ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.03.2014 р. Справа№ 914/126/14

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О., при секретарі судових засідань ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи

за позовом ОСОБА_2 з обмежено відповідальністю Партнер Дістрібьюшн, м.Симферополь, АР Крим

до відповідача ОСОБА_2 з обмежено відповідальністю ОСОБА_3 Центр, м.Львів

про стягнення 187 968,00 грн. заборгованості.

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_4 представник ( довіреність 85 від 01.01.2013р);

від відповідача ОСОБА_5 представник (довіреність № б/н від 17.02.2014р.).

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду Львівської області знаходиться справа за позовом ОСОБА_2 з обмежено відповідальністю Партнер Дістрібьюшн до відповідача ОСОБА_2 з обмежено відповідальністю ОСОБА_3 Центр про стягнення 187 968,00 грн. заборгованості.

Ухвалою суду від 20.01.2014р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 05.02.2014р. Ухвалою суду від 05.02.2014р. розгляд справи було відкладено на 19.02.2014р. Ухвалою суду від 19.02.2013р. розгляд справи відкладено на 05.03.2014р.

Згідно клопотання представника відповідача (вх. № 7157/14 від 19.02.2014р.) здійснюється фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу Оберіг.

Представник позивача подав письмові заперечення проти клопотання відповідача про призначення судової експертизи, оформивши їх як клопотання від 26.02.2014р. (вх.№ 8189/14 від 28.02.2014р.). До вказаного клопотання долучив маршрутні листи та податкові декларації якими позивач підтверджує факт поставки відповідачу товару.

Представник відповідача долучив до матеріалів справи копію журналу реєстрації довіреностей за 2009-2014р.р., оригінал якого було оглянуто в судовому засіданні.

Представник відповідача просив призначити комплексну судову експертизу: технічну експертизу друкарських форм та почеркознавчу експертизу підписів. Проведення якої представник відповідача просив доручити Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз, провадження у справі зупинити.

Представник позивача заперечив проти призначення судової експертизи з підстав викладених у поданому ним клопотанні.

Суд розглянувши клопотання відповідача про призначення комплексної судової експертизи, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку відсутності підстав для його задоволення. При цьому суд виходить з наступного.

Відповідач просить на вирішення комплесної судової експертизи поставити наступні запитання:

1). Чи виконано підпис на товарно-транспортних накладних які містяться в матеріалах справи у графі "товар по кількості та якості прийняв (представник покупця)" керівником ТзОВ "ОСОБА_3 Центр" ОСОБА_6 чи іншою особою?

2). Чи виконано підпис у гарантійному листі від 17.10.2013р. ТзОВ "ОСОБА_3 Центр" від імені директора товариства керівником ОСОБА_6 чи іншою особою?

3). Чи виконано підпис в акті звірки між ТзОВ "ОСОБА_3 Центр" та ТзОВ "Партнер Дістрібьюшн" за період з 01.05.2012рю по 10.07.2013р. від імені ТзОВ "ОСОБА_3 Центр" керівником ОСОБА_6?

4). Чи нанесено відтиск печатки ТзОВ "ОСОБА_3 Центр" на гарантійному листі від 17.10.2013р. наданою печаткою?

5). Чи нанесено відтиск печатки ТзОВ "ОСОБА_3 Центр" на акті звірки між ТзОВ "ОСОБА_3 Центр" та ТзОВ "Партнер Дістрібьюшн" за період з 01.05.2012р. по 10.07.2013р. наданою печаткою?

Згідно п.1 ч.2 ст.79 ГПК України господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках призначення господарським судом судової експертизи.

Відповідно до ч.1 ст.41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи (п.2 постанови пленум Вищого господарського суду України, від 23.03.2012, № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи")

Враховуючи той факт, що товар поставлявся позивачем у різні торгові точки відповідача, а його приймання здійснювали продавці, відтак призначення судової експертизи по дослідженню підписів на накладних з метою встановлення чи належать вони керівнику ОСОБА_6 є безпідставним. Крім того, слід зазначити, що позивач ніколи не стверджував, що накладні підписував керівник відповідача ОСОБА_6

Дослідження підпису керівника відповідача ОСОБА_6 та печатки ТзОВ "ОСОБА_3 Центр" на гарантійному листі від 17.10.2013р. також є безпідставним, оскільки гарантійний лист не є первинним документом, який підтверджує факт поставки, його складання не передбачено умовами договору та не є обов"язковим.

Дослідження підпису на акті звірки з метою встановлення його належності керівнику відповідача ОСОБА_6 є безпідставним, оскільки акт звірки не є первинним документом, який підтверджує факт поставки.

