КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2014 р. Справа№ 910/649/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Кропивної Л.В.

Чорної Л.В.

при секретарі судового засідання: Підченко О.Ю.

за участю представників:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю №41 від 14.02.2014;

Розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

на рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2014

у справі №910/649/14 (Головуючий суддя - Ковтун С.А., судді ГоловатюкЛ.Д., Удалова О.Г.)

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5

про стягнення 185147,84 грн.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (далі - позивач) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (далі - відповідач) про стягнення 185147,84грн., які були перераховані за договором поставки №95/12 від 19.09.2012.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.07.2014 у справі №910/649/14 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2014 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями, апеляційну скаргу передано на розгляд судді Київського апеляційного господарського суду Смірновій Л.Г.

Розпорядженням Заступника Голови Київського апеляційного господарського суду від 23.07.2014 для розгляду апеляційної скарги у справі №910/649/14 сформовано колегію суддів у складі головуючого судді СмірновоїЛ.Г., суддів Кропивної Л.В. та Руденко М.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.07.2014 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 13.08.2014.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому останній виклав свої заперечення проти доводів апеляційної скарги.

Крім того, від відповідача надійшло клопотання про припинення апеляційного провадження у даній справі.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 13.08.2014 у зв'язку з перебуванням у відпустці судді Руденко М.А., для розгляду справи призначено колегію суддів у складі головуючого судді Смірнової Л.Г., суддів Кропивної Л.В. та Чорної Л.В.

В судове засідання 13.08.2014 з'явився відповідач.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, через відділ документального забезпечення суду подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Зазначене клопотання обґрунтовано неможливістю прибуття представника позивача через проведення антитерористичної операції в м.Донецьку.

Згідно зі статтею 28 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Представниками сторін у справі можуть бути особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю.

Слід зазначити, що ГПК України не обмежує кількості представників, яких може призначити одна особа, а стаття 77 ГПК України надає суду право, а не зобов'язує його відкласти розгляд справи в разі нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу.

Оскільки, всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, проте відповідач, не скористався своїми правами, передбаченими ст. 22 ГПК України, та виходячи з того, що явка учасників апеляційного провадження судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалася, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників позивача.

Крім того, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи наявні всі необхідні документи для вирішення даного спору, а в апеляційній скарзі позивачем викладені власні заперечення щодо прийнятого судом рішення, додаткових пояснень від позивача не надходило. З огляду на це, колегія суддів не вбачає неможливості вирішення спору у даному судовому засіданні, а отже і підстав для відкладення розгляду справи.

Розглянувши клопотання відповідача про припинення апеляційного провадження у даній справі, у зв'язку з тим, що суб'єкт підприємницької діяльності - Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 був припинений, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних-осіб підприємців було внесено відповідний запис 23.07.2014.

Колегія суддів дійшла висновку про відхилення даного клопотання, з огляду на те, що під час прийняття рішення у даній справі Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 - припиненою не була, так само як і під час подання апеляційної скарги у даній справі, а тому відсутні підстави для припинення апеляційного провадження.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

19.09.2012 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (покупцем) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 (продавцем) укладено договір поставки №95/12 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов'язується забезпечити виготовлення та поставку у зумовлені строки покупцеві товар, а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з п.1.3 Договору загальна кількість товару, асортимент, номенклатура, тип, розмір, строк поставки, порядок оплати та інші умови визначаються в замовленнях, додаткових угодах, специфікаціях та інших документах, які є невід'ємними частинами договору.

Відповідна додаткова угода до Договору сторонами була підписана 19.09.2013 №1, за якою предметом постачання є огородження сходів Grande Forge (Франція), загальною вартістю 185147,84грн.

Відповідач зобов'язався здійснити оплату в два етапи: попередня оплата в розмірі 92573,92грн. протягом 3 робочих днів з моменту підписання додаткової угоди; залишок вартості в розмірі 92573,92грн. - протягом 20 робочих днів з моменту направлення постачальником покупцеві повідомлення про готовність товару до відвантаження. Строк поставки становить 60 робочих днів з моменту підписання сторонами додаткової угоди та додатків (специфікації), але не раніше повної оплати за товар. Місце відвантаження - Франція, Ешо, 67114, RD 468. Також 19.09.2013 між сторонами підписано специфікацію №1 до Договору, яка визначала найменування одиниць огорожі сходів та огорожі пройому на суму 185147,84грн.

Одночасно з товаром відповідач зобов'язався передати позивачеві документи, що підтверджують якість товару (п. 1.4 Договору).

Позивач перерахував відповідачу 185147,84грн. платіжними дорученнями від 21.09.2012 на суму 92800,00грн. та від 11.10.2012 на суму 92348,00грн.

