ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"30" жовтня 2014 р.Справа № 921/1127/14-г/6
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

Розглянув заяву про забезпечення позову у справі

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Райффайзен ОСОБА_2" просп. Московський, 9, корп. 5, офіс 101, м. Київ 73, 04073

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг" вул. Незалежності, 68а, с. Васильківці, Гусятинський район, Тернопільська область, 48257

про витребування майна.

За участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_3

відповідача: не з'явився

Суть справи:

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Райффайзен ОСОБА_2" звернулось в господарський суд Тернопільської області з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг" про витребування майна, що було передано у тимчасове користування за договором фінансового лізингу, а саме: валкоутворювача CLAAS LINER 650 TWYN, серійний номер 60703605, 2011 року випуску, шляхом його вилучення у відповідача з наступною його передачею ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Райффайзен ОСОБА_2".

Ухвалою господарського суду від 08.10.2014 року порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 30.10.2014р.

17 жовтня 2014 року позивач звернувся до суду із заявою без номера від 16.10.2014 року про вжиття заходів забезпечення позову, якою просить суд заборонити ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг" вчиняти будь-які дії щодо розпоряджання та користування майном ТОВ "Райффайзен ОСОБА_2", а саме: валкоутворювачем CLAAS LINER 650 TWYN, серійний номер 60703605, 2011 року випуску, в тому числі здійснювати його транспортування, розукомплектування, демонтаж, змінювати його місцезнаходження, відчужувати предмет лізингу, передавати в найм, оренду, користування, сублізинг третім особам.

Вимоги заявника мотивовано можливістю розукомплектування спірного майна на запчастини та його відчуження, що утруднить або зробить неможливим подальше виконання судового рішення.

На обґрунтування заяви позивачем представлено оголошення, розміщене в мережі "Інтернет" про те, що Агрохолдинг "Мрія" пропонує для продажу широкий асортимент бувших у вжитку запасних частин до комерційної сільськогосподарської техніки провідних світових виробників Європи та США. Зокрема, торгових марок MAN, Bodex, Mercedes-Benz Actros, OMSP MACOLA, Kvemeland, Камаз, DAF, SCHMITZ SKI, OMSP MACOLA, John Deere, AKRON та інші.

Крім того, заявник вказує на відсутність відповіді і відповідних дій боржника на лист банку за №1038-08/14 від 06.08.2014 року щодо надання доступу до предмета лізингу для його огляду.

Дану заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 30 жовтня 2014 року.

Уповноважений представник відповідача, участь якого не визнавалась обов'язковою, в судове засідання не з'явився, заперечення проти застосування заходів забезпечення позову не представив, хоча про час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином в порядку, передбаченому ст.64,87 ГПК України, пунктом 2.6.7 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації № 28 від 20.02.2013 року, пунктом 19 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 13.08.2008 р. N 01-8/482 та пунктом 32 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 29.09.2009р. №01-08/530, п.3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011року.

Про обізнаність відповідача щодо місця й часу розгляду заяви свідчить і письмова відмітка уповноваженого представника відповідача про ознайомлення 22 жовтня 2014 року з матеріалами справи та подане до початку судового засідання письмове клопотання про відкладення розгляду справи без переходу до стадії розгляду справи по суті, для забезпечення права подання зустрічного позову.

З огляду на це, а також недотримання відповідачем приписів ст.22 ГПК України щодо зобовязання осіб, які беруть участь у справі добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, суд прийшов до висновку про можливість розгляду заяви за наявними у ній документами.

З наданих позивачем матеріалів вбачається, що:

18 липня 2011 року, між ТОВ "Райффайзен ОСОБА_2" та ТОВ "Мрія ОСОБА_2" укладено договір фінансового лізингу №LC5562-07/11, за змістом якого Лізингодавець (позивач) зобовязувався набути у свою власність майно та передати його Лізингоодержувачу (відповідачу) по акту приймання-передачі на умовах фінансового лізингу у тимчасове володіння та користування, а Лізингоодержувач (відповідач) брав на себе зобовязання сплачувати лізингові та інші платежі згідно затвердженого графіка.

В разі несплати лізингових та інших платежів більше 30 календарних днів, у п. 6 договору (п.п.6.1.1, 6.2) сторони передбачили право лізингодавця розірвати договір та вимагати повернення предмета лізингу.

Крім іншого, у п. 8.1.15 додатку №4 "Загальні умови фінансового лізингу" який є невід'ємною частиною договору фінансового лізингу №LC5562-07/11, сторони обумовили обовязок лізингоодержувача надавати лізингодавцю в будь-який час протягом робочого дня установленого на підприємстві, можливість для огляду предмета лізингу та проведення контролю (інспекції) його стану та використання.

На виконання умов договору, по акту приймання-передачі від 01 серпня 2011 року, ТОВ "Мрія ОСОБА_2" отримало від ТОВ "Райффайзен ОСОБА_2" валкоутворювач CLAAS LINER 650 TWYN, серійний номер 60703605, 2011 року випуску.

Однак, за твердженням позивача, згідно представленого розрахунку, в порушення умов договору від 18 липня 2011 року № LC5562-07/11, з врахуванням угоди від 13 червня 2014 року про внесення змін до договору, ТОВ "Мрія-Лізинг" в період з липня 2014 року прострочило по оплаті лізингових платежів.

