ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"13" травня 2014 р. №3 Справа № 14/5026/2391/2011

Господарський суд у складі головуючого судді Хабазні Ю.А., при секретарі судового засідання Яцен Ю.Ф., за участю: особисто арбітражного керуючого ОСОБА_1 (ліквідатор банкрута), представника за довіреністю ОСОБА_2 (від державної податкової інспекції у Черкаському районі), розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси у приміщенні суду клопотання

заявника ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого ОСОБА_1

про затвердження звіту та ліквідаційного балансу

у справі за заявою

боржника відкритого акціонерного товариства "Білозірська реалізаційна база

хлібопродуктів"

про визнання його банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

Ліквідатором банкрута заявлено клопотання про затвердження звіту про проведення ліквідаційної процедури та ліквідаційного балансу від 01.04.2014 №142/17 (вх. суду №8009/14 від 03.04.2014, далі Звіт-142/17). У судовому засіданні представник та присутні кредитори заявлене клопотання підтримали.

Решта учасників провадження у справі про банкрутство боржника були належним чином повідомлені про час і місце проведення судового засідання, однак представники від Державного агентства резерву України, управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Черкаській області, товариства з обмеженою відповідальністю «Нікопольська зернова компанія» у судове засідання не зявились, причини неявки останніх невідомі. Від останнього надійшла заява про розгляд справи без участі його представника.

До початку засідання ліквідатор банкрута повідомив, що відповідно до ухвали суду від 17.04.2014 має усі документи ліквідаційної процедури. У судовому засіданні ліквідатор банкрута заявлене клопотання підтримав з підстав, викладених у звіті.

Представник державної податкової інспекції у Черкаському районі проти затвердження Звіту-142/17 не заперечував.

Відповідно до ст.75, 85 Господарського процесуального кодексу України суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами, у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Заслухавши присутніх у судовому засіданні учасників провадження у справі про банкрутство боржника та дослідивши наявні у справі і додатково предявлені у судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що ліквідатором банкрута не вказано у звіті і не надано доказів установлення таких обставини чи вчинення наступних дій.

1 Не виконано ухвалу суду від 05.09.2013 №1, згідно з якою ліквідатору банкрута вказано на допущені ним недоліки і порушення.

1.1.Зокрема, в ній зазначено, що перелік прийнятих документів у акті приймання-передачі від 20.12.2012 (а.с.62 т.7) в частині прийнятих документів: є неконкретним (наприклад, щодо податкових декларацій з ПДВ, щодо звіту про іноземні інвестиції тощо); не відповідає тим документам, які надавались для перевірки органам ДПІ і про які зазначено у відповідних актах перевірки.

Ліквідатор банкрута в усіх своїх звітах (у період із 19.02.2013 по 29.08.2013) зазначав, що "ОСОБА_3 готуються документи в пояснення причин виявлених розбіжностей". Однак, як вбачається з поданого на затвердження Звіту-142/17, ні додаткові документи, ні пояснення ОСОБА_3 так і не були ліквідатором банкрута отримані, які ж саме конкретні документи стали предметом вивчення ліквідатора банкрута невідомо.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що ліквідатор банкрута і не намагався вивчати ці обставини. Доводи ліквідатора банкрута про те, що він вважає належним акт приймання-передачі документів від 20.12.2012 суд відхиляє, оскільки частину з вказаних у ньому документів ідентифікувати неможливо. Наприклад, у судовому засіданні на вимогу суду надати для огляду акти перевірки податкового органу з додатками до них, вказати їх кількість ліквідатор банкрута не зміг.

При цьому суд підкреслює, що у справі наявні три акти перевірки боржника органом податкової інспекції від 02.03.2009, 29.09.2010, 06.01.2012 (а.с.61т.4, а.с.90т.4, а.с.26т.3, а.с.50т.5). Згідно з текстом цих актів на момент перевірки у боржника були усі необхідні для її проведення документи, узагальнений перелік використаних документів було як вказано по тексту так і додано до кожного з цих актів, однак, у справі ці додатки до актів відсутні. Але, порушення полягає не в непредявленні суду актів (хоча на початку засідання було заявлено про наявність усіх документів), а в тому, що ліквідатором банкрута вони не співставлялись із тими документами, які ним було прийнято. Доказами цьому є те, що ні Звіт-142/17, ні аналіз фінансово-господарської діяльності ліквідатора банкрута (а.с.2т.9, далі Аналіз діяльності), ні матеріали справи не містять доказів прийняття документів про рух грошей і про рух матеріальних цінностей, не містять пояснень про різницю відсутніх документів і про причини їх відсутності. Ліквідатором банкрута не зясовано чи вони знищені чи ні, якщо знищені, то коли ким і за яких обставин. Якщо вони законно знищені, то чи є цьому відповідні докази.

