ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_____________________________________________________________________________У Х В А Л А
"11" вересня 2014 р. справа № 923/1161/14
Господарський суд Херсонської області у складі судді Клепай З.В. при секретарі Кудак М.І., розглянувши справу
за позовом: Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго", м.Херсон
до: Комунального підприємства "Новокаховський гуртожиток", м.Нова Каховка
про стягнення 7181грн. 50коп.
за участю представників сторін:
від позивача - ОСОБА_1, представник, дов. № 07/2604-14 від 27.12.2013 року;
від відповідача - не прибув
Публічне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго", м.Херсон, звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з комунального підприємства "Новокаховський гуртожиток", м.Нова Каховка, штрафні санкції за несвоєчасну оплату спожитої активної електроенергії, а саме: 6233грн. 53коп.- пені за несвоєчасну сплату боргу, 947грн. 97коп. - 3 % річних.
Відповідач, належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи, що підтверджується повідомленням Укрпошти про вручення поштового відправлення (ухвали про порушення справи) 12.08.2014р., та ухвалою господарського суду про відкладення розгляду справи, що направлена на належну адресу, у судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, відзиву та витребуваних судом документів не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звернувся.
Відповідно до ст.22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.
З урахуванням того, що відповідач вдруге ухиляється від участі у судовому засіданні, справа відповідно до ст.75 ГПК України розглядається за відсутності представника відповідача за наявними в матеріалах справи доказами.
Розглянувши матеріали справи та вислухавши представника позивача, суд
08.06.2012 року між ПАТ "ЕК "Херсонобленерго" в особі Новокаховського РЕЗ і ЕМ, та КП "Новокаховський гуртожиток" укладено договір про постачання електричної енергії за № 570.
Відповідно до п. 2.2.2. договору постачальник зобов'язаний постачати споживачу електроенергію, як різновид товару. Зі своєї сторони, згідно із п.2.3.3. споживач зобов'язався оплачувати вартість електричної енергії згідно із додатком №2 до договору. Відповідно до п.2.3.4. споживач також зобов'язався здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача.
Графік знімання показань засобів обліку електричної енергії та порядок розрахунків визначені додатком № 2 до договору.
Відповідно до п. 1 додатку №2 до договору встановлено розрахунковий період тривалістю у місяць. При цьому зазначено, що споживач знімає показання електролічильника о 00:00 год. 21 числа у місяці з 31 днем, 20 числа у місяці з 30 днями, 19 числа з 29 днями та 18 числа з 28 днями. Споживач зобов'язаний протягом 0,5 доби з моменту зняття показань електролічильників довести їх значення до електропостачальника за встановленою додатком № 2а до договору формою (ОСОБА_1 про обсяги спожитої (переданої) споживачем (субспоживачу) електричної енергії).
Згідно із п.2 додатку №2 до договору обсяг фактично спожитої електричної енергії, з урахуванням розрахункової величини втрат на ділянці мережі від місця встановлення засобів обліку до межі балансової належності електромереж, визначається за актом прийому-передачі електричної енергії згідно показань розрахункових засобів обліку, знятих відповідно до графіка зняття показань або акта про порушення Правил користування.
Відповідно до п. 3 додатку №2 до договору зазначено, що рахунок на оплату електричної енергії має бути оплачений споживачем протягом 5 операційних днів від дня отримання споживачем рахунка постачальника електричної енергії.
На виконання умов договору позивач на протязі квітня - червня 2014 року поставляв відповідачу електроенергію, але відповідач розраховувався за отриману електроенергію невчасно та не у повному обсязі.
Загальний борг за період з 21.03.2014р. по 21.04.2014р. складає 112833,74грн. і був сплачений повністю 23.06.2014р.
У той же час із рахунку №570 від 23.05.2014 за травень 2014р. вбачається, що борг за електроенергію, спожиту у травні, складає 4229грн. 39коп. та позивачем врахований перехідний залишок станом на 01.05.14р. у сумі 6297грн. 14коп.
Відповідно до п.2.8 постанови Пленуму ВГСУ від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" пеня за порушення грошового зобов'язання обчислюється лише у відсотках до суми простроченого платежу. Установлення розміру пені у твердій грошовій сумі законом не передбачено і суперечить змістові цього поняття.
За приписом статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та частини другої статті 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.
При нарахуванні пені позивачем не враховано, що передбачений частиною шостою статті 231 ГК України розмір відповідальності за порушення грошових зобов'язань застосовується, якщо інше не узгоджено сторонами в договорі або не передбачено законом. Сторони можуть домовитися про збільшення або зменшення встановленого законом розміру пені, зазначивши про це в договорі, за винятком випадків, коли згідно із законом зміна розміру штрафних санкцій за погодженням сторін не допускається (абзац третій частини другої статті 551 ЦК України, частина перша статті 231 ГК України).
Щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.
Оскільки п.4.2.1 договору не передбачена умова щодо нарахування пені за межами шестимісячного строку з дня, коли відповідач повинен був перераховувати кожний платіж, то позивачем пеня повинна була бути нарахована по кожному платежу окремо з урахуванням строку сплати кожного платежу та закінчення перебігу по кожному платежу окремо.
Суд відкладає розгляд справи на іншу дату та зобов'язує позивача здійснити розрахунок суми пені, виходячи із правових норм, що зазначені вище.
На підставі викладеного, керуючись п.3 ст. 77, ст. 86 ГПК України, суд -
1. Розгляд справи відкласти.
2. Призначити розгляд справи на "25" вересня 2014 р. о 10:30 за адресою: м.Херсон, вул. Горького, 18, зал судових засідань № 207.
3. Зобов'язати позивача здійснити розрахунок суми пені, виходячи із правових норм, що зазначені у мотивувальній частині ухвали, який надати суду.
4. Копію ухвали направити сторонам.
Суддя З.В. Клепай