ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"19" червня 2014 р.Справа № 6/16/5022-185/2012(15/39/5022-709/2011)
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

розглянув скаргу №1/138 від 09.12.2013р. Товариства з обмеженою відповідальністю "Шумськ-Інвест" на дії відділу державної виконавчої служби Шумського районного управління юстиції у справі:

за позовом - Товариства з обмеженою відповідальністю "Шумськ-Інвест", вул. Ринкова площа, 34 м. Шумськ, Шумський район, Тернопільська область 47100

третя особа № 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Шумське районне споживче товариство вул. Українська, 42 м. Шумськ, Шумський район, Тернопільська область 47100

третя особа № 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Шумська міська рада, вул. Українська, 59 м. Шумськ, Шумський район, Тернопільська область 47100

до відповідача - Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, с. Васьківці, Шумський район, Тернопільська область 47100

третя особа № 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 с. Васьківці, Шумський район, Тернопільська область 47100

про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

За участю представників:

стягувача: не з'явився

боржника: ОСОБА_3

ДВС: не з'явився

третіх осіб: не з'явились

Суть справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Шумськ-Інвест" звернулось в господарський суд Тернопільської області зі скаргою № 1/138 від 09.12.2013 р. на дії відділу державної виконавчої служби Шумського районного управління юстиції, в якій (з урахуванням заяви від 28.05.2014р.) просить:

- визнати неправомірними дії відділу Державної виконавчої служби Шумського районного управління юстиції по відмові у відкритті виконавчого провадження по виконанню наказу господарського суду Тернопільської області від 13.09.2012 року у справі №6/16/5022-185/2012(15/39/5022-709/2011);

- визнати недійсною постанову відділу Державної виконавчої служби Шумського районного управління юстиції від 22.11.2013р. про відмову у відкритті виконавчого провадження №634/5 (40894436);

- зобов'язати відділ Державної виконавчої служби Шумського районного управління юстиції прийняти до виконання наказ господарського суду Тернопільської області від 13.09.2012 року у справі №6/16/5022-185/2012(15/39/5022-709/2011) на звільнення Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 самовільно зайнятої земельної ділянки за адресою Ринкова площа, 34 м. Шумськ шляхом знесення (демонтажу) належного йому торгового павільйону № 4 загальною площею 19,6 кв.м. та виконати наказ у терміни, встановлені Законом України "Про виконавче провадження".

Свою заяву скаржник мотивує невідповідністю оскаржуваної постанови та дій органу ДВС вимогам Закону України " Про виконавче провадження".

Ухвалою від 16 грудня 2013 року, у зв'язку із поданням 10 грудня 2013р. заяви ТОВ "Шумськ-Інвест" б/н від 06.12.2013. про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Тернопільської області від 22.07.2011р. по даній справі, суддя Шумський І.П. відклав вирішення питання про прийняття скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Шумськ-Інвест" № 1/138 від 09.12.2013 р. на дії відділу державної виконавчої служби Шумського районного управління юстиції у справі № 6/16/5022-185/2012(15/39/5022-709/2011) до повернення суду її матеріалів.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області (суддя Бурда Н.М.) від 23 січня 2014 року у задоволені заяви суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 б/н від 06.12.2013р. про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Тернопільської області від 22.07.2011р. у справі №15/39/5022-709/2011 відмовлено, а рішення господарського суду Тернопільської області від 22.07.2011р. у справі №15/39/5022-709/2011 залишено без змін.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області (суддя Шумський І.П.) від 28 квітня 2014 року, в порядку ст. 121 ГПК України, скаргу на дії ДВС призначено до розгляду в судовому засіданні на 15 травня 2014 року.

Розгляд скарги неодноразово відкладався, востаннє на 19 червня 2014 року.

В засіданні учасникам процесу розяснено належні їм права та обовязки, передбачені ст.ст. 20,22,81-1 ГПК України.

Судом здійснювалась технічна фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального програмно-апаратного комплексу Діловодство суду, для створення архівної копії фонограми надано компакт-диск CD-R, серійний номер 121171МА46405.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників стягувача, боржника, відділу ДВС, судом встановлено:

- рішенням господарського суду Тернопільської області від 22 липня 2011 року у справі №15/39/5022-709/2011 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Шумськ-Інвест" задоволено та вирішено:

- cуб'єкту підприємницької діяльності - фізичній особі ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку за адресою Ринкова площа, 34 м. Шумськ шляхом знесення (демонтажу) належного йому торгового павільйону № 4 загальною площею 19,6 кв.м.;

- стягнути з Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Шумськ-Інвест" 85 грн. сплаченого державного мита та 236 грн. витрат на інформаційне технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 07 жовтня 2011р. рішення господарського суду Тернопільської області у справі № 15/39/5022-709/2011 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 12 січня 2012р. касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Львівського апеляційного господарського суду від 07 жовтня 2011р. у справі господарського суду Тернопільської області № 15/39/5022-709/2011 залишено без змін.