Суд вважає, що вивчення цих обставин є визначальним для виявлення активів боржника, повернення незаконно відчужених.

1.2.Також як були відсутні станом на 05.09.2013 у справі відомості про вжиття заходів до розшуку і витребування документів (крім отриманих від ОСОБА_3І.) від попередніх керівників, про притягнення до відповідальності винних у їх не переданні ліквідатору банкрута, про відновлення бухгалтерського обліку, так вони відсутні і на момент розгляду цього звіту.

Суд вважає, що без вчинення цих дій завершення ліквідаційної процедури також неможливе.

1.3 В ухвалі суду від 05.09.2013 №1 зазначено, що "відомість інвентаризації цінностей, яка розпочата 20.12.2012 і не закінчена до цього часу не є належним доказом виконання цього обовязку". Даний висновок судом було зроблено виходячи з пояснень ліквідатора банкрута про те, що "головою ліквідаційної комісії ОСОБА_3 готуються документи в пояснення причин виявлених розбіжностей". Тобто відомість на 28.05.2013 неповна, наявні якісь розбіжності і документи ще готуються. Про те, що ці документи "готуються" ліквідатор банкрута зазначав і у своїх звітах до 01.08.2013 (тобто більш як через півроку від дати призначення, а.с.40 т.8).

Ліквідатор банкрута пояснив, що перевірка наявності майна здійснювалася дуже ретельно, що відомості, наведені у акті інвентаризації, співставлялися з наявною документацією по кредиту, заставі тощо, що у ході такої перевірки зясовано перебування більшості майна боржника (крім списаного) у заставі, що на усе майно в подальшому було звернено стягнення, що решта майна це зерновідходи. Суд погоджується, що частину роботи ліквідатором банкрута дійсно було виконано належним чином (зокрема, по спору щодо залізничної колії, по перевірці отримання кредиту і зверненню стягнення на майно боржника, по передачі обєктів соціальної сфери, направлення запитів органам реєстрації). Однак доказів "ретельності перевірки" інших питань, зокрема, по обставинах, наведених нижче, немає.

Так, більш пізня відомість з інвентаризації майна (а.с.72т.7 і а.с.22т.8), не містить майна, яке було передано по першій відомості ОСОБА_3 (зокрема, кукурудза калібрована ур. 1994 р.3.536т. і кукурудза калібрована ур. 1994 р. 5.704т.). Ліквідатор банкрута пояснив, що остання з них складена вже в ході ліквідаційної процедури. Однак, пояснення (як і матеріали справи) не дають відповіді як саме (за якими документами) і коли було виявлене інше майно, відсутнє у підписаному ОСОБА_3 акті.

Отримавши перший звіт ліквідатора банкрута суд звернув увагу на порушення установленого строку його подання, визначеного ухвалою суду від 28.02.2013, і направив вимогу ліквідатору банкрута направити суду акти приймання-передачі документів, інвентаризації та прискорити вчинення дій щодо реалізації активів (а.с.26 т.8). При цьому вказано, що надана суду інформація є занадто узагальненою не містить посилання на реквізити конкретних документів, дат вказаних фактів настання подій чи здійснення дій, що чинний порядок інвентаризації активів не передбачає можливості очікування відповіді від органів реєстрації чи й будь-яких інших осіб для її завершення, а здійснюється за наявними документами та фактично виявленими матеріальними цінностями. Однак, вже наступний звіт вказує на те, що вимога суду була проігнорована.

Такими чином суд вважає, що інвентаризація проведена з порушенням строків і є неповною та формальною.

1.4. В ухвалі суду від 05.09.2013 №1 зазначено, що ліквідатор банкрута не зробив аналізу фінансово-господарської діяльності боржника і зазначено на те, що такий аналіз повинен містити "(опис фактів та зроблених висновків про законність операцій), зокрема, аналіз руху коштів наявності, руху, вибуття, списання, знищення матеріальних цінностей, відповідності даних поданій статистичній звітності, щорічній інвентаризації". Поданий же суду Аналіз діяльності (а.с.2т.9) не містить посилання на жоден факт, групу фактів хоча б по одному з видів правовідносин діяльності боржника, які вказані в ухвалі суду, а містить лише загальні тенденції погіршення стану боржника та занадто узагальнені висновки для можливості конкретного їх застосування у виконанні функцій ліквідатора банкрута. Як вбачається ж з балансів боржника (а.с.100-107 т.1) :

на січень 2009 року боржник мав активів на 14 901 тис.грн.;

на грудень 2009 року боржник мав активів на 8 455 тис.грн.;

на березень 2010 року боржник мав активів на 8 440 тис.грн.;

на червень 2010 року боржник мав активів на 5 500 тис.грн.;

на вересень 2010 року боржник мав активів на 7 769 тис.грн.;

на грудень 2010 року боржник мав активів на 7 030 тис.грн.;

Навіть орієнтовного пояснення руху цих активів нема. Тобто суд вважає, що належний аналіз фінансово-господарської діяльності боржника не зроблено, причини виникнення неплатоспроможності не встановлені (такий висновок відсутній), а відповідно і варіанти можливості бодай часткового усунення причин не встановлені.

