ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"15" травня 2014 р.Справа № 921/341/13-г/8
Господарський суд Тернопільської області у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Гирила І.М., судді Гевко В.Л., Хома С.О.

Розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Перший Український ОСОБА_1", вул. Університетська, 2-А, м. Донецьк, 83001 (адреса для листування: вул. Грюнвальдська, 5а, м. Львів, 79044)

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Тотус Трейд", вул. Промислова, 30, м. Тернопіль, 46002

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Тотус", вул. Промислова, 30, м. Тернопіль, 46002.

про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами за Договором поруки №1.08-35/П-1 від 19.06.08 р. в загальному розмірі 215 227,68 грн. та 14 388,78 дол. США, що згідно офіційного курсу Національного банку України, встановленого станом на 20.03.2013 року (799, 30 грн. за 100 дол. США), еквівалентно становить 115 009, 52 грн.

За участю представників сторін від:

Позивача: ОСОБА_3 представника, довіреність №1639 від 20.06.2012 р.; ОСОБА_4 провідного спеціаліста керівника Сектору економічного аналізу та звітності відділу супроводження Департаменту проблемних активів, довіреність №148 від 06.05.2014 р.

Відповідача: ОСОБА_5 представника, довіреність б/н від 05.09.2012 р.

Третьої особи: ОСОБА_5 - представника, довіреність б/н від 10.09.2012р.

В судовому засіданні учасникам судового процесу розяснювались їх процесуальні права та обовязки, передбачені ст. ст. 20, 22, 27, 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

За відсутністю відповідного клопотання сторін технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Суть справи:

В провадженні колегії суддів у складі головуючого судді Гирили І.М., суддів Гевка В.Л. та Хоми С.О. перебуває справа №921/341/13-г/8 за позовом Публічного акціонерного товариства "Перший Український ОСОБА_1", вул. Університетська, 2-А, м. Донецьк, до відповідача - ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Тотус Трейд", вул. Промислова, 30, м. Тернопіль, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Тотус", вул. Промислова, 30, м. Тернопіль, про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами за Договором поруки №1.08-35/П-1 від 19.06.08 р. в загальному розмірі 215 227,68 грн. та 14 388,78 дол. США, що згідно офіційного курсу Національного банку України, встановленого станом на 20.03.2013 року (799, 30 грн. за 100 дол. США), еквівалентно становить 115 009, 52 грн.

Ухвалою суду від 15.10.2013 року провадження по справі №921/341/13-г/8 зупинено до одержання результатів судової фінансово-кредитної експертизи та 18.10.2013 р. матеріали справи із наданими учасниками судового процесу на вимогу експерта додатковими документами супровідним листом за № 1582/2013 надіслано до Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (вул. Січових Стрільців,4, м. Тернопіль) для дачі висновку згідно поставлених в п.2 резолютивної частини ухвали суду від 10.06.2013 року питань.

04 квітня 2014 року згідно супровідного листа №22/06-05/5616/376 від 03.04.2014р. (отримано та зареєстровано канцелярією суду за вх. №7660) матеріали судової справи №921/341/13-г/8, із долученням висновку експерта №5616/13-22 від 31.03.2013р., повернуто на адресу господарського суду Тернопільської області.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 04.04.2014 року (з врахуванням ухвали про виправлення описки від 04.04.2014 р.) провадження у справі №921/341/13-г/8 поновлено, судове засідання по справі призначено на 10:15 год. 16.04.2014 року.

Ухвалами суду від 16.04.2014 р та від 30.04.2014 р., в порядку ст. 77 ГПК України, розгляд справи відкладено на 10:00 год. 30.04.2014 року та, відповідно на 14:15 год. 12.05.2014 року, з викладених у відповідних ухвалах суду підстав.

Строк вирішення спору продовжено, в передбаченому ч.3 ст. 69 ГПК України порядку, про що судом винесено відповідну ухвалу від 30.04.2014 року.

В судовому засіданні 12.05.2014 року, яке відбулось за участю спеціаліста ПАТ "ПУМБ" з економічних питань та судового експерта Тернопільського відділення КНДІСЕ, яким проведено судову фінансово-кредитну експертизу у даній справі, представниками позивача зазначено, що при проведенні експертного дослідження суму в розмірі 7 106,88 дол. США, яка відображена у банківських виписках за 25.09.2012 року, помилково враховано експертом як погашення простроченої заборгованості Позичальника, оскільки в банківській виписці допущено технічну описку - 25.09.2012 року банком було здійснено перенесення строкової заборгованості в сумі 7 106,88 дол. США, яка виникла станом на 25.09.2012 року, до простроченої заборгованості.

