РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2014Справа №910/11223/14

За позовом Публічного акціонерного товариства "БАНК ФОРУМ" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ "Банк Форум" Соловйової Наталії Анатоліївни

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юджин"

про стягнення 2 769 925,49 дол. США, що еквівалентно 32 549 815,46 грн.

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники сторін:

від позивача: Брайко С.А. (за посвідченням від 20.09.2014 року);

від відповідача: Яровий Я.В. (за посвідченням від 04.08.2014 року).

В судовому засіданні 29 жовтня 2014 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

06.06.2014 до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява вих. №2911/4.1 від 05.06.2014 Публічного акціонерного товариства "БАНК ФОРУМ" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ "Банк Форум" Соловйової Наталії Анатоліївни (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юджин" (відповідач) про стягнення 2 769 925,49 дол. США, що еквівалентно 32 549 815,46 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.06.2014 суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі. Розгляд справи призначено на 07.07.2014.

В судовому засіданні 07.07.2014 оголошено перерву до 30.07.2014 о 14:40 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 30.07.2014 оголошено перерву до 06.08.2014 о 12:20 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Розпорядженням заступника голови Господарського суду міста Києва від 06.08.2014, у зв'язку із перебуванням судді Цюкало Ю.В. у відпустці, справу №910/11223/14 передано для розгляду судді Підченко Ю.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.08.2014 суддею Підченко Ю.О. прийнято до свого провадження справу №910/11223/14. Призначено розгляд справи у судовому засіданні на 27.08.2014.

Розпорядженням в.о. голови Господарського суду міста Києва від 18.08.2014 у зв'язку з поверненням судді Цюкала Ю.В. з відпустки, справу передано судді Цюкало Ю.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.08.2014 суддею Цюкало Ю.В. прийнято до свого провадження справу №910/11223/14.

В судовому засіданні 27.08.2014 оголошено перерву до 06.10.2014 о 14:10 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Судове засідання, призначене на 06.10.2014 р., не відбулось.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.10.2014 відкладено розгляд справи у судовому засіданні на 29.10.2014.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

06 березня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «БАНК ФОРУМ» (далі - Банк, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮДЖИН» (далі - Позичальник, Відповідач) укладено кредитний договір № 1-0008/13/11-KL (далі - Кредитний договір).

Відповідно до умов Кредитного договору, Банк, на умовах, визначених Кредитним договором, відкриває Позичальнику невідновлювальну кредитну лінію, в рамках якої надає останньому кредитні кошти (надалі - Кредит) окремими частинами (далі за текстом - Вибірки), на засадах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, в межах визначеної Кредитним договором граничної суми коштів (надалі за текстом - Кредитний Ліміт), а Позичальник зобов'язується вчасно погашати Банку заборгованість за Кредитом, а також сплачувати на користь Кредитора проценти та комісії в розмірі, в строки (терміни) та на умовах, визначених Кредитним договором.

Умовами пункту 1.2. ст. 1 Кредитного договору визначено, що максимальна заборгованість Позичальника за Кредитним договором (загальна сума усіх Вибірок) не може перевищувати Кредитний Ліміт в сумі 3 000 000,00 (три мільйони) доларів США.

За змістом п. 1.4 ст. 1 Кредитного договору кінцевий термін, до настання якого (включно) має бути повністю погашена заборгованість за Кредитом, встановлюється « 05» березня 2014 року.

Підпунктом 2.3.1. пункту 2.3. ст. 2 Кредитного договору Кредит надається шляхом перерахування Банком коштів з відповідного внутрішньобанківського позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника, відкритий у Банку, в сумі, що буде зазначена в Заявці на отримання Вибірки.

Згідно з частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 цієї ж статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до п. 2.4. ст. 2 Кредитного договору, днем (моментом) надання Вибірки вважається день перерахування Банком коштів з відповідного внутрішньобанківського позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника, в сумі та валюті відповідної Вибірки.