В тому числі як наслідок невиконання вищевказаної ухвали суду ліквідатором банкрута не зясовано і наступні питання.

2. Про стягнення поточної дебіторської заборгованості на суму 1 млн. 240 тис.грн., яка обліковується у балансі боржника станом на 31.07.2011 (а.с.29 т.1).

Ліквідатор банкрута пояснив, що це заборгованість сільськогосподарських товаровиробників перед боржником, що заборгованість повязана з отриманими цими підприємствами бюджетних позичок, що будь-яка документація, яка б підтверджувала відносини між цими підприємствами і банкрутом відсутня, в наявності є лише картки обліку. Суд не приймає ці пояснення як належні, оскільки ні Звіт-142/17, ні Аналіз діяльності не містять жодного посилання на дослідження цього показника балансу та на будь-які факти (документи). Щонайменше, акти на списання дебіторської заборгованості суду не надані, а отже актив наявний;

3.Про обставини зменшення дебіторської заборгованості за товари, роботи, послуги на суму 5 695 тис. грн. до 19 тис.грн. за період з 01.01.2011 по 31.07.2011 (у тому ж балансі боржника станом на 31.07.2011 /а.с.29 т.1/), тобто за період діяльності ліквідаційної комісії, утвореної до порушення провадження у цій справі. У судовому засіданні ліквідатор банкрута на вимогу суду доповісти обставини з цього питання та надати відповідні докази не зміг взагалі.

4. У заяві боржника (а саме боржником самостійно подано заяву про його банкрутство) вказується про наявність 2-х житлових двоквартирних будників (с.Хацьки , вул.Кірова, 35-а) та одного гуртожитку із двома сараями (с.Хацьки , вул.Польова, 4). Якщо по гуртожитку надано документи його передачі сільській раді, то по цим двом будинкам лише зазначено, що їх приватизовано. Якими доказами обгрунтовуються ці пояснення ні Звіт-142/17 ні матеріали справи не містять. Щонайменше актів на їх списання з балансу суду не надано.

5. Про погашення ЗАТ «Юніпласт» боргу боржнику. На вимогу суду надати інформацію про те, яке майно було передано боржником цьому товариству, за яких обставин ліквідатор банкрута пояснив, що надати таку інформацію не готовий.

Свій же висновок про причини невчинення ліквідатором банкрута будь-яких дій на зясування цих обставин суд робить виходячи з наступних фактів.

18.12.2010 боржником передано ЗАТ "Юніпласт" зерно соняшника на 5,8 млн. грн. (а.с.14 т.3)

Вже 29.12.2010 порушено провадження у справі про банкрутство ЗАТ "Юніпласт", розпорядником майна боржника призначено ОСОБА_1 (який надалі був і ліквідатором ЗАТ "Юніпласт", а.с.109 т.1). У цій справі загальна сума вимог кредиторів складала 6102260,62 грн., тобто фактично з вимоги ВАТ "Білозірська реалізаційна база хлібопродуктів" (а.с.44 т.3).

14.02.2011 боржник приймає рішення про самоліквідацію та утворює ліквідаційну комісію.

31.03.2011 ухвалою господарського суду Дніпропетровської області вимоги боржника до ЗАТ "Юніпласт" включені до реєстру вимог кредиторів на суму 5 675 001,22 грн.

05.07.2011 ЗАТ "Юніпласт" виключено з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Тобто ліквідатор ЗАТ "Юніпласт" ОСОБА_1 у справі №Б38/9-11 повинен був зясувати, куди поділося зерно боржника на суму 5.8 млн. за десять днів до порушення провадження у справі про банкрутство цього товариства. Тобто ліквідатор ВАТ "Білозірська реалізаційна база хлібопродуктів" ОСОБА_1 не може не знати яке майно було передано боржником цьому ЗАТ "Юніпласт", так як це можливо був єдиний найбільший актив. Оскільки ОСОБА_1 ухиляється від надання інформації суду з цього приводу, то відповідно і не мав наміру зясовувати цих обставин як ліквідатор ВАТ "Білозірська реалізаційна база хлібопродуктів", а навпаки приховати наслідки своєї ж діяльності (чи бездіяльності, умисної чи халатної, що власне не має значення) обмежившись констатацією того факту, що вимоги до ЗАТ "Юніпласт" є припиненими у звязку з припиненням провадження у справі №Б38/9-11.

6.Ліквідатором не досліджувався взагалі рух коштів на рахунках боржника, яких за даними органу податкової служби у боржника було 19 (а.с.32 т.2). Ліквідатор банкрута обмежився перевіркою залишку коштів та закриттям рахунків.

