ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

27.03.2014р. Справа № 917/321/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Старк Індастрі", вул. Деревообробна, буд.6-Б, м. Київ 13,01013

до Публічного акціонерного товариства "Полтавський машинобудівний завод", вул. М.Бірюзова, 27, м. Полтава, Полтавська область,36007

про стягнення 30000,00 грн.(згідно заяви про зменшення розміру позовних вимог вхідний № 3947 від 27.03.2014 року)

суддя Іваницький Олексій Тихонович

секретар судового засідання Жадан Т.С.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1дов. № 1/14-сі від 05.03.2014 року

від відповідача: не з"явився

СУТЬ СПОРУ: розглядається позовна заява про стягнення 30000,00 грн., за договором поставки № 17062013-1 від 17.06.2013 року.

24.03.2014 року за вхідним № 3717(канцелярії суду) голова правління ПАТ "Полтавський машинобудівний завод" ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача витрат на юридичні послуги у розмірі 4000,00 грн., та частково задовольнити позовні вимоги в зв"язку з частковою сплатою суми боргу (платіжне доручення № 669 від 06.03.2014 року на суму 5000,00 грн; платіжне доручення № 860 від 20.03.2014 року на суму 5000,00 грн. )/а.с.35-36/ . Суд поданий відзив та платіжні доручення прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи.

27.03.2014 року за вхідним №4014 (канцелярії суду) голова правління ПАТ "Полтавський машинобудівний завод" ОСОБА_2 подав клопотання про перенесення розгляду справи в зв"язку з тим, що представник відповідача перебуває на лікарняному по догляду за хворою дитиною. Суд відхилив зазначене клопотання, оскільки стаття 80 ЦК України передбачає, що саме юридичні особи, а не окремі її працівники, наділяються цивільною правоздатністю та дієздатністю. Згідно зі статтею 92 ЦК України від імені юридичної особи діють органи, які створені та функціонують у встановленому законодавством порядку.

Таким чином, неможливість явки в судове засідання окремого працівника юридичної особи не може слугувати підставою для відкладення розгляду справи.

Крім того, сторона не обмежена колом осіб, які мають право представляти її інтереси.

27.03.2014 року за вхідним № 3947(канцелярії суду) директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Старк Індастрі" ОСОБА_3 подав клопотання про зменшення розміру позовних вимог. Суд розглянув клопотання та частково задовольнив.

З огляду на вищевикладене, а також достатністю документальних доказів в матеріалах справи для її розгляду по суті, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши і оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, а також за результатами оцінки поданих сторонами господарського процесу доказів, у нарадчій кімнаті суд задовольняє позовні вимоги частково виходячи з наступного:

Між Товариства з обмеженою відповідальністю "Старк Індастрі" (ТОВ "Старк Індастрі") та Публічного акціонерного товариства "Полтавський машинобудівний завод" (ПАТ "Полтавський машинобудівний завод") 17 червня 2013 року укладено Договір поставки № 17062013-1 (далі - Договір).

За умовами Договору, Постачальник (ТОВ "Старк Індастрі") зобов"язується в порядку та на умовах, визначених у Договорі, поставити та передати у власність Покупця (ПАТ "Полтавський машинобудівний завод") товар, визначений Договором, а Покупець зобов"язується прийняти товар та оплатити його на умовах, встановлених Договорм.

Відповідно до Специфікації №1 до нього Договору (Додаток 2) від 17.06.2013р. товаром є Станок шліфувальний модель KS 360-ВС і Станок шліфувальний модель KS 363 (далі - «Товар»). Сума поставки по Специфікації складає 130000,00 грн., в т.ч. ПДВ 21 667,67 грн.

Пунктом 2.1 Договору визначено, що Покупець оплачує товар за ціною, передбаченою у специфікаціях та/або у рахунках-фактурах за кожну одиницю товару.

Умови платежу визначені в Специфікації: 50% - при розміщені замовлення, 50% - після отримання обладнання, протягом 5 банківських днів. Оплата поставленого товару проводиться Покупцем в безготівковій формі, згідно рахунку фактури, шляхом прямого банківського переказу грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.

Позивачем надані суду видаткову накладну № СІ-0000089 від 01.07.2013р. та Довіреність №707 від 01.07.2013р.; видаткову накладну № СІ-0000142 від 02.09.2013р. та Довіреність № 1042 від 28.08.2013р., що свідчать про виконання ним зобов"язань за Договором.

Загальна вартість поставленого Відповідачеві ОСОБА_4 склала 130 000,00 гривень.

За поставлений ОСОБА_4 Відповідач провів частковий розрахунок у розмірі 90000,00 гривень, про що свідчать надані позивачем виписки із ПАТ «Радикал Банк» за 27.06.2013р. на суму 65000,00 грн.; за 16.10.2013р. на суму 5000,00 грн.; за 04.11.2013р. на суму 5000,00 грн.; за 27.11.2013р. на суму 5000,00 грн.; за 13.12.2013р. на суму 5000,00 грн.; за 28.01.2014р. на суму 5000,00 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач визнає вимоги в частині основної заборгованості в розмірі 30 000,00 грн., та не має змоги сплатити заборгованість в зв"язку зі скрутним матеріальним становищем.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Враховуючи правову природу укладеного договору, кореспондуючи права та обов'язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з договору поставки.

Відповідно ст. 712 Цивільного Кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. За приписами ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона-постачальник, зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій сторони - покупцеві товар, а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Якщо продавець зобов'язаний передати покупцеві крім неоплаченого також інший товар, він має право зупинити передання цього товару до повної оплати всього раніше переданого товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства (п. 1 та п. 5 ст. 692 Цивільного Кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконував зобов'язання за вищезазначеним Договором щодо здійснення ним поставки товару. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов'язань за вказаним Договором та приписів ст. 692 Цивільного кодексу України не повністю оплатив отриманий товар у встановлені у Договорі строки, заборгованість останнього на момент подання позову та розгляду даної справи складає 30 000,00 грн.

В заяві про зменшення розміру позовних вимог від 27.03.2014 року, ТОВ "Старк Індастрі" просить суд стягнути з відповідача витрати на юридичні послуги в розмірі 4 000,00 грн. На підтвердження надання юридичних послуг позивач надав суду Договір про надання послуг у сфері права №02/14-П від 31.01.2014р. укладений між ТОВ "Старк Індастрі" та ФОП ОСОБА_1 предметом якого є надання послуг у сфері права Виконавцем (ФОП ОСОБА_1В.) Замовнику (ТОВ "Старк Індастрі") та платіжне доручення №280 від 19.02.2014 року на суму 4 000,00 грн.

Відшкодування послуг адвоката на підставі ст. 44 ГПК України, можливе лише при наявності по-перше, представництва інтересів сторони у суді саме адвокатом, а не юрисконсультом або представником за дорученням, по-друге, наявність угоди між адвокатом, або адвокатським об'єднанням на надання адвокатських послуг при представництві інтересів в суді та стороною по справі, по-третє, оплата послуг саме адвоката або адвокатського об'єднання згідно вищезазначеного договору про надання послуг адвоката.

П.1.1 Договору визначає як предмет договору надання послуг у сфері права, а саме: збір та підготовка документів, складання і подання позовної заяви до господарського суду Полтавської області, участь у судових засіданнях, отримання рішень тощо.

Згідно Довіреності №1/14-СІ від 05.03.2014р., ОСОБА_1 представляє інтереси Підприємства, як його представник, не як адвокат по справі.

Під час проведення засідання представник позивача не заявляв про компенсацію адвокатських послуг.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про адвокатуру" оплата послуг адвоката здійснюється на підставі договору між юридичною чи фізичною особою та адвокатом чи адвокатським об"єднанням. В договорі між позивачем та ОСОБА_1 останній зазначений як приватний підприємець, що діє на основі свідоцтва про державну реєстрацію від 15.07.2010р., а не свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

З огляду на зазначені у позовній заяві обставини та надані докази, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача про стягнення витрат на юридичні послуги в розмірі 4 000,00 грн.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Допустимих доказів в спростування вищевикладеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 ГПК України рішення приймається господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Відповідно до, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом / статті 43 ГПК України.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Після виходу з нарадчої кімнати суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення яким позовні вимоги задоволено частково.

Враховуючи викладене, матеріали справи, обставин справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши і оцінивши подані додаткові докази, керуючись статтями 4 - 47, 22, 28, 32 - 34, 36, 43, 44 - 45, 471, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, у нарадчій кімнаті, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Полтавський машинобудівний завод» (36007, м. Полтава, вул. М. Бірюзова, 27; Код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Старк Індастрі"( вул. Деревообробна, буд.6-Б, м. Київ, 01013, ) заборгованість за Договором поставки №17062013-1 від 17.06.2013 року в розмірі 30 000,00 грн., а також витрати на сплату судового збору в розмірі 1370,25 грн.

3. В частині стягнення витрат на юридичні послуги у розмірі 4 000,00 грн. - відмовити за безпідставністю.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ Іваницький О.Т.

Повне рішення складено 28.03.2014р.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.