ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"24" квітня 2014 р.Справа № 16/42-533
УХВАЛА

Розглянувши заяву № без номера, без дати (вх. № 7731 від 08.04.2014 року згідно журналу реєстрації вхідної кореспонденції по господарському суду Тернопільської області) Державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України" та Приватного агропромислового підприємства "Січ" про затвердження мирової угоди від 07 березня 2014 року у справі № 16/42-533

по справі

за позовом: Державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України", м. Київ-33, вул. Саксаганського, 1.

до відповідача: Приватного агропромислового підприємства "Січ", с. Базар Чортківського району.

про стягнення заборгованості в сумі 113825 грн. 55 коп., в тому числі 87558 грн. 12 коп. боргу та 26267 грн. 43 коп. штрафу.

За участю представників сторін:

Стягувача : не зявився.

Боржника : ОСОБА_1- юрисконсульт, довіреність № 31 14.04.2014 року

В судовому засіданні 24.04.2014 року оголошувалась перерва до 24.04.2014 року до 16 год. 45 хв.

Після перерви.

За участю представників сторін:

Стягувача : не зявився.

Боржника : не зявився.

Суть справи:

14.03.2005 року рішенням господарського суду Тернопільської області по справі №16/42-533 позовні вимоги Державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України" , м. Київ-33, вул. Саксаганського, 1 задоволено та присуджено стягнути з Приватного агропромислового підприємства „Січ, с.Базар Чортківського району Тернопільської області, на користь Державного підприємства „Державний резервний насіннєвий фонд України, м.Київ-33, вул.Саксаганського, 1: заборгованості в сумі 113825 грн. 55 коп., в тому числі 87558 грн. 12 коп. боргу, 26267 грн. 43 коп. штрафу та 1256 грн. 26 коп. в повернення сплачених судових витрат.

28.03.2005 року видано наказ про примусове виконання вищезазначеного рішення суду.

08.04.2014 року від Державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України" та Приватного агропромислового підприємства "Січ" надійшла спільна заява № без номера, без дати про затвердження мирової угоди від 07 березня 2014 року, в якій сторони просять суд затвердити мирову угоду від 07 березня 2014 року про закінчення виконавчого провадження №7246860 з примусового виконання наказу № 16/42-533, виданого господарським судом Тернопільської області 28 березня 2005 року, який було видано на виконання рішення господарського суду Тернопільської області по справі № 16/42-532, укладену між ДП "Державний резервний насіннєвий фонд України" та ПАП "Січ" .

Ухвалою суду від 15.04.2014 року вказану заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 24 квітня 2014 року на 11 год. 15 хв.

В судове засідання представник стягувача не з'явився.

В судове засідання представник боржника з'явився, підтримав заяву про затвердження мирової угоди. Представником стягувача подано клопотання № без номера від 24.04.2014 року про долучення документів до матеріалів справи, зокрема - довідки №4208/02-35 від 23.04.2014 року Відділу Державної виконавчої служби Чортківського районного управління юстиції, в якій зазначено, зокрема, що станом на 23.04.2014 р. на виконанні у ВДВС Чортківського РУЮ знаходяться наступні документи, зокрема:

- наказ господарського суду Тернопільської області від 28 березня 2005 року по справі № 16/42-533 щодо стягнення з Приватного агропромислового підприємства "Січ", с. Базар, Чортківського району, Тернопільської області () на користь Державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України" , м. Київ, вул. Ямська, 32 () - 115081 грн. 81 коп. заборгованості;

- по даному виконавчому документу ПАП "Січ", с. Базар, Чортківського району, Тернопільської області, () сплачено борг на користь ДП "Державний резервний насіннєвий фонд України" в розмірі 87558 грн. 12 коп, 1256 грн. 26 коп. - судових витрат та 5000 грн. штрафу.

У відповідності до ч. 4 ст. 121 ГПК України мирова угода, укладена сторонами у процесі виконання судового рішення, подається на затвердження господарського суду, який прийняв відповідне судове рішення. Про затвердження мирової угоди господарський суд виносить ухвалу.