Присутній в судовому засіданні 12.05.2014 року експерт зазначила, що експертне дослідження проводилось відповідно до наданих сторонами документів та даних, які в них містяться. Оскільки згідно банківської виписки простроченої заборгованості суму в розмірі 7 106,88 дол. США 25.09.2012 року вказано, як погашення заборгованості, дані відомості і були взяті до уваги при проведенні розрахунку саме як сплачені позичальником кошти, а в експертному висновку №5616/13-22 від 31.03.2014 року експертом вказано, що у розрахунку банку про нарахування та сплату відсотків не включено, зокрема, платіж в сумі 7 106,88 дол. США.

Присутній в судовому засіданні 12.05.2014 р. представник відповідача та третьої особи звернувся до суду з усним клопотанням про перенесення даного судового засідання для надання можливості встановити факт наявності/відсутності сплати позичальником 25.09.2012 р. коштів в сумі 7 106,88 дол. США. Представники позивача підтримали клопотання відповідача та перенесення розгляду справи для надання можливості надати додаткові документи в обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Окрім того в судовому засіданні 12.05.2014 р. встановлено, що після порушення провадження у даній справі Позичальником сплачено Банку кошти в розмірі 100 000 грн. Дані кошти експертом не взяті до уваги при проведенні експертного дослідження, оскільки не входили до визначеного судом періоду дослідження.

Повноважний представник ТзОВ "Тотус" зазначив, що у серпні 2013 року, за наслідками проведених між Банком та Позичальником переговорів, між останніми досягнуто домовленості щодо часткового погашення заборгованості перед кредитором, а також про зміну порядку зарахування таких коштів в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором. Однак зміни до самого кредитного договору сторонами не вносились, у звязку із відсутністю згоди Банку. В підтвердження надав копію листа за вих. №1305 від 22.08.2013 р., з якого вбачається, що Банком погоджено запропонований Позичальником графік погашення існуючої заборгованості і зміни погашення черговості (без внесення змін в договірну базу), що виникла на підставі Кредитного договору №1.08-35 від 19.06.2008 р. До відома Позичальника доведено обовязкову суму щомісячного платежу та звернуто увагу останнього на те, що за умови дотримання графіку погашення, зарахування буде проводитись наступним чином: 75% щомісячного платежу в рахунок погашення заборгованості за основною сумою кредиту та 25% - в рахунок погашення заборгованості по нарахованих процентах. На виконання вказаної домовленості Позичальник сплатив Банку кошти в сумі 100 000 грн. (30 000 грн. згідно платіжного доручення №969 від 30.08.2013 р.; 30 000 грн. згідно платіжного доручення №1048 від 27.09.2013 р.; 10 000 грн. згідно платіжного доручення №1164 від 15.11.2013 р. та 30 000 грн. згідно платіжного доручення №1183 від 28.11.2013 р.). Проте Банком, за твердженням представника позичальника, зарахування сплачених коштів проведено з порушенням досягнутої домовленості, оскільки 70 000 грн. (70%) спрямоване на погашення тіла кредиту, а 30 000 грн. (30 %) коштів зараховані на погашення відсотків.

З огляду на наведене, в судовому засіданні 12.05.2014 року, в порядку ст. 77 ГПК України, оголошено перерву до 09:15 год. 15.05.2014 року, про що учасників судового процесу повідомлено під розписку (в матеріалах справи) та запропоновано Банку надати додаткові пояснення по суті спору та докази погодження між Банком та Позичальником графіку погашень за період з серпня по грудень місяць 2013 року заборгованості за кредитним договором.

В судове засідання 15.05.2014 року повноважні представники позивача прибули, надали письмові пояснення щодо порядку ведення обліку рахунків заборгованості за відсотками за користування доларовою частиною кредиту після закінчення строку кредитування згідно умов кредитного договору за вих. №651 від 14.04.2014 року (отримано та зареєстровано канцелярією суду за вх. №9736), з яких вбачається, що у поданій до суду виписці з рахунку простроченої заборгованості за відсотками за користування доларовою частиною кредиту в бухгалтерських проводках 25.09.2012 р. невірно вказано призначення платежу за наступними сумами:

- за сумою 7 106,88 дол. США по кредиту рахунку "Погашення простроченої заборгованості за відсотками за користування кредитом згідно Кредитного договору №1.08-35 від 19.06.2008р.";

- за сумою 7 630,90 дол. США по дебету рахунку "Нарахування відсотків за користування кредитом згідно Кредитного договору №1.08-35 від 19.06.2008 р." ( а.с. 72-2 Т. 5).

