УХВАЛА

Справа № 910/20759/14 27.10.14

За позовомДержавного підприємства «Одеська залізниця»
доДержавного агентства резерву України
простягнення 276 791,30 грн.
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача:Ротар І.В.
від відповідача:Михалюк А.З.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Одеська залізниця» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Державного агентства резерву України про стягнення 276 791,30 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем неналежним чином виконано зобов'язання з відшкодування витрат на зберігання матеріальних цінностей за договором відповідального зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву №ОД/НР-03-670-НЮ від 29.03.2003 р., у зв'язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 276 791,30 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.10.2014 р. у справі №910/20759/14 порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 27.10.2014 р.

В судове засідання представник позивача з'явився, на виконання вимог ухвали суду через канцелярію подав документи, а також заявив клопотання про призначення у справі судово-бухгалтерської експертизи.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, надав суду відзив на позову заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував з огляду на те, що позивачем не доведено факту понесення ним витрат на виконання умов договору №ОД/НР-03-670-НЮ від 29.03.2003 р., а також вказував на те, що заявлені позивачем до стягнення витрати (оплата за час навчальної відпустки, оплата лікарняних тощо) не враховуються у витрати, які мають відшкодовуватися за таким договором.

Правовідносини щодо відповідального зберігання матеріальних цінностей державного матеріального резерву, регулюються, зокрема Законом України «Про державний матеріальний резерв», Порядком формування, розміщення та проведення операцій з матеріальними цінностями державного резерву, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1997 р. №1129, Порядком відшкодування підприємствам, установам та організаціям витрат, пов'язаних з відповідальним зберіганням матеріальних цінностей державного резерву, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2002 р. № 532, і підпадають також під ознаки договору зберігання, правовий режим якого визначено Главою 66 Цивільного кодексу України.

Згідно з приписами частини 3 статті 947 Цивільного кодексу України при безоплатному зберіганні поклажодавець зобов'язаний відшкодувати зберігачеві здійснені ним витрати на зберігання речі, якщо інше не встановлено договором або законом. Витрати відшкодовуються поклажодавцем у межах фактично здійснених, і відповідно зберігач має довести наявність таких витрат.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний матеріальний резерв» державний резерв є особливим державним запасом матеріальних цінностей, призначених для використання в цілях і в порядку, передбачених цим Законом.

Статтею 2 вказаного Закону унормовано, що відповідальним зберіганням матеріальних цінностей державного резерву є зберігання закладених до державного резерву матеріальних цінностей у постачальника, виробника, або одержувача, споживача, без надання йому права користуватися цими матеріальними цінностями до прийняття у встановленому порядку рішення про відпуск їх з державного резерву.

Пунктом 5 статті 11 Закону України «Про державний матеріальний резерв» визначено, що відшкодування витрат підприємствам, установам і організаціям, що виконують відповідальне зберігання, оплата тарифу за перевезення вантажів, спеціальної тари, упаковки, послуг постачальницько-збутових організацій за поставку і реалізацію матеріальних цінностей державного резерву провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2002 р. №532, затверджено Порядок відшкодування підприємствам, установам та організаціям витрат, пов'язаних з відповідальним зберіганням матеріальних цінностей державного резерву, яким запроваджений механізм відшкодування підприємствам, установам та організаціям витрат, пов'язаних з відповідальним зберіганням матеріальних цінностей державного резерву, у тому числі мобілізаційного, і визначення суми цих витрат.

В той же час, заперечуючи проти доводів відповідача позивач вказує на те, що згідно умов укладеного між сторонами договору та чинного законодавства України, всі витрати, заявлені до стягнення у даному позові, мають бути включені до суми відшкодування їх відповідачем, а з урахуванням великого обсягу документів та потреби у спеціальних знаннях, є необхідність для призначення у справі судово0бухгалтерської експертизи.

Відтак, між сторонами існує спір з приводу встановлення факту та розміру понесення позивачем витрат на зберігання цінностей державного матеріального резерву за 1 та 2 квартали 2014 року, а також правомірність нарахування таких витрат до стягнення їх з відповідача на підставі договору відповідального зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву №ОД/НР-03-670-НЮ від 29.03.2003 р. та у відповідності до Порядку відшкодування підприємствам, установам та організаціям витрат, пов'язаних з відповідальним зберіганням матеріальних цінностей державного резерву, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2002 р. №532.

Отже, для правильного вирішення спору необхідно встановити яку суму складають понесені позивачем витрати на зберігання матеріальних цінностей державного матеріального резерву за 1 та 2 квартали 2014 року, а також чи відповідає механізм розрахунку таких витрат вимогам чинних нормативно-правових актів.

Відповідно до ст. 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі. Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про судову експертизу». Особа, яка проводить судову експертизу користується правами і несе обов'язки, зазначені у статті 31 цього Кодексу.

Заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, суд дійшов висновку про необхідність призначення у справі судово-бухгалтерської експертизи, проведення якої необхідно доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 41, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Призначити у справі №910/20759/14 судово-бухгалтерську експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

2. На вирішення експерта поставити такі питання:

- чи підтверджуються документально витрати Державного підприємства «Одеська залізниця» на зберігання цінностей державного матеріального резерву за 1 та 2 квартали 2014 року?

- в якому розмірі підтверджуються фактично понесені витрати Державного підприємства «Одеська залізниця» на зберігання цінностей державного матеріального резерву за 1 та 2 квартали 2014 року?

- чи відповідає механізм розрахунку суми витрат по відповідальному зберіганню мобілізаційного резерву Державного підприємства «Одеська залізниця» Порядку відшкодування підприємствам, установам та організаціям витрат, пов'язаних з відповідальним зберіганням матеріальних цінностей державного резерву, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2002 р. №532?

3. Відповідно до статті 14 Закону України «Про судову експертизу» попередити експерта про кримінальну відповідальність за статтями 384 та 385 Кримінального кодексу України.

4. Ухвалу та матеріали справи №910/20759/14 надіслати Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

5. Зобов'язати сторони на вимогу експерта негайно надати всі документи та матеріали, які необхідні для проведення експертизи. Докази надання до КНДІСЕ матеріалів для експертного дослідження у встановленому порядку направити до господарського суду міста Києва.

6. Зобов'язати Державне підприємство «Одеська залізниця» попередньо оплатити вартість експертизи, докази чого надати в судове засідання після поновлення провадження у справі.

Суддя В.П. Босий