В ч. 3 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" зазначається, зокрема, що сторони мають право укласти мирову угоду про закінчення виконавчого провадження, яка визнається судом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 даного Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі: визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання.

Згідно п. 7.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" судом може бути затверджено мирову угоду на підставі статті 121 ГПК України лише за умови наявності відкритого виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення згідно з Законом України "Про виконавче провадження". Якщо виконавче провадження стосовно судового рішення відкрито, сторони відповідно до частини третьої статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" мають право укласти мирову угоду про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується судом. Заява про затвердження такої мирової угоди розглядається в судовому засіданні за правилами частини першої статті 121 ГПК України.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом згідно з п. 2 ч.2 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" і як виконавчий документ повинна містити у своїй резолютивній частині не лише вказівку про затвердження мирової угоди, а й інші передбачені законодавством (статтею 86 ГПК та ст. 18 названого Закону) ознаки та відомості, зокрема, щодо умов, розміру і строків виконання зобов'язань сторін тощо. За недодержання відповідних вимог ухвала про затвердження мирової угоди не може вважатися виконавчим документом, що підлягає виконанню державною виконавчою службою.

Крім того, Законом України "Про виконавче провадження" та приписами п. 13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" передбачена можливість закінчення виконавчого провадження у разі визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду (пункт 1 частини першої статті 49). Оскільки ГПК не передбачено спеціального порядку подання та розгляду відповідної заяви, то пов'язані з цим питання мають вирішуватися за правилами, встановленими частинами другою і третьою статті 121-2 ГПК для скарг на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби. Господарський суд може не прийняти відмови стягувача від примусового виконання, якщо така дія суперечить законодавству або порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси. За результатами розгляду відмови від примусового виконання господарський суд відповідно до статті 86 ГПК виносить ухвалу.

Як слідує із змісту наданої сторонами мирової угоди від 07 березня 2014 року про закінчення виконавчого провадження № 7246860, сторони домовились про наступне:

Державне підприємство "Державний резервний насіннєвий фонд України", в особі генерального директора ОСОБА_2, що діє на підставі Статуту, з однієї сторони (далі по тексту - Стягувач), та

Приватне агропромислове підприємство "Січ", в особі директора ОСОБА_3, що діє на підставі Статуту, з другої сторони, (далі по тексту - Боржник), надалі по тесту - "Сторони", а кожен окремо - "Сторона",

в процесі примусового виконання наказу № 16/42-533, виданого господарським судом Тернопільської області 28 березня 2005 року про стягнення з Приватного агропромислового підприємства „Січ, () на користь Державного підприємства „Державний резервний насіннєвий фонд України, () 113825 грн. 55 коп. (сто тринадцять тисяч вісімсот двадцять п'ять гривень 55 коп.), в тому числі 87558 грн. 12 коп. боргу, 26267 грн. 43 коп. штрафу та 1256 грн. 26 коп. в повернення сплачених судових витрат (надалі - Наказ), який було видано на виконання Рішення Господарського суду Тернопільської області по справі № 16/42-533 (наділі - рішення) - домовилися про укладення мирової угоди на наступних умовах:

1. Станом на дату укладення цієї мирової угоди Боржником сплачено на користь Стягувача борг у розмірі 87558 грн. 12 коп. (вісімдесят сім тисяч п'ятсот п'ятдесят вісім гривень 12 коп.) та 1256 грн. 26 (одну тисячу двісті п'ятдесят шість гривень 26 коп.) в повернення судових витрат по справі відповідно до рішення та Наказу суду.

2. Боржник зобов'язується до 20 березня 2014 року включно перерахувати на розрахунковий рахунок Стягувача частину штрафу у розмірі 5000,00 грн. (п'ять тисяч гривень 00 коп.).

3. Стягувач відмовляється від стягнення визначених Рішенням та Наказом суду частини штрафу у розмірі 21267 грн. 43 коп. (двадцять одна тисяча двісті шістдесят сім гривень 43 коп.).