Положеннями пункту 3.1. ст. 3 Кредитного договору визначено, що за користування Кредитом Позичальник сплачує Банку проценти, що нараховуються на суму фактичної заборгованості за Кредитом з періодичністю, визначеною в п. 3.3. цього Договору. При розрахунку процентів враховується день надання Кредиту та не враховується день повного погашення заборгованості за Кредитом, використовується річна процентна ставка в розмірі, зазначеному в п. 3.2. цього Договору, та приймається рік, що складається з фактичної кількості календарних днів у відповідному році - 360 днів.

Згідно з п. 3.2. ст. 3 Кредитного договору, за користування Кредитом Позичальник сплачує проценти за фіксованою процентною ставкою, яка встановлюється на весь період дії Кредитного договору в розмірі 12,75% (дванадцять цілих сімдесят п'ять сотих) річних.

Погашення заборгованості, відповідно до п. 2.6 ст. 2 Кредитного договору, здійснюється згідно з графіком зменшення Кредитного ліміту, встановленого п. 1.5 Кредитного договору, шляхом переказу Позичальником грошових коштів на транзитний внутрішньобанківський рахунок, вказаний у п. 4.1 Кредитного договору, з одночасним, у той же день, зарахуванням Банком відповідної суми грошових коштів на відповідні внутрішньобанківські позичкові рахунки.

Пунктом 4.3. Кредитного договору передбачено, що погашення вимог Банку за Кредитним договором, незалежно від призначення платежу, визначеного Позичальником у відповідному розрахунковому документі, здійснюється в наступній черговості: прострочені проценти, прострочені комісії, прострочена заборгованість за Кредитом, строкові проценти, строкові комісії, строкова заборгованість за Кредитом, неустойка (штраф, пеня), інші вимоги Банку (відшкодування завданих збитків тощо).

09.04.2013р. між Банком та Позичальником було укладено Договір про внесення змін до Кредитного договір № 1-0008/13/11-КЬ від 06 «березня» 2013 року, яким в новій редакції було викладено п. 1.3 Кредитного договору (цільове використання Кредиту).

17.05.2013р. між Банком та Позичальником було укладено Договір про внесення змін №1 до Кредитного договору № 1-0008/13/11-КЬ від 06 «березня» 2013 року, яким в новій редакції було викладено п.1.1, п.1.5, п.п.2.3.1, п.2.6, п.п.5.5.2 Кредитного договору, доповнено Кредитний договір п.п.2.3.2, п.п.2.3.3, п.2.7, а саме: змінено вид кредитної лінії з невідновлювальної, на відновлювальну; уточнено порядок надання та погашення кредиту.

05.09.2013р. між Банком та Позичальником було укладено Договір про внесення змін №2 до Кредитний договір № 1-0008/13/11-КЬ від 06 «березня» 2013 року, яким в новій редакції було викладено п.1.2 Кредитного договору, а саме зменшено Кредитний ліміт до 2500000,00 (двох мільйонів п'ятсот тисяч) доларів США.

28.11.2013р. між Банком та Позичальником було укладено Договір про внесення змін №4 до Кредитний договір № 1-0008/13/11-КЬ від 06 «березня» 2013 року, яким в новій редакції було викладено п.1.2, п.1.3 Кредитного договору, а саме: збільшено Кредитний ліміт до 2600000,00(двох мільйонів шістсот тисяч) доларів США; уточнено цільове використання Кредиту, а також сторони дійшли згоди продовжити строки користування Вибірками, що були надані в рамках Кредитного договору, та встановити нову дату погашення Вибірок, а саме: Вибірки (кредитні кошти), що були надані Банком Позичальнику протягом дії Кредитного договору до дати укладення Договору про внесення змін №4 і заборгованість за якими існує станом на зазначену дату, підлягають поверненню Позичальником Банку не пізніше 05 березня 2014 року (включно).

На виконання умов Кредитного договору Позивач надавав Відповідачу кредитні кошти згідно з його заявками, що підтверджується відповідними меморіальними ордерами (копії заявок та меморіальних ордерів додаються).

Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Оскільки відповідачем не було виконано умови щодо повернення кредитних коштів в термін до 05.03.2014 року позивач звернувся з позовом до суду 06.06.2014 року.

В свою чергу, 13.03.2014 року відповідач уклав з ТОВ «Акус», ТОВ «Валідус», ТОВ «Кліос», TOB «Мірус», ТОВ «Модус Капітал», ТОВ «Рідос», ТОВ «Сантос Капітал» договори цесії, відповідно до яких: ТОВ «Акус» відступило ТОВ «Юджин» право вимоги за договором банківського вкладу №160/2 від 14.03.2013 року на суму у розмірі 341 884,25 доларів США (триста сорок одна тисяча вісімсот вісімдесят чотири долари США 25 центів); ТОВ «Валідус» - за договором банківського вкладу №161/2 від 28.03.2013 року на суму у розмірі 470 053,86 дол. США (чотириста сімдесят тисяч п'ятдесят три долари США 86 центів); ТОВ «Кліос» - за договором банківського вкладу №162/2 від 14.03.2013 року на суму у розмірі 233 569,95 дол. США (двісті тридцять три тисячі п'ятсот шістдесят дев'ять доларів США 95 центів); ТОВ «Мірус» - за договором банківського вкладу №163/2 від 28.03.2013 року на суму у розмірі 332 066,53 (триста тридцять дві тисячі шістдесят шість доларів США 53 центи); ТОВ «Модус Капітал» - за договором банківського вкладу №164/2 від 03.04.2013 року на суму у розмірі 402 014,50 (чотириста дві тисячі чотирнадцять доларів США 50 центів); ТОВ «Рідос» - за договором банківського вкладу №165/2 від 28.03.2013 року на суму у розмірі 249195,70 (двісті сорок дев'ять тисяч сто дев'яносто п'ять доларів США 70 центів); ТОВ «Сантос Капітал» - за договором банківського вкладу №166/2 від 14.03.2013 року на суму у розмірі 1270 414,51 (один мільйон двісті сімдесят тисяч чотириста чотирнадцять доларів США, 51 цент), з яких 855 696,13 дол. США (вісімсот п'ятдесят п'ять тисяч шістсот дев'яносто шість доларів США 13 центів).

Того ж дня, 13.03.2014 року, відповідно до заяви №2/13-039, Відповідач повідомив Банк про зарахування грошових вимог на підставі Договорів про відступлення права вимоги за договорами банківського вкладу №160/2 від 14.03.2013 року, №161/2 від 28.03.2013 року, №162/2 від 14.03.2013 року, №163/2 від 28.03.2013 року, №164/2 від 16.12.2013 року, №165/2 від 03.03.2013 року, №166/2 від 14.03.2013 року та Кредитного договору № 1-0008/13/11-КL.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно положень ч. 1 ст. 510 ЦК України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно положень ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, законом передбачено можливість відступлення права кредиторської вимоги на підставі правочину (в т.ч. договору). Відповідно, особа яка відступила своє право вимоги іншій особі, втрачає юридичний статус кредитора по відношенню до боржника, а належним кредитором стає та особа, на користь якої відбулось відступлення права вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Отже, за змістом ст. 601 ЦК України зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов'язань, в одному із яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов'язанні є кредитором у другому).

Вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам: бути зустрічними (кредитор за одним зобов'язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов'язанням є кредитором за другим); бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв'язку з чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов'язань по передачі родових речей, зокрема грошей); строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

При цьому, характер зобов'язань, їх мета, зміст та види при зарахуванні не мають значення. Зустрічні вимоги мають бути однорідними за своєю юридичною природою та матеріальним змістом.

Таким чином, грошові вимоги за кредитними та депозитними договорами є однорідними в розумінні ст. 601 ЦК України.

