ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.12.2014 р. Справа№ 914/4003/14

Господарський суд Львівської області у складі судді Р.Матвіїва розглянув матеріали заяви про збільшення розміру позовних вимог у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Житлобуддизайн, м. Львів;

до відповідача: ОСОБА_1 підприємства ТІМ, м. Львів;

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, м. Львів;

про: визнання недійсним договору купівлі-продажу будівлі від 22.02.2006 року та застосування наслідків його недійсності.

На розгляді у господарському суді Львівської області перебуває справа № 914/4003/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Житлобуддизайн до ОСОБА_1 підприємства ТІМ за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу будівлі від 22.02.2006 року та застосування наслідків його недійсності.

08.12.2014 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю Житлобуддизайн надійшла заява вх. № 5811/14 про збільшення розміру позовних вимог. Розглянувши подану заяву, суд вважає її такою, що підлягає поверненню без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Як вбачається із заяви про збільшення позовних вимог, позивач вважає за необхідне збільшити позовні вимоги та, крім заявлених раніше позовних вимог, просить визнати право власності на спірну будівлю, оскільки вважає, що визнання договору купівлі-продажу недійсним та застосування наслідків недійсності правочину (у разі задоволення позову) не призведе до автоматичного повернення статусу власника Товариству з обмеженою відповідальністю Житлобуддизайн.

Передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення (п. 3.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Відповідно до п. 3.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.

Як зазначено в п. 3 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 02.06.2006 року N 01-8/1228 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році», збільшення розміру позовних вимог не може бути пов'язано з пред'явленням додаткових позовних вимог, про які не йшлося в позовній заяві.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що звертаючись із заявою про збільшення позовних вимог, позивач фактично подав ще один позов, оскільки заявлений раніше позов є позовом немайнового характеру, а збільшення позову немайнового характеру законодавством не передбачене.

Разом з тим суд зазначає, що у відповідності до ст. 58 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Суддя має право об'єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, в одну справу, про що зазначається в ухвалі про порушення справи або в рішенні. Відповідно до п. 3.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» право об'єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, надане також судді. При цьому останній вправі вирішувати питання про об'єднання лише тих заяв (справ), які перебувають в його провадженні.

Відтак, позивач мав право обєднати однорідні, на його думку, вимоги в одній позовній заяві, а звернення з новим позовом у межах даної справи неможливе, оскільки у відповідності до ч. ч. 2, 3 ст. 2-1 63 Господарського процесуального кодексу України позовні заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до господарського суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов'язковій реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду, яка здійснюється працівниками апарату відповідного суду в день надходження документів; справи розподіляються з урахуванням спеціалізації суддів.

З урахуванням наведених обставин, суд приходить до висновку, що позивачем не дотримано вимог ст. ст. 22 та 58 Господарського процесуального кодексу України, у звязку з чим у суду відсутні підстави для прийняття до розгляду поданої заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 63, ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила поєднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущенного порушення.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що за подання окремої позовної вимоги позивач зобов'язаний сплатити судовий збір у розмірі та порядку, передбаченому законодавством, докази чого на момент подачі вказаної заяви відсутні.

Керуючись ст. 22, 58, п. 5 ч. 1 ст. 63, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Житлобуддизайн про збільшення позовних вимог (вх. № 5811/14 від 08.12.2014 року) повернути позивачу без розгляду.

додаток на 6 арк.

Суддя Матвіїв Р.І.