КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2014 р. Справа№ 910/4380/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Кропивної Л.В.

Чорної Л.В.

при секретарі судового засідання: Підченко О.Ю.

за участю представників:

від позивача: Вербицький Д.В. за довіреністю №134 від 25.12.2013;

від відповідача: Шевченко С.І. за довіреністю №05-11/29 від 05.05.2014;

Розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київ - Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту»

на рішення Господарського суду міста Києва від 24.06.2014

у справі №910/4380/14 (суддя Бондаренко Г.П.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Київ - Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту»

до Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна»

про відновлення становища, що існувало до порушення

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Київ - Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» (далі - позивач) до Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» (далі - відповідач) про зобов'язання відповідача відновити становище, що існувало до порушення шляхом проведення відповідачем укладання (відновлення) демонтованих під'їзних залізничних колій №37, №38, №39, стрілочних переводів №40, №41 та двох стрілочних з'їздів між стрілочними переводами 40/41 та 40/42, що до моменту самовільного демонтажу знаходились у залізничному маневровому районі №4 за поштовою адресою: м. Одеса, 21-й км. Старокиївської дороги, 11 та примикають до станції Куліндорово, а також відшкодування судових витрат.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.06.2014 у справі №910/4380/14 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з вказаним рішенням, Приватне акціонерне товариство «Київ - Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24.06.2014 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями, апеляційну скаргу передано на розгляд судді Київського апеляційного господарського суду Смірновій Л.Г.

Розпорядженням Заступника Голови Київського апеляційного господарського суду від 23.07.2014 для розгляду апеляційної скарги у справі №910/4380/14 сформовано колегію суддів у складі головуючого судді СмірновоїЛ.Г., суддів Кропивної Л.В. та Руденко М.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.07.2014 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київ - Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 13.08.2014.

Через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому останній заперечив доводи, викладені в ній, просив рішення суду залишити без змін

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 13.08.2014 у зв'язку з перебуванням у відпустці судді Руденко М.А., для розгляду справи призначено колегію суддів у складі головуючого судді Смірнової Л.Г., суддів Кропивної Л.В. та Чорної Л.В.

В судове засідання 13.08.2014 з'явились представники сторін.

Представник позивача в судовому засіданні просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24.06.2014 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні просив залишити без змін рішення Господарського суду міста Києва від 24.06.2014, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

ВАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» засноване відповідно до наказу Міністерства транспорту України від 30.10.2001 №746 шляхом перетворення державного підприємства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» у відкрите акціонерне товариство в порядку, передбаченому Указом Президента України від 15.06.1993 №210 «Про корпоратизацію підприємств».

У 2006 році згідно наказу Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.04.2006 № 396 проведено реорганізацію відкритих акціонерних товариств підприємств промислового залізничного транспорту шляхом приєднання до ВАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» та створення на їх базі відокремлених структурних підрозділів (філій).

Згідно передавального акту, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 31.07.2006 №806 та доданого до нього Переліку майна у номенклатурі, що передається за процедурою реорганізації шляхом приєднання від ВАТ «Одеське МППЗТ» до ВАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» станом на 17.07.2006, у власність ВАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» були передані основні фонди, в тому числі: під'їзні залізничні колії №№ 37, 38, 39, 40 та стрілочні переводи №№ 40, 41, 42 (інвентарний № 125), загальною довжиною 1356,4 погонних метра, які обліковуються на балансі структурного підрозділу позивача, а саме Одеської філії, які знаходились у залізничному маневровому районі №4 за поштовою адресою: м.Одеса, 21-й км. Старокиївської дороги, 11 та примикають до станції Куліндорово, а частина зазначених залізничних колій та стрілочних переводів знаходиться на території ТОВ «ОБІМЕТ» за поштовою адресою: м. Одеса, 21-й км. Старокиївської дороги, 46.

У зв'язку з прийняттям Закону України «Про акціонерні товариства», наказом Міністерства інфраструктури від 22.04.2011 №65 відкрите акціонерне товариство «Київ-Дніпровське МППЗТ» було перейменовано у Приватне акціонерне товариство «Київ-Дніпровське МППЗТ».

