ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"20" лютого 2014 р.Справа № 921/92/14-г/6
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

розглянув заяву про забезпечення позову у справі

за позовом Мельнице-Подільського колективного підприємства "Світанок" у формі товариства з обмеженою відповідальністю вул. І. Франка, 37, смт. Мельниця -Подільська, Борщівського району 48751

до відповідача №1 Відділу державної виконавчої служби Борщівського районного управління юстиції вул. Верхрадського, 3, м. Борщів 48700

відповідача №2 фізичної особи підприємця ОСОБА_1 вул. Крушельницької, 2, смт. Мельниця - Подільська, Борщівський район, Тернопільська область 48751

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю "Мультисервіс" вул. Василенка, 7а, м. Київ 03124

про визнання недійсними прилюдних торгів

За участю представників:

позивача - ОСОБА_2;

відповідача №1 - не з'явився;

відповідача №1 - не з'явився;

третьої особи - не з'явився.

Суть справи:

Мельнице-Подільське колективне підприємство "Світанок" у формі товариства з обмеженою відповідальністю звернулось в господарський суд Тернопільської області з позовом до відповідачів №1 - Відділу державної виконавчої служби Борщівського районного управління юстиції та №2 - фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна.

Ухвалою суду від 04 лютого 2014 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Мультисервіс".

В засіданні 20 лютого 2014 року представником позивача заявлено клопотання про застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони іншим особам продавати майно та споруди " пластмасового цеху" що знаходиться за адресою вул. Січових Стрільців, 5, в смт. Мельниця-Подільська, Борщівського району, Тернопільської області.

Вимоги заявника мотивовано можливістю відчуження спірного майна, що утруднить або зробить неможливим повернення сторін у стан, що передував проведенню прилюдних торгів, правомірність проведення яких є предметом розгляду у даній справі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне:

Відповідно до свідоцтва про право власності № 38, виданого 28 квітня 1994 року Регіональним відділенням фонду державного майна України по Тернопільській області, Мельнице-Подільська фабрика «Світанок», була власником будівлі пластмасового цеху, що знаходиться за адресою: вул. Січових Стрільців,5, смт. Мельниця-Подільська, Борщівського району на підставі договору купівлі-продажу від 10.03.1994 року № 1-981 та акту прийняття-передачі від 28.04.1994 року.

27 липня 2006 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Борщівського районного управління юстиції складено акт опису й арешту майна , яким описано приміщення пластмасового цеху № 1, за адресою вул. Січових Стрільців,5, смт.Мельниця-Подільська, Борщівського району; приміщення пластмасового цеху загальною площею 120 кв. м за адресою ОСОБА_3,37, смт. Мельниця-Подільська, Борщівського району;

28 березня 2007р. складено акт опису та арешту майна, яким описано приміщення екструдеру загальною площею 180 м. кв., приміщення гаражів три штуки, загальною площею 104 м. кв.

14 вересня 2007 року Тернопільська філія ТОВ «Мультисервіс» повідомила позивача, про проведення 19 вересня 2007 року прилюдних торгів з реалізації майна КП «Світанок», а саме: пластмасового цеху за стартовою ціною 48809.00грн.

17 вересня 2007 року позивач звернувся до суду з позовом до Відділу ДВС Борщівського районного управління юстиції про визнання неправомірними дій відділу ДВС Борщівського районного управління юстиції та виключення з акту опису та арешту майна від 27 липня 2006 року, майна яке не підлягає першочерговій реалізації. В цій же позовній заяві було заявилено клопотання про забезпечення позову шляхом винесення заборони на відчуження оспорюваного майна державною виконавчою службою та ТОВ «Мультисервіс», яке мало здійснити реалізацію майна на прилюдних торгах.

