ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.06.2014 Справа № 905/2102/14

Господарський суд Донецької області у складі судді Уханьової О.О. при помічнику судді Рагуліної Я.О. розглянувши в судовому засіданні матеріали справи:

за позовом - Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" м. Київ в

особі Донецької обласної дирекції публічного акціонерного товариства

"Райффайзен Банк Аваль" м. Донецьк

до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснолиманська харчова

компанія" м. Красний Лиман

про стягнення 71476,98грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Зарецький І.Г. - за довіреністю.

від відповідача: не з'явився.

Суть справи:

ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" м. Київ в особі Донецької обласної дирекції звернулось до господарського суду з позовом про стягнення 71476,98грн. з ТОВ "Краснолиманська харчова компанія" м. Красний Лиман

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором №012/06/0638 від 25.11.2010р.

Ухвалою суду від 02.04.2014р. за вказаним позовом порушено провадження по справі №905/2102/14.

Розпорядженням голови господарського суду Донецької області від 29.04.2014р. у зв'язку з перебуванням судді Захарченко Г.В. на лікарняному справу №905/2102/14 передано на розгляд судді Уханьовій О.О.

В судовому засіданні 29.04.2014р. оголошувалась перерва до 21.05.2014р., в судовому засіданні представник відповідача в усному порядку визнав позов та зазначив про часткову оплату заборгованості.

В судовому засіданні 11.06.2014р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, відзив на позов не надав.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

25.11.2010р. Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Краснолиманська харчова компанія" (позичальник) укладено кредитний договір №012/06/0638 "Інвестиційний кредит суб'єктам Мікро та Малого бізнесу на придбання транспортного засобу", згідно з п.1.1 якого кредитор з 25.11.2010р. надає позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії, а позичальник зобов'язується отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, а також виконати інші обов'язки, визначені цим договором.

Кредит надається на наступних умовах:

сума кредитного ліміту та валюта кредиту - 119350,00грн. (п.1.1.1 договору);

цільове використання кредиту - кредит в сумі 119350,00грн. призначений на придбання автотранспортного засобу шляхом здійснення оплати за договором купівлі-продажу №ОП-0000531 від 09.11.10, укладеному між позичальником та ТОВ «ПКЦ «Оптима, ЛТД» (продавець) (п.1.1.2.1 договору);

дата остаточного погашення кредиту - 30.10.2015р. (п.1.1.4 договору);

процентна ставка - 21% річних (п.1.2.1 договору).

У відповідності до п.5.1 договору (зі змінами, внесеними додатковою угодою №012/06/0638/2 від 18.01.11р.), позичальник здійснює часткове погашення частини кредиту щомісячними платежами, розміри та строки сплати яких визначаються графіком погашення заборгованості (Додаток №1 (нова редакція) до цього договору), починаючи з січня 2011р. Проценти за користування кредитом позичальник сплачує щомісяця не пізніше останнього робочого дня кожного місяця та остаточно при погашенні кредиту.

Згідно п.4.2 договору кредитні кошти надаються двома траншами: 1-й транш в сумі 17903,00грн. (розраховується як 15% від розміру кредиту згідно п.1.1.2.1) надається після оформлення в іпотеку нерухомості згідно п.п.1.1.3.1; 2-й транш в сумі 101447,00грн. Надається після оформлення в заставу придбаного за кредитні кошти автотранспорту згідно п.1.1.3.2.

За умовами п.13.4 договору, за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за цим договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,04% від суми простроченого платежу за кожний календарний день прострочки. Нарахування пені здійснюється починаючи з наступного календарного дня після дати, коли зобов'язання мало бути виконаним, і по день виконання позичальником зобов'язання включно.

Кредитний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання прийнятих відповідно до цього договору зобов'язань.

Оцінивши договір, з якого виникли цивільні права та обов'язки сторін, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором кредиту, який підпадає під правове регулювання норм §2 глави 71 Цивільного кодексу України та ст. 345-346 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Як вбачається зі змісту кредитного договору №012/06/0638 від 25.11.2010р., сторонами погоджено всі істотні умови вищевказаного правочину. Оскільки сторонами не надано доказів його припинення або визнання у встановленому порядку недійсним, виходячи зі встановленої ст.204 Цивільного кодексу України презумпції правомірності правочину, суд вважає вищевказану угоду дійсною та обов'язковою для виконання сторонами.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст.ст.525,526 ЦК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

З урахуванням приписів наведених норм, позивач на виконання умов кредитного договору №012/06/0638 від 25.11.2010р. платіжними дорученнями №1021 від 26.11.2010р. на суму 17903,00грн., №1154 від 31.12.2010р. на суму 101447,00грн. перерахував відповідачу грошові кошти загальною сумою 119350,00грн. Відповідач, в свою чергу, взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував, кредитні кошти та проценти за користування ними в обсязі та строки визначені Графіком погашення заборгованості не сплачував.