Слід відмітити, що правова позиція стосовно того, що грошові вимоги за кредитними та депозитними договорами є однорідними, також викладена у постановах Вищого господарського суду України від 15.06.2011 року у справі №66/266-10 та від 19.01.2011 року у справі №4/246.

За своєю правовою природою припинення зобов'язання зарахуванням зустрічної вимоги є одностороннім правочином, який оформляється заявою однієї сторони. Якщо друга сторона не погоджується з проведенням зарахування, вона вправі на підставі статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до господарського суду. В іншому випадку, в силу вимог ст. 204 Цивільного кодексу України, яка встановлює презумпцію правомірності правочину, правочин з зарахування зустрічних однорідних вимог вважатиметься правомірним та матиме обов'язкову юридичну силу для обох учасників відповідних правовідносин.

В свою чергу, доказів визнання недійсним правочину з зарахування зустрічних однорідних вимог у даній справі сторонами не надано, у зв'язку із чим суд дійшов висновку про правомірність здійсненого відповідачем зарахування.

Так, відповідно до п. 1 договорів банківського вкладу укладених між ТОВ «Акус», ТОВ «Кліос», ТОВ «Сантос Капітал» та Банком строк їх дії становить з 14.03.2013 по 13.03.2014; відповідно до п. 1 договорів банківського вкладу укладених між ТОВ «Валідус», ТОВ «Мірус» та Банком строк їх дії становить з 28.03.2013 по 27.03.2014; відповідно до п. 1 договорів банківського вкладу укладених між ТОВ «Рідос», ТОВ «Модус Капітал» та Банком строк їх дії становить з 03.04.2013 по 16.12.2013.

При цьому, згідно умов п. 6 та п. 7 договорів банківського вкладу укладених між ТОВ «Акус», ТОВ «Кліос», ТОВ «Сантос Капітал», ТОВ «Валідус», ТОВ «Мірус», ТОВ «Рідос», ТОВ «Модус Капітал» та Банком при умові, що майнові права по цьому договору не знаходяться у заставі та/або не обтяжені зобов'язаннями, які виникають в силу закону, вкладник має право на одноразове дострокове повернення частини вкладу протягом строку дії договору, або дострокового повернення всього вкладу на умовах, визначених у пункті 7 цього договору. У разі дострокового повернення всього вкладу або його частини за ініціативою вкладника, вкладник письмово повідомляє банк про свої наміри за 7 (сім) робочих днів до дати отримання вкладу або його частини, зазначених в листі вкладника. Вкладнику повертається вклад або частина вкладу, що зазначена в листі, та при умові дострокового повернення всього вкладу сплачуються нараховані проценти.

В свою чергу, ТОВ «Валідус», ТОВ «Мірус», ТОВ «Рідос» та ТОВ «Модус Капітал» звернулись до Банку з листами від 28.02.2014 про дострокове зняття депозиту та розірвання договорів банківського вкладу.

З урахуванням наведеного, строк виконання зобов'язань щодо повернення розміщених у Банку вкладів виник у останнього: стосовно ТОВ «Акус», ТОВ «Кліос», ТОВ «Сантос Капітал» - 14.03.2014; стосовно ТОВ «Валідус», ТОВ «Мірус», ТОВ «Рідос», ТОВ «Модус Капітал» - 07.03.2014.

Таким чином, на момент проведення зарахування зустрічних однорідних вимог між відповідачем та позивачем - 13.03.2014, строк виконання зобов'язань по договорах банківського вкладу, укладених між первісними кредиторами та Банком, - настав, що також вказує на правомірність відповідного зарахування.

Стосовно тверджень позивача, що на день здійсненні відповідачем зарахування зустрічних однорідних вимог позивачем було виконано зобов'язання перед ТОВ «Акус», ТОВ «Кліос», ТОВ «Сантос Капітал», суд встановив наступне.