В обґрунтування даного твердження зазначають, що п.4.1 Додаткової угоди №5 від 24.05.2011 року до Кредитного договору №1.08-356 від 19.06.2008 року сторони погодили кінцевий термін повернення кредиту - 25.09.2012 р. Згідно умов обліку в Банку при настанні закінчення строку кредитування за Кредитним договором облік непогашених відсотків ведеться на рахунку простроченої заборгованості за відсотками. Тому Банком було здійснено технічні операції з об'єднання відсотків, що обліковувалися на рахунках строкової та простроченої заборгованості. Зокрема, станом на 25.09.2012 р. (на 24.09.2012 р. (включно)), загальна заборгованість Позичальника за непогашеними відсотками становила 7 630,90 дол. США, в т.ч.: строкова заборгованість за відсотками 524,02 дол. США та прострочена заборгованість за відсотками - 7106,88 дол. США. Сума простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 7 106,88 дол. США 25.09.2012 р. з рахунку простроченої заборгованості технічно перенесена Банком на рахунок строкової заборгованості за відсотками, обєднана із строковою заборгованістю за відсотками в розмірі 524,02 дол. США. Таким чином загальна сума відсотків у розмірі 7 630,90 дол. США з рахунку строкової заборгованості переноситься на рахунок простроченої заборгованості, де і обліковується.

Наведена вище помилка, за твердженнями представників Банку, допущена у звязку із відсутністю в Банку автоматичного оформлення виписки по рахунку за вказаний період. Вважають, що про наявність такої помилки свідчить правильне відображення призначення платежу в аналогічній бухгалтерській проводці до дебету рахунку строкової заборгованості за сумою 7 106,88 дол. США "Урегул. по кред. Модулі Midas". В підтвердження наведеного до матеріалів справи долучено виправлені виписки по рахунках строкової та простроченої заборгованості за користування доларовою частиною кредиту за період з 25.06.2008 р. по 20.03.2013 р.

Також, представниками позивача надано додаткові письмові пояснення щодо погодження між Банком та Позичальником умовного графіку погашень заборгованості за Кредитним договором за період з серпня по грудень місяць 2013 року, з яких вбачається, що протягом літа 2013 току між банком та Позичальником проводились переговори щодо реструктуризації заборгованості за Кредитним договором №1.08-35. За наслідками розгляду клопотання Позичальника за вих. №100 від 05.08.2013 року (долучено до матеріалів справи), Банком було йому направлено лист за вих. №1305 від 22.08.2013 року. Звертають увагу суду на те, що листом за №1290 від 13.11.2013 року Позичальник не заперечував факту наявності домовленості та гарантував здійснити оплату 30 000 грн. 14.11.2013 р.-15.11.2013 р. та вчасно проводити наступні платежі. Наведені документи вважають узгодженим між сторонами внесенням змін до Кредитного договору. В обґрунтування даної позиції посилаються на приписи ст. 181 ГК України та ст.ст. 207, 654 ЦК України.

Присутній в судовому засіданні 15.05.2014 р. повноважний представник відповідача та третьої особи надав письмові пояснення б/н від 15.05.2014 р. (отримано та зареєстровано канцелярією суду за вх. №9739), згідно яких повідомив, що кошти в сумі 7 106,88 дол. США 25.09.2012 р. Позичальником не сплачувались на користь Банку в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №1.08-35 від 19.06.2008 р. Разом з тим, в порядку ст. ст. 22, 41 ГПК України, звернувся до суду з письмовим клопотанням б/н б/д (отримано та зареєстровано канцелярією суду за вх. №9738) про призначення додаткової судово-економічної експертизи щодо встановлення суми заборгованості по відсоткам за Кредитним договором №1.08-35 від 19.06.2008 р. В обґрунтування даного клопотання посилається на встановлені в ході розгляду справи після отримання судом висновку експерта №5616/13-22 від 31.03.2014 р. обставини. Зазначає, що внаслідок допущеної Банком технічної описки у виписці з рахунку простроченої заборгованості за відсотками за користування доларовою частиною кредиту в бухгалтерських проводках за 25.09.2012 р., висновок експерта та проведені ним розрахунки не відображають дійсних обставин справи та позбавляють можливості оцінити правомірність проведеного позивачем нарахування відсотків за визначений у позові період. Вважає, що оцінка та аналіз фінансово-кредитних операцій між сторонами потребує спеціальних знань в галузі економіки та бухгалтерського обліку, признання додаткової експертизи, з врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин та наданих представниками позивача документів, є необхідним. Оплату за проведення додаткової експертизи гарантує.