На виконання зазначеного рішення 13 вересня 2012 року господарським судом видано відповідні накази.

22.11.2013 року наказ про звільнення земельної ділянки пред'являвся ТОВ "Шумськ-Інвест" до виконання.

Цього ж дня відділом Державної виконавчої служби Шумського районного управління юстиції прийнято постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №40894436 по виконанню наказу від 13 вересня 2012 року у господарській справі №6/16/5022-185/2012 (15/39/5022-709/2011), у звязку з невідповідністю виконавчого документа вимогам п.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження".

Порушення органу ДВС вимог закону стало підставою для звернення ТОВ "Шумськ-Інвест" до суду зі скаргою про скасування згаданої постанови та визнання дій субєкта оскарження неправомірними.

За змістом письмових та усних пояснень представника відділу державної виконавчої служби Шумського районного управління юстиції, у діях органу ДВС порушень прав скаржника не вбачається, оскільки в наказі господарського суду Тернопільської області від 13 вересня 2012 року не вказано стягувача, крім того, заявнику було розяснено його право оскаржити постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження у 10 денний термін з дня її отримання, а також можливість звернутись до суду із заявою про приведення виконавчого документа у відповідність до ст.18 Закону України "Про виконавче провадження".

У своїх письмових та підтриманих в засіданні усних запереченнях, представники ОСОБА_1 звернули увагу суду на відсутність у органу ДВС повноважень на виконання судових рішень без стягувача.

Зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи сторін, оцінивши докази, які мають значення для розгляду скарги, суд прийшов до висновку про необхідність часткового її задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до змісту пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України, ст.ст.4-3, 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Поданими позивачем доказами, не запереченими належним чином боржником та відділом ДВС, частково доведено обґрунтованість заявленої скарги.

Так, відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні від 25.07.2002р. у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до пілотного рішення Європейського суду з прав людини від 15 січня 2010 року справі "ОСОБА_4 проти України" право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обовязкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі Горнсбі проти Греції (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (див. рішення у справі Іммобільяре Саффі проти Італії (Immobiliare Saffi v. Italy), [GC], № 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (див., серед інших джерел, згадане вище рішення у справі Войтенка, п. 53).

Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обовязкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції (див. рішення у справі Бурдов проти Росії, № 59498/00, ECHR 2002-III).

Стаття 13 Конвенції проголошує: Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

В силу ст. 124 Конституції України, ст.115 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку встановленому Господарським процесуальним кодексом України, Законом України "Про виконавче провадження" №606-XIV від 21 квітня 1999року (далі-Закон №606-XIV), іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до ст. 19 Конституції України, ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 1 Закону України "Про державну виконавчу службу", органи державної влади (до яких належить відділ ДВС), їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 2 Закону №606-XIV, примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

В силу ст.11 Закону №606-XIV державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Приписи ч.2 ст.11 Закону №606-XIV також визначають, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

За змістом ст. 17 Закону №606-XIV, примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, зокрема наказів господарського суду.

Згідно з вимогами п.3 ч.1 ст.18 Закону №606-XIV, у виконавчому документі зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Згідно зі змістом ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", за наявності чітко визначених підстав, державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження виконавчого документа виносить постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, і не пізніше наступного дня надсилає її заявникові разом з виконавчим документом.

Постанова державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження надсилається стягувачу (в даному випадку скаржнику) рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення ч.1 ст.31 Закону України "Про виконавче провадження".

При цьому, державний виконавець зобовязаний роз'яснити заявникові право на звернення до суду, щодо приведення виконавчого документа у відповідність до статті 18 цього Закону (ч. 3 ст. 26 Закону №606-XIV).

Як вбачається з наданих заявником документів, постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження №40894436 від 22 листопада 2013 року мотивована єдиною підставою невідповідності виконавчого документа приписам ст. 18 Закону №606-XIV. А саме, відсутністю у наказі господарського суду вказівки про стягувача.