4. Сторони домовились, що з моменту виконання Боржником умов цієї мирової угоди зобов'язання, що зазначені в Рішенні та Наказі суду вважаються виконаними Боржником у повному обсязі.

5. Дана мирова угода між Стягувачем та Боржником є чинною з моменту її затвердження Господарським судом Тернопільської області та є підставою для закінчення виконавчого провадження №7246860 з примусового виконання Наказу.

6. Ця мирова угода укладена українською мовою у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один - для Стягувача, другий - для Боржника, третій примірник надається Господарському суду Тернопільської області.

7. З наслідками укладення даної мирової угоди Сторони знайомі.

Проаналізувавши відповідні норми права, подану сторонами заяву про затвердження мирової угоди про закінчення виконавчого провадження № 7246860 та сам текст мирової угоди від 07 березня 2014 року, господарський суд зазначає, що передбачена в умовах мирової угоди відмова стягувача від стягнення визначених рішенням та наказом суду частини штрафу у розмірі 21267 грн. 43 коп. не відповідає ст.78, 115 ГПК України, 124 Конституції України та Закону України "Про виконавче провадження", оскільки за своєю суттю та змістом дана мирова угода сторін являє собою відмову стягувача від примусового виконання рішення суду, що передбачено п.1. ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження", в зв'язку з чим, господарський суд не вбачає правових підстав щодо затвердження мирової угоди.

Крім того, як зазначається в п. 1 даної мирової угоди станом на дату укладення цієї мирової угоди (01 березня 2014 року) Боржником сплачено на користь Стягувача борг у розмірі 87558 грн. 12 коп. (вісімдесят сім тисяч п'ятсот п'ятдесят вісім гривень 12 коп.) та 1256 грн. 26 (одну тисячу двісті п'ятдесят шість гривень 26 коп.) в повернення судових витрат по справі відповідно до рішення та Наказу суду.

Також згідно п. 2 мирової угоди Боржник зобов'язується до 20 березня 2014 року включно перерахувати на розрахунковий рахунок Стягувача частину штрафу у розмірі 5000,00 грн. (п'ять тисяч гривень 00 коп.).

Разом з тим, як вбачається із довідки № 4208/02-35 від 23.04.2014 року Відділу Державної виконавчої служби Чортківського районного управління юстиції 5000 грн. штрафу сплачено Приватним агропромисловим підприємством "Січ" на користь Державного підприємства „Державний резервний насіннєвий фонд України.

Тобто зазначено строк сплати штрафу до 20 березня 2014 року. А сама заява про затвердження мирової угоди та сама мирова угода подані 08 квітня 2014 року.

Однак, суд не вправі затверджувати мирову угоду, умови якої вже виконані Сторонами ще до моменту затвердження такої мирової угоди.

Також, господарський суд вважає за необхідне зазначити, що дана відмова стягувача від вимог, які були задоволені господарським судом та винесене відповідне рішення у справі №16/42-533, не відповідають нормам Господарського процесуального кодексу України, оскільки такі права можуть бути реалізовані тільки до винесення рішення. Крім того, порядок виконання судового рішення чітко врегульований Господарським процесуальним кодексом України та Законом України "Про виконавче провадження". Вказаними нормами не передбачено такого способу виконання рішення, як прощення боргу, припинення зобов'язання за домовленістю сторін, тощо.

На підставі наведеного, господарський суд вважає, що умови поданої сторонами мирової угоди про закінчення виконавчого провадження № 7246860 від 07 березня 2014 року не відповідають вимогам чинного законодавства, а тому заява про затвердження мирової угоди задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.78, 86, 115, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Відмовити в задоволенні заяви № без номера, без дати (вх. № 7731 від 08.04.2014 року згідно журналу реєстрації вхідної кореспонденції по господарському суду Тернопільської області) Державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України" та Приватного агропромислового підприємства "Січ" про затвердження мирової угоди від 07 березня 2014 року у справі № 16/42-533.

2. Ухвалу направити стягувачу та боржнику .

Суддя С.О. Хома