06 серпня 2014 року позивач звернувся до ТОВ "Мрія-Лізинг" з проханням надати працівникам ТОВ "Райффайзен ОСОБА_2" доступ до предметів лізингу для огляду та проведення контролю (інспекції) стану його використання.

В подальшому лізингоодержувачу направлялись вимоги щодо погашення заборгованості по оплаті чергових лізингових платежів (копії документів про направлення з відміткою про неможливість вручення через відмову адресата прийняти кореспонденцію наявні у матеріалах справи).

Направлені на адресу відповідача рекомендованою кореспонденцією, курєрською поштою та телеграфом повідомлення про розірвання договору та вимога повернути предмет лізингу(вих. №1284-09/14 від 15 вересня 2014 року), були повернуті без вручення, через відмову адресата від отримання кореспонденції.

Як стверджує позивач і не заперечує відповідач, вимоги лізингодавця виконані не були.

16 вересня 2014 року в газеті "Урядовий курєр" №169 опубліковано повідомлення про односторонню відмову ТОВ "Райффайзен ОСОБА_2" від договорів фінансового лізингу у т.ч. і № LC5562-07/11від 18 липня 2011 року та вимогою повернути предмет лізингу.

Ухилення лізингоодержувача від виконання своїх зобовязань по поверненню майна, стали підставою для звернення лізингодавця до суду з позовом про відновлення його порушених прав.

З огляду на представлені докази, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання позивача, з врахуванням такого:

Відповідно до ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно з ч. 1 ст. 67 ГПК України, позов забезпечується:

- накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу;

- забороною відповідачеві вчиняти певні дії;

- забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

- зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

За змістом ч. 8 ст. 67 ГПК України, наведений перелік є вичерпним, а забезпечення позову заходами, не передбаченими цим Кодексом не допускається.

Питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки (постанова пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову").

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру, відповідно до ч.1 п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

У вирішенні питання про забезпечення позову, відповідно до ч.2 п.1.1 Інформаційного листа №01-8/2776 від 12.12.06р., господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

За змістом ч.2 п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (зокрема реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Як вбачається з матеріалів справи і не заперечено відповідачем, ТОВ "Мрія-Лізинг" тривалий час ухилялось від виконання своїх зобовязань, у т.ч. щодо повернення предмета лізингу та перешкоджання працівникам ТОВ "Райффайзен ОСОБА_2" в доступі до нього.

Суд також враховує і неодноразове умисне ухилення відповідача від отримання поштової кореспонденції, направленої на його адресу позивачем.

Тому, беручи до уваги приписи перелічених норм, призначення заходів забезпечення позову (запобігання утруднення чи неможливості виконання рішення в майбутньому), обставини даної справи та заявлені у ній вимоги (про зобов'язання повернути предмет лізингу), суд прийшов до висновку, що невжиття заходів по забезпеченню позову може утруднити виконання судового рішення у випадку задоволення позову.

Для недопущення цього, приналежно до спірних правовідносин, слід застосувати спосіб забезпечення позову, передбачений ст.67 ГПК України у вигляді заборони відповідачу вчиняти певні дії щодо розпорядження предметом лізингу, зокрема заборони транспортувати, розукомплектовувати, демонтувати, змінювати його місцезнаходження, відчужувати, передавати у найм, оренду, користування, сублізинг .

Виносячи ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти (п.9 постанови пленуму Вищого господарського суду № 16 від 26 грудня 2011 року).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.1,2,4-3,12,33,34,43,66-67,86 ГПК України, постановою Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ТОВ "Райффайзен ОСОБА_2" про застосування заходів до забезпечення задовольнити.

1. Заборонити ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг" (с. Васильківці, Гусятинський район, Тернопільська область, код 35855770) транспортувати, розукомплектовувати, демонтувати, змінювати його місцезнаходження, відчужувати, передавати у найм, оренду, користування, сублізинг предмет лізингу, а саме: валкоутворювач CLAAS LINER 650 TWYN, серійний номер 60703605, 2011 року випуску.

2. Стягувачем у виконавчому провадженні за даною ухвалою про забезпечення позову є: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОТП ОСОБА_2" вул. Жилянська, 43, м. Київ, 01033 , ід. код 35912126.

3. Боржником у виконавчому провадженні за даною ухвалою про забезпечення позову є: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг" с.Васильківці, Гусятинський район, Тернопільська область, 48257, ід. код 3585570.

4. Ухвала, згідно ч.3 ст.67 ГПК України, п.12 Постанови Пленуму ВГСУ №6 від 23.03.2012р. "Про судове рішення", набирає чинності з моменту її винесення.

5. Дана ухвала, з урахуванням пункту 2 частини другої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження", має статус виконавчого документа.

6. Ухвала дійсна для пред'явлення до виконання в строки, встановлені ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" до 30 жовтня 2015 року.

На ухвалу господарського суду, сторони, прокурор, треті особи та особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки мають право подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня прийняття ухвали, через місцевий господарський суд.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя І.П. Шумський