КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2014 р. Справа№ 912/1769/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Кропивної Л.В.

Чорної Л.В.

при секретарі судового засідання: Підченко О.Ю.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 особисто;

від відповідача: не з'явився;

Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АПЛК"

на рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2014

у справі №912/1769/14 (суддя - Ярмак О.М.)

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АПЛК"

про стягнення 45157,80грн.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "АПЛК" (далі - відповідач) про стягнення 42810,23грн. заборгованості за надані послуги по договору перевезення вантажу №10/8/2013 від 10.11.2013, 2347,57грн. пені за період з 15.12.2013 по 04.05.2014 та судові витрати.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.07.2014 у справі №912/1769/14 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариство з обмеженою відповідальністю "АПЛК" на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 42810грн. 23коп. основного боргу, 2347грн. 57коп. пені, 1827грн. 00коп. судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "АПЛК" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2014 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями, апеляційну скаргу передано на розгляд судді Київського апеляційного господарського суду Смірновій Л.Г.

Розпорядженням Заступника Голови Київського апеляційного господарського суду від 23.07.2014 для розгляду апеляційної скарги у справі №912/1769/14 сформовано колегію суддів у складі головуючого судді СмірновоїЛ.Г., суддів Кропивної Л.В. та Руденко М.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.07.2014 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АПЛК" прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 13.08.2014.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 13.08.2014 у зв'язку з перебуванням у відпустці судді Руденко М.А., для розгляду справи призначено колегію суддів у складі головуючого судді Смірнової Л.Г., суддів Кропивної Л.В. та Чорної Л.В.

В судове засідання 13.08.2014 з'явився позивач.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, через відділ документального забезпечення суду подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що директор відповідача перебуває у відпустці, у зв'язку з чим, товариство позбавлено можливості направити свого представника в судове засідання.

З такими доводами, колегія суддів погодитись не може, оскільки згідно зі статтею 28 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Представниками сторін у справі можуть бути особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю.

Як вбачається з клопотання про відкладення, виконувачем обов'язків директора відповідача є Тесовський М.А.

Слід зазначити, що ГПК України не обмежує кількості представників, яких може призначити одна особа, а стаття 77 ГПК України надає суду право, а не зобов'язує його відкласти розгляд справи в разі нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу.

Оскільки, всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, проте відповідач, не скористався своїми правами, передбаченими ст. 22 ГПК України, та виходячи з того, що явка учасників апеляційного провадження судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалася, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

10.11.2013 між позивачем (перевізник) та відповідачем (замовник) укладено договір перевезення вантажу №10/8/2013, відповідно до якого перевізник взяв на себе зобов'язання доставити автомобільним транспортом довірений йому замовником вантаж - зернові та/або олійні культури (згідно із транспортною накладною) з місця відправлення до пункту призначення, які вказуються в додатках до цього договору, та видати вантаж уповноваженій на одержання вантажу особі, а замовник - сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до п.1.5 договору, надання послуг з перевезення підтверджується підписанням сторонами акту приймання-передачі наданих послуг.

Згідно п.1.6 договору, факт прийняття перевізником вантажу для перевезення підтверджується відповідними товарно-транспортними накладними.

Умовами пп. 4.1, 4.2 договору визначено, що вартість (ціна) послуг з перевезення вантажу визначається у додатках до цього договору, з урахуванням ПДВ -20% за тону вантажу, що перевозиться за маршрутом, вказаним у заявках замовника. Розрахунки між перевізником і замовником здійснюються шляхом безготівкового переказу грошових коштів на поточний рахунок перевізника, при цьому замовник оплачує перевізнику 80% передплату від вартості партії вантажу, що перевозиться (кількість партії вантажу за яку сплачується переплата визначається згідно з додатком до даного договору) на підставі виставленого перевізником рахунку протягом двох банківських днів з дати отримання такого рахунку замовником. Остаточний розрахунок між сторонами проводиться після підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг на підставі виставленого перевізником рахунку протягом двох банківських днів з дати отримання такого рахунку замовником.

Згідно з актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № ШС 13/12/2013 від 13.12.2013, який підписаний та скріплений печатками сторін без зауважень, позивачем було надано відповідачу послуги по перевезенню кукурудзи за маршрутом с.В.Деревичі-Одеса у кількості 160,120тон, вартістю робіт (послуг) 298,59грн. за 1 тону, загальна вартість виконаних робіт 47810,23грн.

З метою здійснення розрахунків позивач виставив відповідачу для оплати рахунок №46 від 13.12.2013 на суму 47810,23 грн. та оформлено податкову накладну №3 від 13.12.2013.

10.02.2014 відповідач перерахував позивачу кошти у сумі 5000,00грн., що підтверджується банківською випискою з рахунку позивача, копія якої наявна а матеріалах справи.

Згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідача за надані послуги за договором перевезення вантажу №10/8/2013 від 10.11.2013 становить 42810,23грн.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, статті 173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Стаття 174 Господарського кодексу України передбачає, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений строк.

Відповідно до статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Докази здійснення відповідачем оплати в сумі 42810,23грн. в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором.

Пунктом 5.5 договору визначено, що у разі прострочення строків оплати послуг перевізника, замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загальної суми несплати за кожен день прострочення такого платежу (платежів).

Позивачем нараховано 2347,57 грн. пені за період з 15.12.2013 по 04.05.2014, розмір якої перевірено судом апеляційної інстанції.

На підставі наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Стосовно доводів відповідача про порушення судом першої інстанції норм процесуального права у зв'язку з неналежним повідомленням про час та місце розгляду справи, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала місцевого господарського суду про порушення провадження у справі була надіслана відповідачу за адресою, вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та повернена до суду із зазначенням причини повернення: «за закінченням встановленого строку зберігання».

Відповідно до пункту 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом зазначеної статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Отже, судом були здійснені всі належні заходи щодо повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, з огляду на що, колегія судді в не вбачає в діях суду першої інстанції порушень норм процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування рішення Господарського суду міста Києва у даній справі, в зв'язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "АПЛК" задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АПЛК" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2014 у справі №912/1769/14 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2014 у справі №912/1769/14 залишити без змін.

3. Матеріали справи №912/1769/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді Л.В. Кропивна

Л.В. Чорна