядається Господарським судом міста Києва, пред'явлено позовні вимоги ПАТ «Реал Банк» про стягнення 10 436 460,36 грн. Дані обставини, на думку позивача, у разі задоволення вказаного позову можуть призвести до звернення стягнення на зазначене майно в рахунок погашення заборгованості, що може ускладнити або унеможливити реальне відновлення порушених прав позивача.

Судове засідання, призначене на 06.10.2014 року, не відбулось.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.10.2014 року призначено розгляд справи на 29.10.2014 року.

В судовому засіданні 29.10.2014 року позивач підтримав зазначене клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідач-1 наведене клопотання підтримав, висловивши позицію про його обґрунтованість та відповідність вимогам процесуального законодавства.

Відповідач-2 заперечив проти задоволення вказаного клопотання висловивши позицію про його необґрунтованість та невідповідність вимогам процесуального законодавства.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.10.2014 року відкладено розгляд справи на 05.11.2014 року.

Розглянувши зазначене клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову в судовому засіданні 05.11.2014 року з урахуванням наявних матеріалів справи та наданих сторонами пояснень суд встановив наступне.

На підставі рішення конкурсної комісії від 12.02.2010 року між відповідачами 18.03.2010 року укладено договори № 1 та № 2 купівлі-продажу майновий комплекс речового ринку який знаходиться за адресою: Сумська область, місто Охтирка, площа Червоного Козацтва, будинок 2а (два «а»), та на обладнання вказаного майнового комплексу речового ринку.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно вимог ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно положень ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 318 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Таким чином, на підставі вищевказаних договорів купівлі-продажу відповідач-2 одержав реальну можливість розпоряджатись майновим комплексом речового ринку який знаходиться за адресою: Сумська область, місто Охтирка, площа Червоного Козацтва, будинок 2а (два «а»), та обладнанням вказаного майнового комплексу речового ринку.

При цьому судом встановлено, що майно зазначеного майнового комплексу речового ринку передано відповідачем-2 в іпотеку ПАТ «Реал Банк» на підставі договору іпотеки № 170 від 30.07.2013 року, яким забезпечено виконання грошового зобов'язання відповідача-2 перед вказаним банком на суму 10 000 000 грн. на підставі договору про надання кредитної лінії № 1136/09-2-08 від 19.07.2013.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Крім того судом встановлено, що в провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/7559/14 за позовом ПАТ «Реал Банк» до ТОВ «Маркет 777» про стягнення 10 436 460,36 грн.

З урахуванням викладеного суд вважає наведені обставини реальними підставами для наявності обґрунтованих припущень щодо можливості відчуження вказаного вище майна в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Маркет 777» перед ПАТ «Реал Банк» у разі задоволення позову у справі № 910/7559/14.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

- накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві;

- забороною відповідачеві вчиняти певні дії;

- забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

- зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

- зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Як зазначено в п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК). Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду позивач вказав, що він є особою, статутна діяльність якої здійснюється за рахунок фінансування відповідачем-1, а відтак, на думку позивача, внаслідок протиправного відчуження відповідачем-1 свого майна за заниженою вартістю, відбулось порушення права позивача на належне матеріальне забезпечення, яке необхідне для нормального здійснення ним своєї статутної діяльності.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно вимог ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Таким чином рішення у даній справі, у разі задоволення позову, може слугувати передбаченою законом підставою для поновлення стану речей, за якого можуть бути реально відновлені права позивача, наявністю порушення яких обґрунтовано його звернення до суду.

Наведене свідчить про наявність зв'язку між визначеними заходами до забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача-2 і предметом спору, співмірність та адекватність таких заходів із заявленими вимогами та відповідність вжиття таких заходів завданню судочинства щодо забезпечення реальної можливості відновлення порушених прав особи, яка звернулась до суду.

За таких обставин, суд знаходить заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а тому приходить до висновку про необхідність вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача-2, набуте ним на підставі оспорюваних правочинів.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Первинної профспілкової організації нафтогазовидобувного управління "Охтирканафтогаз" ПАТ "Укрнафта" професійної спілки працівників нафтової і газової промисловості про вжиття заходів до забезпечення позову задовольнити.

2. Вжити заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркет 777", а саме:

- майновий комплекс речового ринку, який знаходиться за адресою:

Сумська область, місто Охтирка, площа Червоного Козацтва, будинок 2а (два «а»), який складається з: огорожі речового ринку, довжина якої складає 785 м; асфальтобетонного покриття ринку площею 26368 кв.м.; туалету на 8 очків; приміщення служби речового ринку, загальною площею 189,3 кв.м.; приміщення кафе «Хвилинка», площею 86,2 кв.м.; приміщення нежитлового загальною площею 126,5 кв.м.;

- обладнання майнового комплексу речового ринку, який знаходиться за адресою: Сумська область, місто Охтирка, площа Червоного Козацтва, будинок 2а (два «а»), що складається з: вагон домик (борислав), кл 0.4 кв електрозабезпечення ринка, пл 0.4 кв електрозабезпечення; кіоск торговий в кількості 2 шт., торговий кіоск 1,5*3,0*2,0; торгова палатка (металева); лоток в кількості 10 шт., секція прилавка в кількості 60 шт., ретрансляційна колонка ас-100 в кількості 8 шт.; магнітофон tealw 780р; магнітофон sony fv5; кондиціонер funai; система радіо озвучування ринку; стіл вт-10; стіл вт-83; крісло «менеджер»; сейф броньований; набір меблів вена прима; тентове покриття s=215М2; трансформатор ТМ-160/10; ящик вуя/ринок, ТП№ 735; КТП-10/0,4 кв 100 КВА ДИСПЕТ № 735.

3. Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом, набирає законної сили з 05.11.2014 року, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред'явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 05.11.2015 року.

4. Стягувачем за даною ухвалою є Первинна профспілкова організація нафтогазовидобувного управління "Охтирканафтогаз" ПАТ "Укрнафта" професійної спілки працівників нафтової і газової промисловості (42700, Сумська обл., м. Охтирка, вул. Київська, 119, ідентифікаційний код: 24006757).

5. Боржником за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркет 777" (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 12, ідентифікаційний код: 36283263).

Суддя Ю.В. Цюкало