Окрім того, доводи позивача про внесення змін до Кредитного договору на підставі листів-погоджень вважає неправомірними. Стверджує, що умовами укладеного договору (п. 13.2) чітко встановлено, що "зміни і доповнення до цього Договору оформляються в письмовій формі додатковими угодами до цього договору або шляхом викладення цього Договору у новій редакції". Відтак, згідно умов договору та вимог чинного законодавства сплачені Позичальником протягом серпнялистопада 2013 року кошти в розмірі 100 000 грн., на її думку, мали бути спрямовані Банком виключно на погашення заборгованості по прострочених відсотках, нарахованих в період, який охоплений позовними вимогами.

Присутні в судовому засіданні 15.05.2014 р. представники позивача заперечують проти задоволення судом клопотання представника відповідача та третьої особи. В обґрунтування своїх заперечень посилаються на те, що експертом при проведенні експертного дослідження та наданні експертного висновку №5616/13-22 від 31.03.2014 року допущено невірне тлумачення умов Кредитного договору №1.08-35 від 19.06.2008 р., невірно визначено суми виданих кредитних коштів та, відповідно, невірно визначено суми нарахованих відсотків. Вважають, що Банком надано усі необхідні документи в обґрунтування позовних вимог, а відтак проведення у справі додаткової експертизи є недоречним. Разом з тим, у випадку задоволення судом клопотання боржника, просять проведення експертного дослідження доручити іншому експерту, а експертизу проводити з врахуванням додатково наданих Банком документів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судових засіданнях доводи та пояснення учасників судового процесу, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

Згідно приписів ст. 4-3 ГПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

За приписами статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до положень статті 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючи законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили (ст. 43 ГПК України).

Статтею 32 ГПК України, визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, як висновки судових експертів.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві викликана тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які вимагають спеціальних досліджень.

Ч. ч. 3, 4 ст. 42 ГПК України передбачено право господарського суду призначити додаткову судову експертизу. У цих випадках господарський суд має виходити з наступного:

Додаткова експертиза призначається судом після розгляду ним висновку первинної експертизи, якщо виявиться, що усунути неповноту або неясність висновку в судовому засіданні шляхом заслуховування експерта. Висновок експерта визнається неясним, якщо він викладений нечітко або носить непевний, неконкретний характер. Господарському суду слід мати на увазі, що чинне законодавство не надає йому права відмовити у призначенні судової експертизи, про яку клопочуться учасники судового процесу, за тим мотивом, що у складі суду є особи, які мають достатні для з'ясування відповідних питань спеціальні знання. В ухвалі про призначення додаткової експертизи необхідно чітко зазначити, які саме висновки експерта суд вважає неповними чи неясними або які обставини зумовили необхідність розширення експертного дослідження (правова позиція Вищого господарського суду України викладена в п. п. 6, 15 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" від 23.03.2012р.№4).

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 10.06.2013 року у справі №921/341/13-г/8, саме з метою встановлення факту правомірності проведення позивачем нарахувань заборгованості по відсотках за період з 11.11.2011 року по 20.03.2013 року згідно кредитного договору №1.08-35 від 19.06.2008 року, додаткових угод до нього та обґрунтованості заявлених до стягнення сум боргу, суд призначив у даній справі судову фінансово-кредитну експертизу.

Обєктом експертного дослідження були надані сторонами документи.

Разом з тим, після поновлення провадження у справі - в судовому засіданні 15.05.2014 р. встановлено, що в документах, які лягли в основу експертного висновку, зокрема, виписці з рахунку простроченої заборгованості за відсотками за користування доларовою частиною кредиту в бухгалтерських проводках за 25.09.2012 р., Банком допущено технічну помилку. Як наслідок, кошти в розмірі 7 106,88 дол. США, які є простроченою заборгованістю Позичальника за відсотками, враховано експертом як сплачена ним сума по кредитному договору №1.08-35 від 19.06.2008 р.

Як вже зазначалось вище, в судовому засіданні 15.05.2014 р. представник Позичальника підтвердив факт відсутності сплати 25.09.2012 р. 7 106,88 дол. США в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №1.08-35.

Також, судом встановлено, що після порушення провадження у даній справі, в період серпень-листопад місяць 2013 року, Позичальником в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №1.08-35 сплачено грошові кошти на загальну суму 100 000 грн., які, за твердженнями представників позивача, зараховано Банком, згідно досягнутої між сторонами домовленості, в кінцеве сальдо (70 000 грн. (70%) спрямовано на погашення тіла кредиту, а 30 000 грн. (30 %) - на погашення відсотків). Такий порядок зарахування Банком коштів представником відповідача та третьої особи заперечується.

