ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"04" березня 2014 р. Справа № 11/65

Суддя Горплюк А.М. розглянувши скаргу Регіонального відділення фонду державного майна України по Рівненській області на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_1

Стягувач: Регіональне управління Фонду державного майна України по Рівненській області

Боржник: ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Регіональні комунальні системи

Орган виконання судового рішення: відділ державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції

у справі № 11/65

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Регіональні комунальні системи

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 підприємство Проектно-вишукувальний інститут Рівнедіпроводгосп

про стягнення в сумі 3 670 грн. 77 коп.

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області звернулося в господарський суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Регіональні комунальні системи про стягнення 3 254 грн. 08 коп. заборгованості по розрахунках та 416 грн. 69 коп. пені згідно укладеного договору оренди державного майна №590-2007 від 01.08.2007р.

14.04.2010р. господарським судом Рівненської області винесено рішення про задоволення позовних вимог, на виконання якого 26.04.2010р. був виданий наказ.

29.01.2014р. Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області подало скаргу на бездіяльність відділу Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції, в якій просить визнати незаконною бездіяльність державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_1; визнати незаконними дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_1 щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження; визнати недійсною постанову державного виконавця від 23.12.2013р. про закінчення виконавчого провадження; зобовязати відділ державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції вчинити всі необхідні заходи для примусового виконання рішення господарського суду Рівненської області від 14.04.2010р. у справі № 11/65.

Ухвалою суду від 29.01.2014р. скаргу прийнято до розгляду та призначено на 13.02.2014р.

12.02.2014р. відділ ДВС, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, подав заперечення на скаргу, в якій просить відмовити в задоволення скарги.

13.02.2014р. скаржник, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, подав додаткові пояснення, у яких просив скаргу задоволити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 13.02.2014р. розгляд справи відкладався до 04.03.2014р.

В судовому засіданні 04.03.2014р. скаржник підтримав вимоги скарги, а представники відділу ДВС та представник третьої особи заперечили проти вимог скарги.

Розглянувши матеріали скарги, заслухавши пояснення представників, стягувача, скаржника та відділу ДВС, встановивши обставини справи і давши їм правову оцінку, господарський суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 115 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.

Відповідно до ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

У відповідності до статті 1 Закону України Про виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які проводяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно вимог статті 6 Закону, державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Постановою державного виконавця від 18.06.2013р. відкрито виконавче провадження №38458787 за виконавчим листом від 26.04.2013р. по справі № 11/65.

З метою належного виконання наказу господарського суду, державним виконавцем направлено відповідні запити до реєструючих органів з метою виявлення рухомого та нерухомого майна боржника.

Згідно повідомлення територіального управління Держгірпромнагляду у Рівненській області №01-12/775 від 10.06.2013р., за ТОВ Регіональні комунальні системи великотоннажні технологічні транспортні засоби та вантажопідіймальні споруди не зареєстровані (а.с. 55).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових праві на нерухоме майно № 33998812 від 07.11.2013р., за ТОВ Регіональні комунальні системи нерухоме майно не зареєстроване (а.с. 56).

У відповідності до повідомлення відділу ДАІ УМВС України в Рівненській області №35/224-1729 від 01.08.2012р. за ТОВ Регіональні комунальні системи транспортних засобів не зареєстровано (а.с. 57).

Крім того, в судовому засіданні беззаперечно встановлено, що на даний час є чинними арешти на майно та грошові кошти боржника (а.с. 66 70, 73).

Частина 1 статті 49 Закону України Про виконавче провадження передбачає закінчення виконавчого провадження у разі: визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду; визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання; смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва; скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі; закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення; визнання боржника банкрутом; фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону; якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; непред'явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 51 цього Закону; списання згідно із Законом України Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію заборгованості, встановленої рішенням суду, яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа.

Згідно ст. 30 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Однак, у справі та матеріалах виконавчого провадження відсутня оскаржувана Постанова про закінчення виконавчого провадження, натомість наявна Постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві (а.с. 72).

У відповідності до вказаної Постанови, підставою для повернення виконавчого документа стягувачеві було те, що згідно повідомлення Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно за боржником право власності на обєкти нерухомого майна не зареєстровано; згідно повідомлення ДПІ м. Рівне у боржника наявні відкриті рахунки в АКБ Форум, ВАТ Кредобанк, ВАТ ВіЕйБі Банк; постановою державного виконавця накладено арешт коштів боржника, що знаходяться у відкритих рахунках вказаних банків; згідно повідомлень зазначених банків постанова про арешт коштів боржника прийнята до виконання, на рахунках відсутні кошти для виконання даної постанови; згідно повідомлення ВДАІ м. Рівне за боржником транспортних засобів не зареєстровано; згідно повідомлення Держгірпромнагляду за боржником великотоннажних технологічних транспортних засобів та вантажопідіймальних споруд не зареєстровано; згідно акту державного виконавця за адресою вказаного у виконавчому документі, підприємство не знаходиться.

Таким чином, рухомого чи нерухомого майна за боржником не зареєстровано, грошові кошти на рахунках відсутні, а відтак, державним виконавцем повернуто виконавчий документ стягувачеві.

Однак, стягувачем оскаржується Постанова про закінчення виконавчого провадження, якої ні в матеріалах справи ні в матеріалах виконавчого провадження немає.

Таким чином, суд приходить до висновку, що скаржником подано скаргу передчасно, а відтак вона не може бути задоволена.

Крім того, однією із підстав для задоволення скарги, стягувач вказує, що звертався до відділу ДВС Рівненського МУЮ із клопотанням про встановлення місця реєстрації засновників боржника та подання до суду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду їх за межі України, однак держаним виконавцем цього вчинено не було.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України, громадяниновi України може бути тимчасово вiдмовлено у видачi паспорта у випадках, якщо вiн ухиляється вiд виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рiшенням, рiшенням iншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Стаття 140 ЦК України встановлює, що учасники товариства з обмеженою відповідальністю не відповідають за його зобов'язаннями і несуть ризик збитків, пов'язаних з діяльністю товариства, у межах вартості своїх вкладів. Учасники товариства, які не повністю внесли вклади, несуть солідарну відповідальність за його зобов'язаннями у межах вартості внесеної частини вкладу кожного з учасників.

Таким чином, засновники ТОВ Регіональні комунальні системи несуть відповідальність за зобовязаннями підприємства лише в межах вартості внесеної частини вкладу кожного до капіталу.

В п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" зазначено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

У відповідності до статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

В силу вимог статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи все вищенаведене в сукупності, положення норм ст. ст. 32, 33, 34, 43 ГПК України, та оцінюючи усі докази, які містяться у матеріалах справи у сукупності, господарський суд дійшов висновку про те, що скаржником не доведено правомірності заявлених ним вимог, а тому скарга неогрунтована та не може бути задоволена.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволені скарги Регіонального відділення фонду державного майна України по Рівненській області на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_1 - відмовити.

Суддя Горплюк А.М.