ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.04.2014 р. Справа № 914/1022/14

За позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Ламела», Львівська обл., Яворівський р-н, с. Новий Яр;
до відповідача: за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:Спільного українсько-польського товариства з обмеженою відповідальністю «Термобуд», Львівська обл., Яворівський р-н, с. Новий Яр; Відділ Держземагенства у Яворівському районі, Львівська обл., м. Яворів Яворівська районна державна адміністрація, Львівська обл., м. Яворів;
про:встановлення земельного сервітуту
Суддя Крупник Р.В. Секретар Яслик Н.М.
Представники сторін:
від позивача: ОСОБА_1 представник (довіреність вих. № 12 від 10.01.2014р.);
від відповідача: від третьої особи-1: від третьої особи-2: ОСОБА_2 представник (довіреність б/н від 17.10.2013р.); ОСОБА_3 гол. спеціаліст-юрисконсульт ( довіреність №3133 від 14.04.2014р.); ОСОБА_4 представник (довіреність №1039/3 від 15.04.2014р.).

26.03.2014р. на розгляд господарського суду Львівської області поступила позовна заява ТОВ «Ламела» до СУП ТОВ «Термобуд» про встановлення земельного сервітуту.

При поданні позовної заяви представником позивача було подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій він просить суд заборонити СУП ТОВ «Термобуд» та ТОВ «ОСОБА_5 Пост» вчиняти будь-які дії, які обмежують працівникам та партнерам ТОВ «Ламела» прохід та проїзд велосипедом по наявній дорозі, проїзд транспортними засобами по наявній дорозі, що розташована на спірній земельній ділянці та яка перебуває у власності СУП ТОВ «Термобуд».

У судовому засіданні 15.04.2014р. представник позивача вимоги, викладені в заяві про вжиття заходів до забезпечення позову підтримав, просив суд заяву задоволити повністю.

Необхідність вжиття судом заходів до забезпечення мотивує тим, що в грудні 2013р. відповідач набув право власності на земельну ділянку площею 0,5604 га, кадастровий № :07:000:0001, яку позивач використовує для проходу працівників та проїзду транспорту ТОВ «Ламела», крім цього, підїзні шляхи до ТОВ «Ламела» проектом забудови території були визначені саме по наявній дорозі, яка пролягає по вказаній земельній ділянці. 29.01.2014р. відповідач повідомив ТОВ «Ламела» про те, що з 17.02.2014р. встановлюється обмеження проходу та проїзду по даній земельній ділянці для працівників та транспорту позивача у звязку з запровадженням змін в режимі охорони підприємства. У звязку з цим, позивач звернувся до відповідача з пропозицією укласти договір земельного сервітуту, однак така пропозиція прийнята не була. Після цього, позивач також звернувся до ПАТ «Яворівське автотранспортне підприємство 14632» з проханням надати дозвіл на використання території зазначеного підприємства для організації доступу до виробничих приміщень, проте отримало відмову, оскільки щільність та забудова автотранспортного підприємства унеможливлює рух довгомірних та багатотоннажних транспортних засобів територією підприємства. На думку позивача, обмеження СУП ТОВ «Термобуд» силами ТОВ «ОСОБА_5 Пост» проходу та проїзду працівників, партнерів та транспорту позивача призведе до зупинки діяльності ТОВ «Ламела», що потягне за собою значні економічні втрати, вивільнення персоналу, зростання соціальної напруги, зменшення надходжень до бюджету і в найгіршому випадку ліквідації ТОВ «Ламела», натомість невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Представник відповідача проти поданої заяви заперечив, просив суд у задоволенні заяви відмовити повністю з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. У відзиві, зокрема, зазначає, що посилання позивача на те, що підїзні шляхи до ТОВ «Ламела» визначені по наявній дорозі, яка пролягає по земельній ділянці відповідача не відповідає дійсності, оскільки підїзна дорога закінчується перед брамою до СУП ТОВ «Термобуд». Також вказав, що крім проходу та проїзду до території ТОВ «Ламела» через земельні ділянки відповідача та ПАТ «Яворівське АТП 14632» існує можливість проходу та проїзду до ТОВ «Ламела» в інший спосіб, у звязку з тим, що земельна ділянка, якою користується позивач безпосередньо межує із підїзною дорогою.

Розглянувши подану заяву та долучені до неї документи, заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши думку представників сторін з приводу поданої заяви, суд вважає, що підстави для вжиття заходів до забезпечення позову відсутні, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно з до п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Пунктом 3 вказаної Постанови передбачено, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Положеннями пункту 1 Постанови передбачено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Водночас, суд зазначає, що доказів, які б свідчили про те, що відповідачем вчиняються дії, спрямовані на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду та/або невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду позивачем надано не було.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, 04.04.2014р. між позивачем та відповідачем було укладено договір на право користування земельною ділянкою площею 0,5604 га, кадастровий № :07:000:0001, котра розташована на території Залузької сільської ради Яворівського р-ну Львівської обл. та перебуває у власності СУП ТОВ «Термобуд». Згідно вказаного договору, відповідач надав особам, які перебувають в трудових та господарських відносинах з ТОВ «Ламела» право проходу та проїзду частиною вказаної земельної ділянки до території ТОВ «Ламела».

Крім того, як вказав Пленум ВГС України в абз. 3 п. 9 Постанови, господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

З поданої заяви про вжиття заходів до забезпечення позову вбачається, що позивач просить суд вжити заходів до забезпечення позову, шляхом накладення заборони СУП ТОВ «Термобуд» та ТОВ «ОСОБА_5 Пост» вчиняти будь які дії, які обмежують працівникам та партнерам ТОВ «Ламела» прохід та проїзд велосипедом, транспортними засобами по наявній дорозі, яка розташована на земельній ділянці (загальною площею 0,5604 га, кадастровий № :07:000:0001 та перебуває у власності СУП ТОВ «Термобуд»).

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що заявлений позивачем захід забезпечення позову є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог до винесення рішення в даній справі, відтак у задоволенні заяви про забезпечення позову суд відмовляє.

Окрім цього, відповідно до підпункту 2 п. 2. ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про забезпечення позову справляється судовий збір в розмірі 1,5 розміру мінімальної заробітної плати.

Проте, всупереч вимогам законодавства, позивачем не було долучено до заяви про забезпечення позову доказів сплати судового збору за подання такої заяви у встановленому законом порядку та розмірі.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Ламела» про вжиття заходів до забезпечення позову відмовити.

Суддя Крупник Р.В.