ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"07" березня 2014 р.Справа № 921/186/14-г/4
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Бурди Н.М.

Розглянув заяву б/н від 03.03.2014р. СФГ "Тюльпан" вул. Л. Українки, 36 А, м. Теребовля, Тернопільської області про забезпечення позову у справі № 921/186/14-г/4:

за позовом Селянського фермерського господарства "Тюльпан" вул. Л. Українки, 36 А, м. Теребовля, Тернопільської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 біржа вул. Бориса Грінченка, 1, м. Київ (юридична адреса), вул. Копилівська, 67, корпус 5, м. Київ (фактична адреса)

до Аграрного фонду вул. Б. Грінченка, 1, м. Київ

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Огороднік Жанна Анатоліївна вул. Петрозаводська, 2 А, приміщення 109, м. Київ

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 державної виконавчої служби Теребовлянського районного управління юстиції вул. Князя василька, 150, м. Теребовля, Тернопільської області

про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Суть справи:

Селянське фермерське господарство "Тюльпан" вул. Л. Українки, 36 А, м. Теребовля, Тернопільської області звернулося до господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідача - Аграрного фонду вул. Б. Грінченка, 1, м. Київ про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою про порушення провадження у справі № 921/186/14-г/4 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_1 біржу вул. Бориса Грінченка, 1, м. Київ (юридична адреса), вул. Копилівська, 67, корпус 5, м. Київ (фактична адреса), в якості третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Огороднік Жанну Анатоліївну вул. Петрозаводська, 2 А, приміщення 109, м. Київ, в якості третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_2 державної виконавчої служби Теребовлянського районного управління юстиції вул. Князя василька, 150, м. Теребовля, Тернопільської області.

Одночасно з поданням позовної заяви позивач звернувся до суду із заявою б/н від 03.03.2014р. про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Розглянувши подану позивачем заяву та докази на її обґрунтування, суд прийшов до висновку, що її слід відхилити з огляду на таке:

- відповідно до ст. 66 ГПК України заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора, який подав позов, або з ініціативи суду, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду, тобто як гарантія реального виконання рішення суду;

- умовою застосування заходів для забезпечення позову є достатньо обґрунтоване заявником припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери, тощо), яке є у відповідача на момент предявлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення;

- статтею 67 ГПК України передбачено вичерпний перелік заходів забезпечення позову, серед яких: накладання арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; заборона відповідачеві вчиняти певні дії; заборона іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

- відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обовязковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими повязується застосування певного заходу до забезпечення позову;

- у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу;

- достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими повязується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобовязання після предявлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання у клопотанні на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідного клопотання;

- адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії;

- таким чином, із змісту вищенаведених норм законодавства вбачається, що необхідною умовою вжиття заходів до забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення;

- отже, інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання подальшого судового рішення;

- судом встановлено, що вимоги позивача у даній справі стосуються виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 11.02.2014р., який згідно із п. 1 ст. Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом. При цьому, незалежно від результатів вирішення господарським судом спору по даній справі, видача наказу та примусове виконання рішення по даній категорії позовних вимог не провадиться, оскільки право позивача захищається шляхом визнання факту, а не передачі майна чи вчинення певних дій;

- враховуючи те, що предметом спору в даній справі є визнання виконавчого напису приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, обраний позивачем спосіб захисту, кореспондується з п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», і у разі задоволення позову виконавче провадження підлягає закінченню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 43, 66, 67, 86 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву б/н від 03.03.2014р. СФГ "Тюльпан" вул. Л. Українки, 36 А, м. Теребовля, Тернопільської області про забезпечення позову відхилити.

Суддя Н.М. Бурда