Таким чином, з метою забезпечення повного, всебічного та обєктивного розгляду справи, беручи до уваги обставини, які мають суттєве значення для розгляду справи та були встановлені після надання позивачем додаткових документів та пояснень в їх обґрунтування та не досліджувались експертом під час проведення експертизи та надання експертного висновку №5616/13-22 від 31.03.2014 р., суд прийшов до висновку про обґрунтованість клопотання представника відповідача та третьої особи та необхідність проведення додаткової судової фінансово-кредитної експертизи.

П.1.6 Інструкції визначено, що Експертизи та дослідження проводяться експертними установами за зонами регіонального обслуговування згідно з Переліком регіональних зон обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України, наведеним у додатку 1 до цієї Інструкції.

Приймаючи до уваги, що відповідно до Додатку №1 до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, Тернопільська область обслуговується Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, та враховуючи, що позивач не навів обставин, які зумовлюють неможливість або недоцільність проведення експертизи за зоною обслуговування, суд доручає проведення експертизи Тернопільському відділенню Київського науково дослідного інституту судових експертиз.

Поряд з цим, в пп. 15.1 п. 15 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" від 23.03.2012р.№4, зазначено, що додаткова судова експертиза може призначатись як з ініціативи суду, так і за клопотанням учасників судового процесу, а її проведення може бути доручено тому ж або іншому експерту.

За даних обставин суд вважає за можливе задовольнити клопотання представників позивача та проведення додаткової судової фінансово-кредитної експертизи доручити експерту Тернопільському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, м. Тернопіль, вул. Січових Стрільців, 4, який не брав участь у первинній експертизі та, відповідно, не складав експертний висновок №5616/13-22 від 31.03.2014 р.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 79 ГПК України, господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь у судовому процесі, або за своєю ініціативою, у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

За даних обставин, на підставі ст. 79 ГПК України, провадження у справі №921/341/13-г/8 зупиняється на період проведення експертизи.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 20, 22, 27, 30-34, 43, 77, 79, 86, 87 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Призначити у справі № 921/341/13-г/8 додаткову судову фінансово-кредитну експертизу, проведення якої доручити Тернопільському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, м. Тернопіль, вул. Січових Стрільців, 4 експерту, який не брав участь у первинній експертизі та, відповідно, не складав експертний висновок №5616/13-22 від 31.03.2014 р.

2. На вирішення експерта поставити наступні питання:

2.1. чи відповідає наявний в матеріалах справи, наданий Банком в судове засідання 12.05.2014 року, розрахунок заборгованості Позичальника по сплаті процентів за користування кредитом, станом на 20.03.2013 р., умовам укладеного між сторонами кредитного договору №1.08-35 від 19.06.2008 року (з додатковими угодами до нього), розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором?

2.2 Чи у відповідності до умов кредитного договору №1.08-35 від 19.06.2008 р. (з додатками та додатковими угодами до нього) ПАТ "ПУМБ" зарахував сплачені Позичальником в період з серпня по листопад місяць 2013 р. (під час розгляду справи) кошти в загальній сумі 100 000 грн. ?

2.3 У разі не підтвердження документально визначеної Банком заборгованості ТОВ "Тотус" по сплаті процентів за користування кредитом, станом на 20.03.2013 р., за кредитним договором №1.08-35 від 19.06.2008 р. (з додатками та додатковими угодами до нього), встановити яка загальна сума заборгованості ТОВ "Тотус" по сплаті процентів за користування кредитом, станом на 20.03.2013 р.

3. Попередити експерта про кримінальну відповідальність, передбачену ст. ст. 384, 385 КК України, за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обовязків.

4. ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Тотус Трейд", вул. Промислова, 30, м. Тернопіль здійснити оплату за проведення експертизи згідно предявленого експертною установою рахунку і докази такої оплати надати суду.

5. Зобов'язати особу (осіб), які безпосередньо проводитимуть судову експертизу, після її закінчення висновок у письмові формі надіслати суду, а його копії - сторонам у справі.

6. Зупинити провадження по справі № 921/341/13-г/8.

7. Матеріали справи надіслати до Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (вул. Січових Стрільців,4, м. Тернопіль) для дачі висновку згідно поставлених в п.2 резолютивної частини даної ухвали питань.

8. Ухвалу направити сторонам, третій особі у справі та Тернопільському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (вул. Січових Стрільців,4, м. Тернопіль) рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Головуючий суддя І.М. Гирила

Суддя В. Л. Гевко

Суддя С. О. Хома