Як зазначалося вище, згідно з пунктами 7 договорів банківського вкладу (депозиту), укладених з ТОВ «Акус», ТОВ «Кліос», ТОВ «Сантос Капітал», у разі дострокового повернення всього вкладу або його частини за ініціативою вкладника, вкладник письмово повідомляє банк про свої наміри за 7 робочих днів до дати отримання вкладу або його частини, зазначених в листі вкладника.

При цьому,за відповідними договорами строк розміщення коштів на депозиті було визначено з 14.03.2013 року по 13.03.2014 року.

Відповідно до статей 251 - 254 ЦК України, строками є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення; строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами; перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок; якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Так, останнім днем розміщення коштів на депозитних рахунках згідно вказаних вище договорів банківського вкладу було 13 березня 2014 року - четвер, робочий день. Відтак, строк зберігання коштів на депозитному рахунку закінчився о 24 год. 00 хв. 13 березня 2014 року.

З огляду на встановлене, суд дійшов висновку про безпідставне перерахування позивачем 13.03.2014 року без відповідних заяв вкладників про дострокове повернення грошових коштів депозитних вкладів на поточні рахунки ТОВ «Акус», ТОВ «Кліос», ТОВ «Сантос Капітал» з порушенням порядку, визначеного умовами договорів банківського вкладу (депозиту). Відповідно, такі дії позивача не підтверджують припинення його зобов'язань за відповідними договорами банківського вкладу в розумінні статті 599 ЦК України.

При цьому, суд також відхиляє, як необґрунтовані, доводи позивача про ненадходження на його адресу повідомлень від ТОВ «Акус», ТОВ «Кліос», ТОВ «Сантос Капітал», ТОВ «Валідус», ТОВ «Мірус», ТОВ «Рідос», ТОВ «Модус Капітал» про відступлення відповідачу своїх майнових прав, як владників, за спірними депозитними договорами та заяви відповідача про припинення кредитного зобов'язання зарахуванням його зустрічних однорідних вимог до банку-позивача, оскільки в матеріалах справи містяться відповідні документи з відмітками про їх отримання банком-позивачем та відтисками печатки банку.

Також судом відхилено клопотання позивача про проведення експертизи щодо відповідності відтисків печатки банку на вказаних документах відтискам печатки на інших документах наданих банком, оскільки чинним законодавством не заборонено підприємству мати декілька печаток, а також у зв'язку із тим, що предметом спору у даній справі не є дійсність правочину з зарахування зустрічних однорідних вимог.

Отже, загальна сума коштів, яка була зарахована в якості зустрічних однорідних вимог, становила 2 604 324,33 дол. США, що відповідало загальній сумі боргу станом на 05.03.2014 року.

В свою чергу, відповідне зарахування відбулось 13.03.2014 року, а відтак за період з 05.03.2014 року по 12.03.2014 року з відповідача підлягають стягненню: пеня по кредиту в розмірі 6 385 доларів США 01 цент США, проценти в розмірі 26 320 доларів США 28 центів США, пеня на проценти в розмірі 473 долари США 39 центів США.

Судові витрати, відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог стягуються з відповідача на користь державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юджин" (03164 м. Київ, вулиця Генерала Наумова, будинок 23-Б, ідентифікаційний код 31303824) на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Форум" (02100, м. Київ, бульвар Верховної Ради, 7, ідентифікаційний код 21574573), грошові кошти: 6 385 доларів США 01 цент США (шість тисяч триста вісімдесят п'ять доларів США 01 цент США) пені, 26 320 доларів США 28 центів США (двадцять шість тисяч триста двадцять доларів США 28 центів США) процентів, 473 долари США 39 центів США (чотириста сімдесят три долари США 39 центів США) пені на проценти. Видати наказ.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юджин" (03164 м. Київ, вулиця Генерала Наумова, будинок 23-Б, ідентифікаційний код 31303824) на користь Державного бюджету України, грошові кошти: 875,37 грн. (вісімсот сімдесят п'ять гривень 37 копійок) судового збору. Видати наказ.

4. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 18.07.2016 року.

Суддя Ю.В. Цюкало