За умовами пункту 3.2. Договору зобов'язання постачальника по постачанню товару вважаються виконаними з моменту передачі товару представнику покупця. Днем постачання товару на момент переходу права власності на товар від постачальника до покупця є підписання сторонами товарної або товарно-транспортної накладної (або іншого документу аналогічного змісту). Зазначений документ підписується у двох ідентичних примірниках та є підтвердженням прийняття покупцем товару за кількістю, якістю, асортиментом та цінами, вказаним в них.

Приймання товару позивачем оформлено двома документами: актом прийому-передачі, датованим 22.10.2012, та актом прийому-передачі товару, датованим 09.11.2012.

Як акт від 22.10.2012, так і акт від 09.11.2012 містить інформацію про відповідність якості товару вимогам Договору і відсутність претензій у сторін щодо поставки товару.

Враховуючи, що поставлений товар є іноземного походження, відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 10.05.1999 №46-93 «Про стандартизацію і сертифікацію» та Переліку продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації в Україні, затвердженого наказом Держспоживстандарту від 01.02.2005 за №28, він підлягає обов'язковій сертифікації, що слідує з листа Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 10.06.2014.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази передачі такого сертифікату та даних, які б свідчили про те, що товар проходив сертифікацію.

Навпаки, як слідує з отриманих судом від Східної митниці ГУ Міндоходів у Донецькій області документів, при митному оформленні товару сертифікація не проводилась на підставі листа ДП «Донецькстандартметрологія» від 30.10.2012, оскільки, на думку останнього, він не підлягає обов'язковій сертифікації.

Одним із правових наслідків, який може бути використаний покупцем при відмові продавця передати документи, що стосуються товару, є відмова від договору та повернення товару продавцеві (ч.2 ст.666 ЦК України).

Проте позивач не відмовився від договору та не повернув товар відповідачу, позивачем не заявлено відповідних вимог до суду. Докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

У той же час вимоги про повернення коштів пред'явлено з іншої підстави - поставка товару неналежної якості. В даному випадку відсутність сертифікату не є свідченням неналежної якості товару, у зв'язку з чим невиконання відповідачем даного обов'язку не є підставою для застосування правових наслідків передання товару неналежної якості.

За умовами Договору (п. 7.7) у разі невідповідності якості та/або фактичної кількості, вказаної у додатку та накладних, представниками покупця та постачальника складається у двох примірниках акт розбіжностей. В акті зазначається найменування товару, різниця між фактичною кількістю товару та кількістю, вказаній у накладних, виявлені дефекти товару, а також шляхи усунення розбіжностей щодо кількості або якості. У випадку складання сторонами ату розбіжностей, покупець не підписує накладну на товар до моменту усунення розбіжностей щодо кількості та/або якості товару.

Відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленим законом та іншими нормативно-правовими актами (ст. 674 ЦК України).

На даний час, виходячи з постанови Верховної Ради України від 12.09.1991 «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства СРСР», відповідність товару за якістю здійснюється в порядку, передбаченому Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по якості, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР № П-7 від 25.04.1966 (далі - Інструкція П-7).

Згідно з Інструкцією П-7 від 25.04.1966 прихованими недоліками визнаються такі недоліки, які не могли бути виявленими при звичайній для даного виду продукції перевірки і виявлені тільки в процесі переробки, підготування до монтажу, в процесі монтажу, випробовування, використання і зберігання продукції (абзац 6 пункту 9).

Акт про приховані недоліки, виявлені в продукції, складається в порядку, передбаченою Інструкцією П-7 від 25.04.1966, якщо інше не передбачено Основними і Особливими умовами поставки іншими обов'язковими правилами і договором (п. 33 Інструкції П-7 від 25.04.1966).

Абзацом 3 п. 9 Інструкції П-7 від 25.04.1966 встановлений 5-ти денний строк складання акту про приховані недоліки, які виявлені в продукції з гарантійним строком служби, з моменту їх виявлення, однак в межах встановленого гарантійного строку. Якщо для участі у складанні акту викликається представник виробника (відправника), то до даного 5-денного строку добавляється час, необхідний для його проїзду (абз. 4 п. 9 Інструкції П-7 від 25.04.1966).

Частиною 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, виходячи з наведених вище норм, допустимим доказом у справі є акт, складений у відповідності до вимог Інструкції П-7.

Всупереч вищенаведеним приписам позивач акт не склав.

Крім того, наявні звернення позивача до відповідача до подачі позову не стосуються якості поставленого товару, як це передбачено п. 3.4 Договору, а пов'язані з відсутністю товаросупровідних документів.

Дані обставини свідчать про недоведеність тверджень позивача щодо поставки товару неналежної якості.

Враховуючи вищезазначене, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування рішення Господарського суду міста Києва у даній справі, в зв'язку з чим апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2014 у справі №910/649/14 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2014 у справі №910/649/14 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/649/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді Л.В. Кропивна

Л.В. Чорна