18 вересня 2007 року господарський суд Тернопільської області постановив ухвалу у справі №7а/168-3908 про заборону реалізації майна: приміщення пластмасового цеху № 1: будівлю прохідної, будівлю виробничого цеху, будівлю складу металевого, будівлю складу, ворота металеві, огороджу, замощення території (асфальт) які знаходяться в смт. Мельниця-Подільська, вул. Січових Стрільців, 5, Борщівського району, Тернопільської області; приміщення пластмасового цеху № 2: трансформатор ИИЕ-АІ № 10406/74 потужністю 40 кВт; приміщення екструдеру загальною площею 182 м. кв., приміщення гаражів три штуки, загальною площею 104 м. кв., які знаходяться за адресою смт. Мельниця-Подільська, вул. І.Франка, 37, Борщівського району, Тернопільської області, що належить КП "Світанок" до вирішення справи в судовому порядку.

Постановою господарського суду Тернопільської області від 21 травня 2008 року у справі в задоволенні даного позову було відмовлено, однак КП «Світанок» оскаржило зазначену постанову в апеляційному порядку, тобто вона не набрала законної сили.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2009 року, постанову господарського суду Тернопільської області від 21 травня 2008 року у справі №7а/168-3908 залишено без змін.

10 липня 2008 року Тернопільською філією ТзОВ «Мультисервіс» були проведені прилюдні торги» з реалізації нерухомого майна, яке належить Мельнице-Подільському колективному підприємству у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Світанок», а саме будівлі колишнього цеху пластмасових виробів, яка знаходиться за адресою: вул. Січових Стрільців,5, смт. Мельниця-Подільська, Борщівського району, на яких в рахунок погашення заборгованості позивача перед державою було реалізовано зазначене майно.

Перелічені обставини були встановлені постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2008 року у справі №2-а-4112/08р., ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26 жовтня 2010 року №К-29699/10 та ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2013 року у справі № 35078/10/9104.

Зазначеними судовими рішеннями, в редакції, що набрала законної сили, дії Відділу ДВС Борщівського районного управління юстиції щодо реалізації арештованого майна належного Мельнице-Подільському колективному підприємству у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Світанок» визнано неправомірними.

Через непідвідомчість вимог про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації арештованого майна Мельнице-Подільського колективного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Світанок» адміністративним судам, провадження у справі закрито.

Закриття провадження у адміністративній справі щодо визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, стало підставою для звернення Мельнице-Подільського КП у формі ТОВ «Світанок» із відповідним позовом в порядку господарського судочинства.

Як стверджує позивач, неправомірно реалізоване на торгах від 10 липня 2008 року, майно на даний час належить ОСОБА_4 (договір дарування від 14 липня 2007 року) і може бути ним відчужене, що призведе до неможливості повернення майна їх законному власнику. А тому просить суд застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони іншим особам продавати майно та споруди " пластмасового цеху" що знаходиться за адресою вул. Січових Стрільців, 5, смт. Мельниця-Подільська, Борщівського району, Тернопільської області.

Зясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для застосування заходів забезпечення позову, з огляду на таке:

Відповідно до ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Питання про забезпечення позову розяснено у постанові Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" (далі постанова №16).

Так, відповідно до п.1 постанови №16, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до п.3 постанови №16, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заявлений позивачем спосіб забезпечення не торкається вимог щодо яких буде прийнято судове рішення. А саме не йдеться про витребування майна в інших осіб на час вирішення спору, а ставиться вимога про визнання недійсними торгів за 2008 рік.

Крім того, заявником не подано достатніх доказів того, що станом на 20 лютого 2014 року є загроза подальшого відчуження майна.

З врахуванням зазначеного, в задоволенні заяви про застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони іншим особам продавати майно та споруди "пластмасового цеху" що знаходиться за адресою вул. Січових Стрільців, 5, смт. Мельниця-Подільська, Борщівського району, Тернопільської області, слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.1,2,4-3,12,33,34,43,66-67,86 ГПК України, постановою Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви про застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони іншим особам продавати майно та споруди "пластмасового цеху" що знаходиться за адресою вул. Січових Стрільців, 5, смт. Мельниця-Подільська, Борщівського району, Тернопільської області, відмовити.

На ухвалу господарського суду, сторони, прокурор, треті особи та особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки мають право подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня прийняття ухвали, через місцевий господарський суд.

Суддя І.П. Шумський