Згідно зі ст.71 Статуту залізниць України експлуатація залізничних під'їзних колій повинна здійснюватись на основі єдиного технологічного процесу роботи під'їзної колії і станції примикання.

Відповідно до ст. 67 Статуту залізниць України на кожну залізничну під'їзну колію складається масштабний план з нанесенням на нього розташування вантажних фронтів і механізмів, а також технічний паспорт, поздовжній профіль і креслення споруд.

Відповідно до п. 1.5 Правил обслуговування залізничних під'їзних колій, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, кожний власник під'їзної колії повинен мати технічний паспорт, масштабний план під'їзної колії, поздовжній та поперечний профілі залізничних колій і креслення штучних споруд. У технічному паспорті та в додатках до нього вказується характеристика рейок, шпал, баласту, земляного полотна, штучних споруд, вагових приладів, пристроїв і механізмів, призначених для навантаження, вивантаження, очищення, промивання і підготовки для навантаження залізничних вагонів, маневрових пристроїв, лебідок, споруд локомотивного і вагонного господарства, промислових станцій, гірок, напівгірок, витяжних колій, засобів СТІК і зв'язку, які використовуються у поїзній і маневровій роботі, та інших пристроїв і механізмів, призначених для роботи з вагонами і локомотивами.

Відповідно до Технічного паспорту під'їзних залізничних колій 4-го району Куліндоровського промвузла 94-ТЖ-2002, під'їзні залізничні колії №№37, 38, 39, 40 та стрілочні переводи №№40, 41, 42 (інвентарний №125) входять до складу колій станції Куліндорово.

Позивачем, під час проведення позапланового огляду залізничних колій, було встановлено факт демонтажу та вивезення частини залізничних колій та стрілочних переводів, а саме: №37, №38, №39, стрілочних переводів №40, №41 та двох стрілочних з'їздів між стрілочними переводами 40/41 та 40/42, а саме:

- частини залізничної колії №37, від стрілочного переводу №17 до воріт цеху ТОВ «ОБІМЕТ», загальною довжиною 74,0 погонних метрів;

- частини залізничної колії №38, від стрілочного переводу №42 до тупикової призми, загальною довжиною 35,0 погонних метрів;

- частини залізничної колії №39, від стрілочного переводу №41 до воріт цеху ТОВ«ОБІМЕТ», загальною довжиною 120,0 погонних метрів;

- стрілочний залізничний з'їзд від хвоста хрестовини стрілочного переводу № 40 до етика рамної рейки стрілочного переводу №41;

- стрілочний залізничний з'їзд від хвоста хрестовини стрілочного переводу № 40 до етика рамної рейки стрілочного переводу № 42;

- стрілочний перевід № 40;

- стрілочний перевід № 41.

Відповідно до листа позивача від 19.12.2013 №5229, адресованого відповідачу, позивач вказував на те, що за фактом крадіжки державного майна СВ Комінтернівського РВ ГУМВС України в Одеській області в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за реєстраційним номером №0002526 розпочато досудове розслідування. Під час виїзду 16.12.2013 на місце події співробітників Одеської філії, товариства та працівників правоохоронних органів було з'ясовано, що демонтоване майно з 11.12-16.12.2013 перевозилось та складувалось на території ТОВ «Обімет» за участю представників ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна». У зв'язку з наведеним, позивач звертався з вимогою щодо термінового відновлення стану майна, що було демонтоване та пошкоджене, шляхом монтажу під'їзних залізничних колій на їх місце та надання відповідних пояснень щодо причин посягань на державне майно, яке задіяне в технологічному процесі перевезень.