З огляду на не передання касових документів (про рух коштів) боржника та обставини зазначеної у балансі дебіторської заборгованості суд вважає, що дослідження цього руху є єдиною можливістю встановити контрагентів боржника та зясувати наявність боргу і можливість його стягнення.

7.Ліквідатором банкрута не отримано витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна. Доводи ліквідатора банкрута про те, що достатньо довідки органу БТІ про відсутність зареєстрованого за боржником майна і що таку довідку з реєстру на той час не надавали, суд відхиляє, оскільки ліквідатору банкрута були передані не усі документи, а лише їх частина, оскільки докази звернення ліквідатора банкрута про її отримання і відмови у її наданні відсутні.

8.Постановою суду від 24.11.2013 у цій справі пунктом 7 зобовязано учасників провадження у справі про банкрутство боржника, які будуть обрані головою зборів кредиторів та/або головою комітету кредиторів, направляти до господарського суду для приєднання до матеріалів справи копії протоколів таких зборів, на яких вирішені питання про обрання і зміну складу комітету кредиторів та/або голови комітету кредиторів. Реєстр вимог кредиторів було затверджено ухвалою суду від 28.02.2013.

Разом з тим, ліквідатором банкрута збори кредиторів не скликались, комітет кредиторів не утворювався, ліквідатор банкрута не надавав будь-якої інформації кредиторам, в тому числі і Звіт-142/17.

9.Крім того, оскільки повноваження ліквідатора обмежені строками, які установлюються відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", то у звязку із закінченням строку ліквідаційної процедури, на який його було продовжено ухвалою суду від 05.09.202013, повноваження ОСОБА_1, як ліквідатора банкрута є припиненими з 24.02.2014. Вказані обставини є додатковою підставою звільнення ОСОБА_1 від виконання обовязків ліквідатора банкрута.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відповідно до ч.4 ст.46 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в новій редакції, чинній з 19.01.2013 та з наступними змінами, далі Закон-2013), винести ухвалу про призначення нового ліквідатора.

Суд призначає ліквідатора банкрута з власної ініціативи, оскільки присутні у засіданні кредитори повністю погодилися зі звітом арбітражного керуючого ОСОБА_1, решта кредиторів не проявляють інтересу до розгляду питання та самоусунулися від контролю за діяльністю ліквідатора банкрута, що стало однією з причин допущення недоліків та порушень чинного законодавства.

Арбітражним керуючим ОСОБА_4 подано заяву зі згодою на призначення його ліквідатором банкрута та свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

У звязку із закінченням установлених законом строків ліквідації банкрута та неможливістю завершення ліквідаційної процедури, суд вважає необхідним встановити достатній для її завершення строк.

При підготовці нового звіту ліквідатору необхідно проаналізувати дії арбітражного керуючого ОСОБА_1 на посаді ліквідатора банкрута на предмет повноти і правильності проведення ліквідаційної процедури та усунути вказані в цій ухвалі недоліки і порушення та додатково виявлені.

Керуючись ст. 46 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в новій редакції, чинній з 19.01.2013 та з наступними змінами, далі Закон-2013), ст. 4-1, 53, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.У задоволенні клопотання ліквідатора про затвердження звіту про проведення ліквідаційної процедури від 01.04.2014 "№142/7 та ліквідаційного балансу відмовити.

2.Звільнити арбітражного керуючого ОСОБА_1 від виконання обовязків ліквідатора банкрута .

Призначити ліквідатором банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №707, видане, згідно з наказом Міністерства юстиції України від 18.03.2013 №457/5).

3.Зобовязати ОСОБА_1 підготувати документи та печатки для передачі в установленому порядку новому ліквідатору.

Зобовязати арбітражного керуючого ОСОБА_4:

отримати документи у арбітражного керуючого ОСОБА_1;

скликати збори кредиторів, утворити комітет кредиторів та внести на їх розгляд вирішення питань подальшого провадження у справі про банкрутство боржника;

вжити заходів до виявлення документації, майна банкрута та не пізніш як через два місяці після прийняття цієї ухвали направити суду інформацію про виконану роботу та докази прийняття фінансово-господарської документації банкрута;

завершити процедуру ліквідації банкрута, скласти і подати суду ліквідаційний баланс, а також повний звіт про проведення ліквідаційної процедури.

4.Продовжити строк ліквідаційної процедури та встановити строк повноважень ліквідатора банкрута до 24.08.2014.

Ухвала суду набрала законної сили, однак може бути оскаржена до Київського апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 91-93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 19.05.2014.

Направити дану ухвалу рекомендованим листом арбітражним керуючим ОСОБА_1, ОСОБА_4, усім кредиторам (4).

С у д д я ОСОБА_5

6