У розумінні ст. ст. 9, 10 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, акт звірки взаєморозрахунків є зведеним обліковим документом, який відображає загальну суму заборгованості, та фіксує стан розрахунків між сторонами, але такий акт сам по собі не породжує будь-яких прав та обов'язків сторін, в той час як зобов'язання сторін підтверджуються первинними документами, договором, накладними, рахунками тощо.

Гарантійний лист та акт звірки відповідача скріплені печаткою ТзОВ "ОСОБА_3 Центр", відповідальним за використання печатки є керівник товариства або особа, яка призначена керівником. Представник відповідача не надав жодних доказів протиправного вибуття з власності ТзОВ "ОСОБА_3 Центр" печатки, доказів її зміни товариством, відтак на думку суду немає підстав для її дослідження.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі для проведення судової експертизи.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов, просив його задоволити з підстав викладених у позовній заяві згідно заяви про уточнення (зменшення) суми позову стягнути з відповідача на користь позивача 190 842,62 грн. з яких сума основного боргу 149 700,29 грн., пеня в сумі 11 022,26 грн., 0,1% річних в сумі 27 245,45 грн., судові витрати в сумі 3 874,62 грн..

Слід зазначити, що згідно вимог ст.55 ГПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошей - стягуваною сумою. В ціну позову включаються також вказані в позовній заяві суми неустойки (штрафу, пені), а якщо вони не вказані, - суми їх, визначені суддею.

Позивач при визначенні ціни позову крім суми основного боргу, пені та 0,1% річних включив до неї судовий збір.

Згідно ч.3 ст.55 ГПК України ціну позову вказує позивач. У випадках неправильного зазначення ціни позову вона визначається суддею.

Відтак, ціна позову становить 187 968,00 грн. з яких 149 700,29 грн. основного боргу, 11 022,26 грн. пені, 27 245,45 грн. 0,1 % річних, а не 191 842,62 грн. як зазначає позивач.

Представник відповідача заперечив проти позовних вимог з підстав викладених у попередньо поданому відзиві на позовну заяву (вх.№7158/14 від 19.02.2014р.), просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Представник відповідача також звернув увагу на необхідність розгляду по суті поданої представником позивача в попередньому судовому засіданні заяви про забезпечення позову (вх.№805/14 від 19.02.2014р.).

Ухвалою суду від 19.02.2014р. суд відклав розгляд по суті заяви позивача про забезпечення позову на 05.03.2014р., оскільки позивач не подав доказів сплати судового збору за подання вказаної заяви та доказів в підтвердження обставин якими він обґрунтовує необхідність її задоволення.

До клопотання про заперечення проти призначення судової експертизи, представник позивача долучив докази сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову (квитанцію № 83577460 від 25.02.2014р. на суму 1 827,00 грн.).

Розглянувши в судовому засіданні заяву позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача та на грошові кошти, що знаходять на його розрахункових рахунках, заслухавши представників сторін, суд дійшов висновку відсутності підстав для її задоволення. При цьому суд виходить з наступного.

Згідно з ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити, передбачених статтею 67 цього Кодексу, заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В обґрунтування підстав для забезпечення позову, представник позивача посилається на скрутне матеріальне становище відповідача, його небажання повертати борг, наявність інформації з мережі Інтернет, зі слів торгових представників та клієнтів про те, що відповідачем розпочато відчуження належного йому майна та ліквідацію коштів з розрахункових рахунків, що зробить неможливим виконання рішення суду.

Водночас, постановою пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову від 26.12.2011р. №16 із змінами та доповненнями передбачено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Саме лише припущення позивача про скрутне матеріальне становище відповідача та можливість відчуження належного йому майна, або зняття коштів з розрахункових рахунків не підтверджене жодними доказами, не може бути підставою для забезпечення позову.

Згідно з п.3 абзацу другого постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

На підставі вищенаведеного, враховуючи усі фактичні обставини справи та нормативні положення, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні поданої позивачем заяви про забезпечення позову.

Заслухавши представників сторін, з метою належного всебічного та обєктивного дослідження матеріалів справи, з огляду на необхідність витребовування додаткових доказів, для забезпечення принципу змагальності, керуючись ст.ст. 77, 86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Партнер Дістрібьюшн" про забезпечення позову.

2. Відмовити у задоволенні заяви ТзОВ "ОСОБА_3 Центр" про зупинення провадження у справі.

3. Розгляд справи відкласти на 17.03.2014р. о 11 год. 00 хв.

4. Позивачу надати товарно-транспортні накладні, вказані в акті звірки, за попередній період поставки (до 24.05.2012р.) на підставі договору постачання № 468/12 від 23.03.2012р. та докази оплати за нього відповідачем, явка повноважного представника.

5. Відповідачу явка повноважного представника.

Суддя Сухович Ю.О.