номер провадження справи 25/70/13
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

23.07.2014 Справа № 12/5009/1801/11

Заявник - ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

Кредитори:

1. ПАТ "Український графіт" (69600, м. Запоріжжя, Північне шосе, б.20)

2. ВВД Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Запоріжжі (69001, м. Запоріжжя, бул. Шевченка, 23)

3. ТОВ "Південспецбуд" ( м. Запоріжжя, пер. Вологодський, 30, 69002)

4.Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, (69057, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, 2-Б)

5.Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Вуглекомпозит" (м. Запоріжжя, вул.. Лізи Чайкіної, 64/43)

6. ВАТ "Запоріжжяобленерго" (м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14, 69035)

7. ВАТ "Мотор Січ" (м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, 15, 69068)

8. Приватне підприємство "Промто Плюс" (м. Запоріжжя, пр. Леніна, 158-Б, 69057)

9. ОСОБА_2, АДРЕСА_3

10. ОСОБА_3, АДРЕСА_4

11. ОСОБА_4, АДРЕСА_5

12. ОСОБА_5 (АДРЕСА_6)

ОСОБА_6 (АДРЕСА_7)

банкрут - Відкрите акціонерне товариство "Вуглецевий композит", 69600, м. Запоріжжя, Північне шосе, 31-А, МСП-982; код за

банківська установа, що здійснює розрахунково-касове обслуговування боржника - Запорізька філія ПУМБ, м. Запоріжжя

Ліквідатор - Іщенко Д.В. (АДРЕСА_2; а/с-1)

Учасники провадження:

1. Прокуратура Запорізької області

2. Товарна біржа "Електронні торги України" в особі філії ТБ "Електронні торги України" в м. Запоріжжі(69035, м. Запоріжжя, вул. Суворова, 4, офіс 4-5, )

Суддя Черкаський В.І.

За участю представників сторін:

від кредиторів - не з'явилися;

від заявника - Ткаченко Н.С., адвокат, договір про надання правової допомоги № 24 від 15.11.2013 року;

від боржника - ОСОБА_9, довіреність від 27.02.1014 року;

ліквідатор Іщенко Д.В. - особисто

ВСТАНОВИВ:

Постановою Вищого господарського суду України від 03.06.2014 року у справі № 12/5009/1801/11 про банкрутство ВАТ "Вуглецевий композит" касаційну скаргу ліквідатора ВАТ "Вуглецевий композит" Іщенка Д.В. задоволено частково, постанову Донецького апеляційного господарського суду від 26.02.2014 року та ухвалу господарського суду Запорізької області від 15.01.2014 року у справі № 12/5009/1801/11 скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до господарського суду Запорізької області.

Протоколом перерозподілу справ між суддями від 17.06.2014 року справу № 12/5009/1801/11 в частині розгляду скарги ОСОБА_1 на дії ліквідатора ВАТ "Вуглецевий композит" щодо невизнання поточним кредитором у справі №12/5009/1801/11 на суму 22 276,02 грн., передано судді Черкаському В.І.

22.07.2014 року до суду від ліквідатора надійшов відзив № 01/94 від 21.07.2014 року (вх. 09-06/15807 від 22.07.2014) на скаргу ОСОБА_1

23.07.2014 року до суду від заявника надійшли додаткові пояснення від 23.07.2014 року (вх. № 09-06/16021 від 23.07.2014), згідно яких остання підтримує скаргу в повному обсязі.

Також, 23.07.2014 року ліквідатором надано пояснення від 23.07.2014 року, згідно яких останній повідомляє суд, що вимоги Правобережного районного центру зайнятості м. Запоріжжя в сумі 8 392,19 грн. не включені в реєстр вимог кредиторів.

Розглянувши у судовому засіданні 23.07.2014 року скаргу від 22.04.2013 року (вх. № 09-06/7937 від 23.04.2013) на дії ліквідатора, матеріали справи, заслухавши представника заявника, прокуратури Запорізької області та ліквідатора, суд встановив.

Постановою господарського суду Запорізької області від 27.02.2013р. ВАТ "Вуглецевий композит" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Іщенка Д.В.

06.03.2013. в газеті "Голос України" № 44 здійснено публікацію відповідного оголошення.

23.04.2013р. до господарського суду Запорізької області звернулась ОСОБА_1 зі скаргою на дії ліквідатора, в якій вважає відмову ліквідатора ВАТ "Вуглецевий композит" у визнанні ОСОБА_1 кредитором банкрута на суму 22276,02грн. та відмову у включенні зазначених грошових вимог до реєстру вимог кредиторів у порядку черговості, передбаченому чинним законодавством - незаконним. ОСОБА_1 просить визнати зазначені кредиторські вимоги, які складаються з суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу та суми індексації.

Кредиторські вимоги до боржника в загальній сумі 22276,02грн. ОСОБА_1 ґрунтуються на рішенні Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.12.2011р. по справі №2-757/11 про стягнення з ВАТ "Вуглецевий композит" на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку, нарахованого за час вимушеного прогулу в сумі 20991,82грн. (набрало законної сили 17.05.2012р.) та рішенні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, яким стягнуто з банкрута на користь ОСОБА_1 індекс інфляції за несвоєчасну виплату заробітної плати в сумі 1284,29грн. (набрало законної сили 23.09.2011р.)

Згідно п.1 ч.1 статті 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011р. №4212-VІ), у першу чергу задовольняються вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати перед працюючими та звільненими працівниками банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв'язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника).