За приписами ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, позивач звернувся до відповідача з вимогою №140-12-100/09 від 15.01.2014р. про погашення заборгованості по кредиту, сплату відсотків та пені за кредитним договором №012/06/0638 від 25.11.2010р.

Докази отримання відповідачем зазначеної претензії наявні в матеріалах справи. Проте доказів погашення зазначеної заборгованості позичальником не надані.

Як зазначає позивач, станом на 03.03.2014р. у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором №012/06/0638 від 25.11.2010р., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 59668,00грн. та заборгованості за відсотками в сумі 9702,19грн.

На вимогу суду, позивачем до матеріалів справи №905/2102/14 надані документи первинного бухгалтерського обліку (виписки з відповідних рахунків другого класу Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України), які відповідно до ст.ст.1, 9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підтверджують наявність у відповідача заборгованості за кредитом у заявленій до стягнення сумі.

Крім того, позивачем до матеріалів справи додані банківські виписки, відповідно до яких відповідачем 09.04.2014р. після порушення провадження у справі здійснено часткове погашення заборгованості за кредитом на суму 2058,00грн., у зв'язку з чим станом на 16.05.2014р. заборгованість відповідача за кредитом становить 57610,00грн.

З огляду на наведені обставини, суд робить висновок про правомірність позовних вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №012/06/0638 від 25.11.2010р. в розмірі, підтвердженому належними доказами, а саме: про стягнення заборгованості за кредитом в 57610,00грн. та заборгованості за відсотками в сумі 9702,19грн.

Враховуючи, що заборгованість на суму 2058,00грн. погашена відповідачем під час розгляду справи, провадження у справі в частині стягнення зазначеної суми підлягає припиненню на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України за відсутністю предмета спору.

Відповідно до ст.ст.611, 612 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав у строк, встановлений договором або законом.

Особливості регулювання відповідальності за порушення грошових зобов'язань у відносинах суб'єктів господарювання визначаються приписами статей 534, 549-552 ЦК України, статей 229-234 ГК України та статей Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

Відповідно до ст.ст.1,3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочу платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За приписами ч.6 ст.232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Проте, виходячи зі змісту п.13.4 кредитного договору, законодавчо встановлене обмеження строку нарахування пені до правовідносин, що випливають з кредитного договору №012/06/0638 від 25.11.2010р., не застосовується.

На підставі наведених норм та з урахуванням умов п.13.4 кредитного договору, позивачем нараховано пеню за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 1330,51грн. та пеню за несвоєчасну сплату відсотків в сумі 776,28грн.

Перевіривши надані позивачем розрахунки пені, судом встановлено арифметичну правильність та відповідність нормам чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що позовні вимоги ґрунтуються на приписах чинного законодавства, доведені належним чином та відповідачем не спростовані, вони підлягають задоволенню в обґрунтованій частині.

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий збір в повному обсязі покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 534, 549-552, 611, 612, 629, §2 Глави 71 Цивільного кодексу України, ст.ст.193, 229-234, 345-346 Господарського кодексу України, ст.ст.1, 4, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" м. Київ в особі Донецької обласної дирекції до Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснолиманська харчова компанія" м. Красний Лиман про стягнення 71476,98грн. задовольнити.

Припинити провадження у справі в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснолиманська харчова компанія" грошових коштів в сумі 2058,00грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснолиманська харчова компанія" (84400, Донецька область, м. Красний Лиман, вул. Свободи, 19, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9, ) в особі Донецької обласної дирекції (83086, м. Донецьк, вул. Ф. Зайцева, 46в, ) заборгованість за кредитом в сумі 57610,00грн., заборгованість за відсотками в сумі 9702,19грн., пеню за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 1330,51грн., пеню за несвоєчасну сплату відсотків в сумі 776,28грн., судовий збір в сумі 1827,00 грн.

Повний текст рішення підписаний 16.06.2014р.

Суддя О.О. Уханьова