ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"03" жовтня 2014 р.Справа № 921/1079/14-г/16
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Хоми С.О.

по справі

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ" вул. Жилянська, 43, м.Київ.

до відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Мрія Центр", вул. Незалежності, 68А, с.Васильківці, Гусятинський район, Тернопільська область.

Суть справи: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ" вул. Жилянська, 43, м.Київ звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Мрія Центр", вул.. Незалежності, 68А, с.Васильківці, