ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" лютого 2014 р.Справа № 924/13/14

Господарський суд Хмельницької області у складі:

Суддя Магера В.В., розглянувши матеріали

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Шепетівка Енергоінвест, м. Шепетівка, Хмельницька область

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Ізяслав, Хмельницька область

про стягнення 57 213,21 грн., з яких 28 321,57 грн. основний борг, 28 321,57 грн. пеня, 570,07 грн. 3% річних

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю №646 від 12.06.2013 р.;

від відповідача: не прибув.

Суть спору: Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення із відповідача заборгованості в сумі 83 646,83 грн., з яких 41 207,66 грн. основного боргу, 41 207,66 грн. пені, 1 231,51 грн. 3% річних за надані послуги централізованого опалення.

Представник позивача в засідання суду 18.02.2014 р. прибув, надав суду заяву про уточнення підстав позову. Відповідно до вказаної заяви позивач зазначає, що за укладеними між Шепетівською міською радою та ТОВ „Шепетівка Енергоінвест концесійними договорами від 02.12.2011 року, у концесію товариству передано цілісний майновий комплекс „Шепетівське підприємство теплових мереж.

Договором №01/05-4 про відступлення права вимоги від 27 квітня 2012 р. Шепетівське підприємство теплових мереж передало ТОВ „Шепетівка Енергоінвест своє право вимоги, яке виникло на підставі договорів, за якими надавались юридичним особам послуги з відпуску теплової енергії, централізованого опалення, укладених між Шепетівським підприємством теплових мереж та юридичними особами - споживачами вказаних послуг, а також на підставі фактичного надання таких послуг Шепетівським підприємством теплових мереж.

Відповідно до вимог пп.98.2.4 п.98.2 ст.98 Податкового кодексу, у разі передачі в оренду чи концесію цілісного майнового комплексу державного або комунального підприємства платник податків - орендар чи концесіонер після прийняття цілісного майнового комплексу державного або комунального підприємства в оренду чи концесію набуває усіх прав і обов'язків щодо погашення грошових зобов'язань чи податкового боргу.

29.10.2012 р. позивач направив на адресу реєстрації відповідача лист за вихідним № 540 від 22 жовтня 2012 р. з двома примірниками договору №136 про надання послуг з централізованого опалення від 15 жовтня 2012 р, складеного на основі Типового договору затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 р. „Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

При цьому, як зазначав позивач, відповідач не повернув на адресу позивача примірник Договору №136 від 15.10.2012 року. Жодних заперечень та протоколів розбіжностей щодо зміни істотних умов договору на адресу позивача від відповідача не надходило.

Таким чином, позивач здійснив всі залежні від нього дії для того, щоб відповідач уклав відповідний договір.

Згідно зі ст.1 Закону України „Про житлово-комунальні послуги споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Відповідач отримував послуги з централізованого опалення, скарг від відповідача про ненадання або неякісне надання послуг не надходило. Позивач якісно, своєчасно і в повному обсязі надавав передбачені послуги.

Відповідно до абзацу 2 ч.3 ст.24 Закону України „Про теплопостачання одним із основних обов'язків споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Згідно із п.1 ч.3 ст.20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Позивач, відповідно до ст.16 Закону України „Про житлово-комунальні послуги, комунальні послуги надавав споживачу безперебійно за винятком часу перерв на міжопалювальний період для систем опалення, рішення про початок та закінчення якого приймається виконавчими органами відповідних місцевих рад.

Згідно п.32 „Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року (надалі Правила) виконавець зобов'язаний своєчасно надавати споживачу послуги в установлених обсягах. Відповідно до п.18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до договору №136 про надання послуг з централізованого опалення від 15.10.2012 р. оплата за спожиті послуги проводиться відповідно до встановлених тарифів на підставі рахунків або актів виконаних робіт Виконавця не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Разом із тим, як зазначає позивач, відповідач з жовтня 2012 р. не сплачує рахунків за спожиту теплову енергію.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону України „Про теплопостачання споживач теплової енергії несе відповідальність за порушення умов договору з теплопостачальною організацією, відповідних нормативно-правових актів та виконання приписів органів, уповноважених здійснювати державний нагляд за режимами споживання теплової енергії згідно із законом.

Згідно із ст.218 ГК України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобовязань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобовязання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до пп.8 п.2 ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно із ч.3 ст.22 Цивільного кодексу України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Як зазначає позивач, відповідач порушив вказані вище вимоги законодавства, оплати за теплову енергію не здійснював і не висував жодних заперечень щодо якості отриманих послуг. За таких обставин, позивачем здійснено розрахунок суми заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення.

Таким чином, за період з жовтня 2012 року по листопад 2013 року включно, відповідач заборгував позивачу 28 321,57 грн. відповідно до актів приймання-передачі виконаних послуг, робіт №те0101 від 30.10.2012 р., №Ю8 від 22.11.2012 р., №Ю9 від 20.12.2012 р., №96 від 22.01.2013 р., №96 від 19.02.2013 р., №91 від 21.03.2013 р., №98 від 22.04.2013 р., №103 від 29.10.2013 р., №102 від 25.11.2013 р.

Крім того, відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до розрахунку позивача, розмір річних за період з 21.11.2012 р. по 20.12.2013 р. включно становить 570,07 грн.

Згідно ч.6 ст.231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до пп.8.1.2. договору №136 про надання послуг з централізованого опалення від 15.10.2012р. та Закону України „Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій за несвоєчасне внесення платежів за послуги з централізованого опалення суб'єкти підприємницької діяльності сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

За розрахунками позивача, розмір пені за період з 21.11.2012 р. по 20.12.2013 р. включно становить 28 321,57 грн.

З урахуванням уточнення підстав позову, позивач зазначає, що всього сума позову становить 57 213,21 грн.

На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 57 213,21 грн., з яких 28 321,57 грн. основний борг, 28 321,57 грн. пеня, 570,07 грн. 3 % річних.

Представник відповідача в засідання суду 18.02.2014 р. не прибув, причини неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань на адресу суду від останнього не надходило.

Розглянувши письмову заяву позивача про уточнення підстав позову, судом до уваги приймається наступне.

Відповідно до п.3.11. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції передбачено, що ГПК, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про „доповнення або „уточнення позовних вимог, або заявлення „додаткових позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об'єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК та зазначені в цій постанові.

Згідно із п.3.12. вказаної Постанови Пленуму ВГСУ встановлено, що право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу. Невідповідність згаданої заяви вимогам цих норм процесуального права є підставою для її повернення з підстав, передбачених частиною першою статті 63 ГПК.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

У разі подання позивачем заяви, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, господарський суд повинен відмовити в задоволенні такої заяви і, приєднавши її до матеріалів справи та зазначивши про цю відмову в описовій частині рішення (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи), розглянути по суті раніше заявлені позовні вимоги, якщо позивач не відмовляється від позову. Позивач при цьому не позбавлений права звернутися з новим позовом у загальному порядку.

Із змісту поданої позивачем заяви про уточнення підстав позову вбачається, що остання відповідно до ст.22 ГПК України є заявою про зміну підстав позову.

Оскільки подана позивачем заява про зміну підстав позову нормам чинного законодавства не суперечить, будь-чиїх прав та охоронюваних законом інтересів не порушує, подана до початку розгляду справи по суті, тому вона судом приймається.

Крім цього, судом приймається до уваги, що позивач змінив підстави позову шляхом виключення нарахування заборгованості та штрафних санкцій відповідачу, які були нараховані на підставі актів здавання-прийому виконаних робіт, замовником у яких зазначено ПП „Ірина-2, а саме: акти здавання-прийму виконаних робіт №106 від 25.01.2012 р., №153 від 22.02.2012 р., №144 від 23.03.2012 р., №112 від 23.04.2012 р. Відтак, розмір заборгованості, яку просить стягнути із відповідача позивач враховуючи зміну підстав позову, становить 57 213,21 грн., з яких 28 321,57 грн. основний борг, 28 321,57 грн. пеня, 570,07 грн. 3 % річних.

Згідно із п.п.1,2 ч.1 ст.77 ГПК України, господарський суд відкладає розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні, зокрема у звязку із незявленням в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу, неподанням витребуваних доказів.

Розглянувши матеріали справи, приймаючи до уваги неявку у судове засідання представника відповідача та неподання останнім витребуваних доказів, спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні, тому суд вважає за необхідне з метою повного, всебічного та обєктивного дослідження усіх обставин відкласти розгляд справи на іншу дату.

Керуючись ст.22, п.п.1,2 ч.1 ст.77, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, СУД

У Х В А Л И В:

Прийняти заяву позивача про зміну підстав позову.

Розгляд справи № 924/13/14 відкласти на 12:00 "03" березня 2014 р.

Зобов'язати відповідача (повторно) подати в судове засідання копію свідоцтва про державну реєстрацію, довідку про включення до ЄДР, письмовий відзив на позов із документальним обґрунтуванням своїх доводів.

Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Хмельницької області за адресою: м.Хмельницький, Майдан Незалежності, 1, к.316.

Суддя В.В. Магера

Віддрук. 3 прим.:

1 - до справи;

2,3 - відповідачу (АДРЕСА_1, 30300) проста коресп.;

(вул. Шевченка, 115, м. Ізяслав, Хмельницька обл., 30300) рекомендов. з повідомл.