Відповідач листом від 30.12.2013 №12-12/636 повідомив позивача про те, що між ним і ТОВ «Обімет» було укладено кредитний договір від 21.11.2006, в забезпечення виконання якого позичальником було укладено договори іпотеки і застави, за якими банку надано в іпотеку і заставу будівлі та обладнання, належні ТОВ «Обімет». У зв'язку з невиконанням останнім умов кредитного договору щодо своєчасного повернення кредитних кошів, на підставі судового рішення, банком було прийнято іпотечне та заставне майно на баланс і на даний час проводиться його реалізація. У зв'язку з забезпеченням цілісності майна, банком було укладено договір про надання послуг з охорони. Також, банку стало відомо, що на території ТОВ «Обімет» знаходиться майно, що належить позивачу, а саме залізнична колія та стрілочні переводи. З метою запобігання розкрадання майна, було прийнято рішення щодо його подальшого зберігання на території ТОВ «Обімет», а 30.12.2013 вказане вище майно було описано слідчим в рамках відкритого кримінального провадження та передане на відповідальне зберігання представнику банку. Додатково повідомлено позивача про те, що після завершення процедури реалізації майна, яке належить ТОВ «Обімет», відновлення пошкодженого майна, належного позивачу, буде здійснено за рахунок нового власника.

Згідно зі ст. 188 Цивільного кодексу України якщо кілька речей утворюють єдине ціле, що дає змогу використовувати його за призначенням, вони вважаються однією річчю (складна річ). Правочин, вчинений щодо складної речі, поширюється на всі її складові частини, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною 2 ст. 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно ст.16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.20 Господарського кодексу України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб'єктів господарювання та споживачів визначається Господарським Кодексом, іншими законами.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що позивач є власником основних фондів, а саме: під'їзних залізничних колій №37, №38, №39, №40 та стрілочних переводів №40, №41, №42 (інвентарний №125), загальною довжиною 1356,4 погонних метра, які обліковуються на балансі структурного підрозділу позивача - Одеської філії і знаходяться фактично у залізничному маневровому районі №4 за поштовою адресою: м.Одеса, 21-й км. Старокиївської дороги, 11 та примикають до станції Куліндорово.

Як зазначав позивач у позові, він вважає, що саме відповідачем здійснено демонтаж та вивезення частини залізничних колій та стрілочних переводів, а саме: №37, №38, №39, стрілочних переводів №40, №41 та двох стрілочних з'їздів між стрілочними переводами 40/41 та 40/42, у зв'язку з чим саме у відповідача, згідно приписів т. ст. 317, 321 Цивільного кодексу України, наявний обов'язок відновити становище, що існувало до порушення відповідачем права власності позивача на вказані основні фонди шляхом проведення відповідачем укладання (відновлення) демонтованих під'їзних залізничних колій та стрілочних переводів.

Проте, в матеріалах справи відсутні в розумінні ст.ст. 33, 34 ГПК України належні та допустимі докази того, що саме відповідачем - ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» здійснювався демонтаж майна ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту», а саме: №37, №38, № 39, стрілочних переводів № 40, № 41 та двох стрілочних з'їздів між стрілочними переводами 40/41 та 40/42.

До того ж, жодних висновків щодо вини посадових осіб саме відповідача у тому, що відбувся демонтаж належного позивачу майна - в порядку, встановленому цивільним або кримінальним судочинством суду також не надано.

З огляду на викладене, місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність законних та обґрунтованих підстав для задоволення позову Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» про зобов'язання відповідача відновити становище, що існувало до порушення шляхом проведення відповідачем укладання (відновлення) демонтованих під'їзних залізничних колій № 37, № 38, № 39, стрілочних переводів № 40, № 41 та двох стрілочних з'їздів між стрілочними переводами 40/41 та 40/42, що до моменту самовільного демонтажу знаходились у залізничному маневровому районі № 4 за поштовою адресою: м. Одеса, 21 -й км. Старокиївської дороги, 11 та примикають до станції Куліндорово.

Враховуючи вищезазначене, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування рішення Господарського суду міста Києва у даній справі, в зв'язку з чим апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Київ - Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київ - Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.06.2014 у справі №910/4380/14 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.06.2014 у справі №910/4380/14 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/4380/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді Л.В. Кропивна

Л.В. Чорна