Стаття 6 Закону №606-XIV покладає на державного виконавця обовязок використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

У відповідності до ст. 8 Закону №606-XIV, сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

За визначеннями наданими в ч. 2 ст. 8 Закону №606-XIV, стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Зважаючи на зміст рішення господарського суду Тернопільської області від 22 липня 2011 року у справі №6/16/5022-185/2012(15/39/5022-709/2011) та виданого на його виконання наказу від 13 вересня 2012 року на суб'єкта підприємницької діяльності - фізичну особу ОСОБА_1 покладено обов'язок звільнити самовільно зайняту земельну ділянку за адресою площа Ринкова, 34 м. Шумськ шляхом знесення (демонтажу) належного йому торгового павільйону № 4 загальною площею 19,6 кв.м.

Не зазначення стягувача у наказі господарського суду від 13 вересня 2012 року у справі №6/16/5022-185/2012(15/39/5022-709/2011) жодним чином не впливає на можливість виконання судового рішення та не порушує вищезгаданих вимог п.3 ст. 18 Закону України №606-XIV.

Крім того, орган ДВС був обізнаний щодо стягувача по виконанню даної частини рішення (наказу).

Так, в ухвалі господарського суду Тернопільської області у справі №6/16/5022-185/2012(15/39/5022-709/2011) від 17 жовтня 2013 року (прийнятій по розгляду заяви щодо винесення додаткового рішення у даній справі) судом прямо зазначено, що стягувачем по наказах від 13 вересня 2012 року, в тому числі щодо звільнення земельної ділянки, є саме ТОВ "Шумськ-Інвест".

Слід також зазначити, що в тексті оскаржуваної постанови від 22 листопада 2013 року сам державний виконавець Шумського РУЮ вказав ТОВ "Шумськ-Інвест" в якості стягувача по наказу від 13.09.2012 року щодо звільнення земельної ділянки.

З врахуванням усього вище переліченого, заяву ТОВ "Шумськ-Інвест" в частині визнання дій органу ДВС неправомірними та визнання недійсною постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження №40894436 від 22 листопада 2013 року (якою ці дії оформлено) слід задовольнити.

Відповідно до розяснень, наданих пленумом Верховного Суду України у постанові № 14 від 26 грудня 2003 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", суд не вправі зобов'язувати державного виконавця до вчинення тих дій, які згідно із Законом N 606-XIV можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби (наприклад відкривати або закінчувати виконавче провадження).

Аналогічна правова позиція, викладена також в п.9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17 жовтня 2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України".

З огляду на це, вимога ТОВ "Шумськ-Інвест" про зобов'язання відділу Державної виконавчої служби Шумського районного управління юстиції прийняти наказ господарського суду Тернопільської області від 13 вересня 2012 року у справі №6/16/5022-185/2012(15/39/5022-709/2011) на звільнення Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 самовільно зайнятої земельної ділянки за адресою Ринкова площа, 34 м. Шумськ шляхом знесення (демонтажу) належного йому торгового павільйону № 4 загальною площею 19,6 кв.м. до виконання та виконати його в терміни, встановлені Законом України "Про виконавче провадження" не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 86,121-2 ГПК України, Закону України "Про виконавче провадження", Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини, Конституції України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ТОВ "Шумськ-Інвест" № 1/138 від 09 грудня 2013р. задовольнити частково.

1. Визнати неправомірними дії Відділу державної виконавчої служби Шумського районного управління юстиції щодо відмови у відкритті виконавчого провадження по виконанню господарського суду Тернопільської області від 13 вересня 2012 року у справі №6/16/5022-185/2012(15/39/5022-709/2011) про звільнення Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 самовільно зайнятої земельної ділянки за адресою Ринкова площа, 34 м. Шумськ шляхом знесення (демонтажу) належного йому торгового павільйону № 4 загальною площею 19,6 кв.м.

2. Постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №40894436 від 22 листопада 2013 року визнати недійсною.

3. В задоволенні вимог про зобовязання Відділу Державної виконавчої служби Шумського районного управління юстиції прийняти до виконання наказ господарського суду Тернопільської області від 13.09.2012 року у справі № 6/16/5022-185/2012(15/39/5022-709/2011) на звільнення Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 самовільно зайнятої земельної ділянки за адресою Ринкова площа, 34 м. Шумськ шляхом знесення (демонтажу) належного йому торгового павільйону № 4 загальною площею 19,6 кв.м. та виконати наказ у терміни, встановлені Законом України "Про виконавче провадження" - відмовити.

На ухвалу господарського суду, сторони, прокурор, треті особи та особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки мають право подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня прийняття ухвали, через місцевий господарський суд.

Суддя І.П. Шумський