Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" червня 2014 р. Справа № 906/884/13.

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді: Ляхевич А.А.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 16" Житомирської міської ради за вих. №249 від 26.05.2014р. про розстрочку виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 13.08.2013 р. по справі № 906/884/13

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ-Еко" (м.Житомир)

до: ОСОБА_1 підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №16" (м.Житомир)

про стягнення 29298,15 грн.

за участю представників сторін:

- від стягувача: ОСОБА_2, керівник,

- від боржника: ОСОБА_3, довіреність від 25.11.2013 р.,

- від Корольовського відділу ДВС Житомирського МУЮ: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 13.08.2013 р. у справі № 906/884/13 (суддя Прядко О.В.) позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ-Еко" задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №16" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ-Еко": 23522,57грн. основного боргу; 3271,40 пені; 877,07грн. 3% річних; 1562,21грн. судового збору.

На примусове виконання рішення господарського суду Житомирської області від 13 серпня 2013 р. у справі № 906/884/13 господарським судом 03.09.2013 р. видано наказ.

27.05.2014 р. на адресу суду надійшла заява боржника ОСОБА_1 підприємства "Виробниче житлове ремонтно - експлуатаційне підприємство № 16" Житомирської міської ради за вих. №249 від 26.05.2014 р. про розстрочку виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 13.08.2013 р. по справі №906/884/13.

Згідно бази даних автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду" справа № 906/884/13 перебувала в провадженні судді Прядко О.В., у якої з 13.05.2014 року закінчилися повноваження судді.

На підставі п. 3.1.11, 3.1.13 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010р. № З0, розпорядженням виконуючого обов'язки керівника апарату господарського суду Житомирської області від 27.05.2014р. №92/2014 "Щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи (заяви)", здійснено повторний автоматичний розподіл заяви про розстрочку виконання рішення суду у справі №906/884/13., за яким заяву про розстрочку виконання рішення суду у справі №906/884/13 розподілено на розгляд судді Ляхевич А.А.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 29.05.2014р. призначено розгляд заяви ОСОБА_1 підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 16" Житомирської міської ради за вих.№249 від 26.05.2014 р. про розстрочку виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 13.08.2013 р. по справі №906/884/13 на 10.06.2014 р. об 10:30.

В судовому засіданні представник боржника (заявника) заяву про розстрочку виконання рішення суду підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити.

Представник стягувача заперечила в повному обсязі проти розстрочення виконання рішення суду, вважає що немає підстав для задоволення заяви боржника.

Корольовський відділ ДВС Житомирського МУЮ повноважного представника в судове засідання не направив, вимог ухвали суду від 29.05.2014р. не виконав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час і місце розгляду заяви повідомлявся судом своєчасно та належним чином, про що свідчить реєстр Ф103 на відправку рекомендованої кореспонденції суду та список №1952 згрупованих поштових відправлень вид рекомендованих листів за 30.05.2014 р.

Приймаючи до уваги той факт, що неявка представників сторін не перешкоджає розгляду заяви про розстрочку виконання судового рішення, господарський суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності представника органу ДВС.

Розглянувши заяву боржника та додані до неї матеріали, судом встановлено наступне.

У заяві про розстрочку виконання рішення суду (а.с.125-127) боржник посилається на скрутне фінансове становище підприємства, заборгованість мешканців за обслуговування будинку та прибудинкової території понад 400 тис. грн., при тому, що дохід підприємства за місяць становить 200000 грн., з яких необхідно майже половину сплатити обов'язкових щомісячних платежів (податки, збори), закупити необхідні матеріали щодо обслуговування будинків, виплата заробітної плати працівникам підприємства, також, боржник на даний момент сплачує заборгованість по іншому рішенню суду, що унеможливлює сплачувати заборгованість по обох рішеннях відразу.

Відповідно до ст.4-5 ГПК України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обовязкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 115 ГПК України встановлено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому цим кодексом та Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч.1 ст.121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає перелік обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, тому суд оцінює докази, які підтверджують зазначені обставини, за правилами ст.43 ГПК України.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо) (7.1.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України").

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 26.12.2003р. "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" задоволення заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, відповідно до ст.121 ГПК України, можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Відповідно до п. 7.2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 17.10.2012р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Виходячи з наведеного, у будь-якому випадку, розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку повязано з об'єктивними, непереборними, тобто, виключними обставинами, що ускладнюють виконання судового рішення.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Згідно ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст.42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Посилання боржника на скрутний фінансовий стан підприємства, заборгованість мешканців за обслуговування будинку та прибудинкової території, сплату обов'язкових щомісячних платежів (податків, зборів), придбання необхідних матеріалів для обслуговування будинків, виплату заробітної плати працівникам підприємства, також, сплату заборгованості по іншому рішенню суду, не є обставиною особливого характеру, що ускладнює виконання рішення або робить його неможливим; скрутне фінансове становище підприємства не є незвичайною і непрогнозованою обставиною в умовах ринкової економіки, а є одним із можливих ризиків підприємницької діяльності та в умовах фінансової кризи в країні носить загальний характер.

На підтвердження своїх доводів представник боржника подала докази часткового виконання рішення господарського суду Житомирської області від 25.07.2013 по іншій справі 906/695/13 суд, довідку за вих. № 393 від 05.06.2014 р. про заборгованість та витрати боржника станом на 01.06.2014 р., звіт про фінансовий стан боржника на 31.12.2013 р., звіт про фінансовий стан боржника на 31.03.2014 р., а також, докази часткового виконання рішення господарського суду Житомирської області від 13.08.2013 р. по справі 906/884/14 в сумі 8 000,00 грн.

При цьому, боржником не доведено винятковості обставин об'єктивної неможливості виконати рішення суду.

Таким чином, подані боржником докази не можуть бути розцінені судом як такі, що свідчать про наявність виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення господарського суду або роблять його неможливим.

При цьому, суд зауважує, що економічні процеси у державі негативно вплинули на фінансово-господарську діяльність не лише боржника але й стягувача, тобто, сторони перебувають у рівних умовах.

Враховуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги матеріальні інтереси обох сторін, рівність усіх суб'єктів права власності перед законом, наявність інфляційних процесів у економіці держави, а також той факт, що боржником не доведено винятковості обставин об'єктивної неможливості виконати рішення суду, суд прийшов до висновку, що подана ОСОБА_1 підприємством "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 16" Житомирської міської ради заява про розстрочку виконання рішення суду задоволенню не підлягає.

Відмова в задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення суду не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду в передбаченому законом порядку.

Керуючись ст.ст. 86, 121 ГПК України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 16" Житомирської міської ради за вих. №249 від 26.05.2014р. про розстрочку виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 13.08.2013 р. по справі № 906/884/13.

Ухвала набирає законної сили в установленому законом порядку.

Суддя ОСОБА_4

Друк:

1 - в справу

2,3 - сторонам (реком.);

4- Корольовський відділ ДВС Житомирського МУЮ (10002, м. Житомир, вул. Довженка, 64.)( реком.).