ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"23" травня 2014 р.Справа № 921/594/13-г/14
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі колегії суддів: головуючого судді Руденка О.В., судді Бурди Н.М., судді Півторака М.Є. розглянув заяву ТОВ "Темп" без номера від 10.04.2014р. про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню по справі:

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю українсько-іспанського спільного підприємства "Санза-Топ", вул. Січових Стрільців, 69, м. Бережани, Бережанський район, Тернопільська область, 47501

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Темп", вул. Грушевського, 1а, смт. Козова, Козівський район, Тернопільська область, 47600

про стягнення 94086.21 грн.

за участю представника позивача (стягувача): ОСОБА_2, довіреність №б/н від 23.05.14 р.

Суть справи:

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Темп" звернулось до господарського суду Тернопільської області із заявою про визнання судового наказу від 26.12.2013р. по справі №921/594/13-г/14 таким, що не підлягає виконанню.

В її обґрунтування, боржник посилається на відсутність заборгованості перед стягувачем в сумі 46 354,35 грн., оскільки дане грошове зобов'язання погашено ним, шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, у відповідності до ст.601 ЦК України. З огляду на це відповідач вважає, що судовий наказ від 26.12.2013 року підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню частково.

У судовому засіданні повноважний представник стягувача проти вказаної заяви заперечив, посилаючись на невідповідність викладених у ній відомостей фактичним обставинам. Погашення спірного боргу зарахуванням зустрічних однорідних вимог заперечує.

Водночас, повноважний представник заявника (боржника) в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, в порядку ст.64 ГПК України та п.3.9.1. постанови Пленуму ВГСУ " Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.11р.

Відповідно до ч. 3 статті 117 ГПК України неявка боржника не перешкоджає розгляду заяви. З огляду на наведену процесуальну норму та зважаючи на встановлені законодавством строки розгляду заяви, остання вирішується по суті за відсутності представника ТОВ "Темп".

Учаснику судового процесу належні йому права та обов'язки, передбачені ст.ст.20,22,81-1 ГПК України, роз'яснено.

Враховуючи подане стягувачем клопотання в порядку ст.81-1 ГПК України, технічна фіксація судового засідання не здійснюється.

Дослідивши зібрані у справі докази, викладені у заяві доводи боржника та заперечення представника стягувача , суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 14.10.2013р., яке залишене в силі постановою Львівського апеляційного господарського суду від 10.12.2013р., а відтак набрало законної сили, позовні вимоги ТОВ "Санза - Топ" задоволено та присуджено до стягнення на користь останнього із ТОВ "Темп" 85 020 грн. 04 коп. суми основної заборгованості, 525 грн. 64 коп. трьох відсотків річних та 1 711 грн. 11 коп. судового збору.

На примусове виконання вказаних судових актів 26.12.2013р. видано відповідний наказ.

14.04.2014р. на адресу суду від ТОВ "Темп" надійшла заява без номера від 10.04.2014р. про визнання даного наказу таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до приписів ст.117 ГПК України господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Обгрунтовуючи існування наведених вище підстав , заявник посилається на добровільне погашення ним визначеної рішенням суду заборгованості в сумі 46 354,35 грн., шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

При цьому, ТОВ "ТЕМП" зазначає, що на вказану суму його контрагентом були невиконані грошові зобов"язання за іншим правочином, а саме: усним договором поставки сировини від 01.04.2013р.

З огляду на викладене, ТОВ "ТЕМП" 10.10.2013 року на адресу ТОВ "САНЗА ТОП" направлене повідомлення № 2а , з (копія у справі), у якому стягувача повідомлено про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Водночас, судом вказані твердження оцінюються критично з наступних міркувань:

- повідомлення про зарахування зустрічних однорідних вимог № 2 а від 10.10.2013 року , яке долучене до справи ТОВ "Темп", не підписане ні його директором ні представником за довіреністю. При цьому варто зазначити, що довіреністю від 09.10.2013 року, яка долучена до справи заявником, ТОВ "ТЕМП повноважень своєму представнику на підписання заяв від імені господарського товариства і не надавалось. За таких обставин, суд констатує , що повідомлення , яке не містить підписів органів управління юридичної особи, не може створювати будь - яких правових наслідків, в тому числі і тих, на які посилається боржник;

- повідомлення про зарахування зустрічних однорідних вимог №2 а не може свідчити про добровільне виконання судового наказу, оскільки датоване значно раніше ніж даний виконавчий документ видано. Зокрема, повідомлення надіслано відповідачем 10.10.2013 року, тоді як рішення суду у справі №921/594/13-г/14 було винесено 14.10.2014 року, а судовий наказ 26.12.2013 року. Таким чином, за наявності правових на те підстав, заінтересована особа мала можливість надати даний доказ для його оцінки судом в процесі вирішення спору, чого з невідомих суду причин нею зроблено не було.

Крім того, колегія суддів зазначає, що за процесуальним законодавством, наказ може бути визнано таким що не підлягає виконанню повністю або частково, лише у тому разі, якщо його видано помилково, або коли обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 10.01.2014 року державним виконавцем відділу ДВС Козівського районного управління юстиції ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання наказу по справі №921/594/13-г/14 від 26.12.2013р. та встановлено боржнику строк для добровільного виконання останнього в термін до семи днів.

Так, відповідно до ч.2 ст.25 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

У разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення (ст. 7 вище названого Закону).

Таким чином, добровільне виконання боржником - ТОВ "Темп" рішення суду від 14.10.2014р. могло мати місце лише до терміну встановленого державним виконавцем, тобто до 17.01.2014р. Такого судом не встановлено.

Натомість, надане стягувачем платіжне доручення №@2PL271694 на суму 1000 грн. датоване 07.05.2014р. При цьому за змістом його графи "призначення платежу" платіж внесено від гр. ОСОБА_4, який і є платником. Будь - якої інформації про те, що дані кошти сплачені саме ТОВ "ТЕМП", чи від імені цієї юридичної особи, даний платіжний документ не містить.

Враховуючи викладене в сукупності , суд констатує, що за відсутності передбачених статтею 117 ГПК України підстав, заява ТОВ "Темп" про визнання судового наказу від 26.12.2013р. по справі №921/594/13-г/14 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 46 354,35 грн. до задоволення не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.86,117 ГПК України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви відмовити.

Головуючий суддя О.В. Руденко

Суддя Н.М.Бурда

Суддя М.Є.Півторак