ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.05.2014 Справа № 27/181/10

Суддя Дроздова С.С., розглянувши заяву Селянського фермерського господарства ОСОБА_1В., с. Підспіря Приморського району Запорізької області про відвід судді та матеріали справи № 27/181/10

за позовом Державного підприємства Сільськогосподарське підприємство Надія, м. Приморськ Запорізької області

до відповідача 1: Селянського фермерського господарства ОСОБА_1В., с. Підспіря Приморського району Запорізької області

до відповідача 2: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, м. Запоріжжя

За участю: Відділу державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції Запорізької області, м. Приморськ Запорізької області

Суддя Дроздова С.С.

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВЛЕНО:

26.05.2014р. до господарського суду Запорізької області надійшла заява Селянського фермерського господарства ОСОБА_1В. про відвід судді Дроздової С.С..

Свою заяву заявник мотивує тим, що вказаний суддя не може брати участі у слуханні по суті скарги СФГ «ОСОБА_1В.» на дії ВДВС МУЮ в Запорізькій області, щодо примусового виконання ухвали господарського суду Запорізької області від 17.12.2013р. оскільки, як вбачається зі змісту скарги СФГ «ОСОБА_1В.» від 22.01.2014р. про визнання незаконними дій ВДВС МУЮ в Запорізькій області по примусовому виконанню ухвали господарського суду Запорізької області від 17.12.2013р. у справі № 27/181/10, скарга стосується саме ухвали суду від 17.12.2013р., якою змінено спосіб виконання рішення господарського суду Запорізької області від 08.02.2012р. у цій справі. Таку ухвалу, суд, виніс під головуванням судді господарського суду Запорізької області Азізбекян Т.А.

Враховуючи вимоги Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», враховуючи положення статті 121-2 ГПК України заявник вважає, що скарга СФГ «ОСОБА_1В.» від 22.01.2014р. про визнання незаконними дій ВДВС МУЮ в Запорізькій області по примусовому виконанню ухвали господарського суду Запорізької області від 17.12.2013р. у справі № 27/181/10 повинна розглядатися у тому ж складі господарського суду Запорізької області, що видав виконавчий документ (ухвалу від 17.12.2013р.), тобто суддею господарського суду Запорізької області Азізбекян Т.А.

Розглянувши заяву про відвід, господарський суд Запорізької області дійшов висновку про її безпідставність та визнав такою, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного:

Відвід це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участь у конкретній справі. Підстави відводу судді це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути субєктивного характеру і стосуватися особистих звязків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи обєктивного характеру і стосуватися процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суди здійснюють правосуддя самостійно. Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України, забезпечуючи при цьому верховенство права. Статтею 7 Закону України „Про судоустрій і статус суддів кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право подавати заяву про відвід судді (самовідвід) є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи.

Відвід (самовідвід) - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участь у конкретній справі. Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 21 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь в розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, прийнятої за його участю. Згідно ч. 4 ст. 20 ГПК України, відвід повинен бути мотивованим, заявлятись у письмовій формі до початку вирішення спору. Заявляти відвід після цього можна лише у разі, якщо про підставу відводу сторона чи прокурор дізналися після початку розгляду справи по суті.

Згідно ч. 4 ст. 20 ГПК України, відвід повинен бути мотивованим, заявлятись у письмовій формі до початку вирішення спору. Заявляти відвід після цього можна лише у разі, якщо про підставу відводу сторона чи прокурор дізналися після початку розгляду справи по суті.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007р. № 8 Про незалежність судової влади, суддя не зобовязаний давати будь-які пояснення щодо розглянутих справ або справ, які знаходяться в його провадженні, а також надавати їх будь-кому для ознайомлення, крім випадків і порядку, передбачених законом.

Конституційний Суд України в Рішенні від 11.03.2011р. № 2-рп/2011 У справі за конституційним поданням 53 народних депутатів України щодо відповідальності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України Про Вищу раду юстиції встановив, що надання оцінки вчинених суддею процесуальних дій до винесення ним остаточного рішення у справі є втручанням у здійснення правосуддя, що суперечить Конституції України.

Фактично, в заяві про відвід СФГ ОСОБА_1В. вказує, що скарга від 22.01.14р. про визнання незаконними дій ВДВС МУЮ в Запорізькій області по примусовому виконанню ухвали господарського суду Запорізької області від 17.12.13р. у справі № 27/181/10, скарга стосується саме ухвали суду від 17.12.2013р., якою змінено спосіб виконання рішення господарського суду Запорізької області від 08.02.2012р. у даній справі. Таку ухвалу, суд виніс під головуванням судді господарського суду Запорізької області Азізбекян Т.А., що є порушенням принципів самостійності судів та незалежності суддів.

Отже, зазначені заявником в заяві обставини не відносяться до тих, які чітко визначені ч. 1 ст. 20 ГПК України, та є підставою для відводу судді.

Розглянувши подану заяву про відвід судді, суд дійшов висновку щодо відмови в її задоволенні, оскільки ГПК України не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді.

До таких обставин може бути віднесено перебування судді в особливих стосунках з особою, яка бере участь у справі. З урахуванням оціночного характеру цього поняття суд, розглядаючи заяву про відвід, повинен виходити з мотивів заяви про відвід і наявності доказів того, що такі стосунки можуть свідчити про упереджене ставлення судді щодо результату розгляду справи. Під особливими стосунками може, наприклад, розумітися службова залежність (зокрема, в минулому) судді (чи його близького родича) від особи, яка бере участь у справі, або її представника, а також інша залежність судді від такої особи.

Підставою для відводу можуть бути публічні заяви судді по суті даної справи. Під публічними заявами слід розуміти виступи, статті, інтервю, інші публікації в засобах масової інформації, виступи перед аудиторією, будь-яке інше прилюдне сповіщення, в якому викладено оцінку судді по суті конкретної справи.

За таких обставин, заявником не наведені та не обґрунтовані підстави для відводу судді, визначені приписами статті 20 ГПК України. У поданій заяві фактично мова йде про питання прийняття судом ухвали від 22.01.14р.( скарга на неправомірні дії ВДВС) про прийняття до розгляду скарги СФГ «ОСОБА_1В.» та призначення судового засідання, що відповідно, не є встановленою законом підставою для відводу судді. Інших обставин, які б викликали сумнів у неупередженості судді при розгляді даної справи, у заяві не наведено.

Керуючись ст.ст. 20, 22, 86 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити Селянському фермерського господарству ОСОБА_1В., с. Підспіря Приморського району Запорізької області у задоволенні заяви в порядку статті 20 ГПК України про відвід судді у справі № 27/181/10.

Суддя С.С. Дроздова