Відповідно до ст. 94 Кодексу законів про працю України , ч. 1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник, або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно з ст. 2 Закону України "Про оплату праці" структура заробітної плати складає основну, додаткову заробітну плату та інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

За структурою КЗпП України ст. 113 цього Кодексу, якою передбачені підстави та порядок виплат за час простою, і ст. 117, якою визначено підстави виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відносяться до розділу VІІ "Оплата праці" вказаного Кодексу.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Отже, виплати за час простою (вимушений прогул) та затримки розрахунку при звільненні, пов'язані з трудовими правовідносинами, а також гарантії та компенсації за невідпрацьований час, є оплатою праці та їх слід віднести до структури заробітної плати.

Згідно п. 2.2, 2.2.7, 2.2.8 наказу Державного комітету статистики України від 13.01.2004. № 5 "Про затвердження інструкції зі статистики заробітної плати" фонд додаткової заробітної плати включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До складу фонду додаткової заробітної плати зокрема входять: суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, суми компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати.

Індекс інфляції, нарахований на невиплачену суму заробітної плати відноситься до фонду заробітної плати.

Згідно ст. 127 КЗпП відрахування із заробітної плати можуть провадитись тільки у випадках, передбачених законодавством України. Відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу: 1) для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати; для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок; для погашення невитраченого і своєчасно не поверненого авансу, виданого на службове відрядження або переведення до іншої місцевості; на господарські потреби, якщо працівник не оспорює підстав і розміру відрахування. У цих випадках власник або уповноважений ним орган вправі видати наказ (розпорядження) про відрахування не пізніше одного місяця з дня закінчення строку, встановленого для повернення авансу, погашення заборгованості або з дня виплати неправильно обчисленої суми; 2) при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за невідроблені дні відпустки. Відрахування за ці дні не провадиться, якщо працівник звільняється з роботи з підстав, зазначених в пунктах 3, 5, 6 статті 36 і пунктах 1, 2 і 5 статті 40 цього Кодексу, а також при направленні на навчання та в зв'язку з переходом на пенсію; 3) при відшкодуванні шкоди, завданої з вини працівника підприємству, установі, організації (стаття 136).

Дана норма містить вичерпний перелік підстав, за якими можливе відрахування із заробітної плати.

Вимоги заявника є законними, безспірними і тому підлягають задоволенню.

У судовому засіданні 23.07.2014 року ліквідатор надав пояснення стосовно того, що додаткові вимоги ОСОБА_1 включені в реєстр вимог кредиторів у сумі - 13 883,83 грн. Загальна сума вимог складає - 42 352,60 грн. Вимоги Правобережного районного центру зайнятості м. Запоріжжя в сумі 8 392, 19 грн. в реєстр вимог не включені.

Постановою Вищого господарського суду від 03.06.2014 року у справі № 12/5009/1801/11 про банкрутство ВАТ "Вуглецевий композит" при розгляді касаційної скарги ліквідатора ВАТ "Вуглецевий композит" Іщенка Д.В. встановлено, що господарські суди попередніх інстанцій не взяли до уваги посилання ліквідатора банкрута на те, що в період з 05.10.2010 по 10.05.2011, тобто в період за який було присуджено оплату за час вимушеного прогулу, ОСОБА_1 отримувала допомогу по безробіттю в сумі 8392,19 грн. На підтвердження вказаних обставин ліквідатором було подано господарському суду довідку Правобережного районного центру зайнятості м. Запоріжжя, а також постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 26.03.2013 у справі № 808/2331/13-а за позовом Правобережного районного центру зайнятості м. Запоріжжя до ВАТ "Вуглецевий композит" про стягнення заборгованості, згідно з якою з ВАТ "Вуглецевий композит" на користь Правобережного районного центру зайнятості м. Запоріжжя стягнуто 8392,19 грн. Вказаним обставинам господарські суди попередніх інстанцій належної оцінки не надали, що унеможливило встановлення розміру фактичної заборгованості перед кредитором.

Судом встановлено, що ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду № 808/2331/13-а від 04.02.2014 року апеляційну скаргу ВАТ "Вуглецевий композит" задоволено частково. Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 26.03.2013 року по справі за позовом Правобережного районного центру зайнятості м. Запоріжжя до ВАТ "Вуглецевий композит" про стягнення заборгованості скасовано. Провадження по справі закрито.

Враховуючи вищезазначене, правомірність скарги, суд вважає за необхідне задовольнити скаргу ОСОБА_1 на дії ліквідатора. У зв'язку з частковим визнанням ліквідатором заборгованості у сумі 13 883,83 грн., суд вважає за необхідне визнати додаткові кредиторські вимоги ОСОБА_1 до банкрута у розмірі 8 392,19 грн., зобов'язавши ліквідатора включити їх до реєстру. до 1-ої черги задоволення вимог.

Керуючись ст. ст. 5, 40, 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, ст. 127 Кодексу законів про працю, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу заявника від 04.02.2013 року (вх. № 09-06/2393 від 04.02.2013) на дії ліквідатора задовольнити.

Визнати додаткові кредиторські вимоги ОСОБА_1 до банкрута у розмірі 8 392 грн. 19 коп., зобов'язавши ліквідатора включити їх до реєстру 1-ої черги задоволення вимог.

Копію ухвали направити кредиторам, заявнику, ліквідатору, прокуратурі Запорізької області.

Суддя В.І. Черкаський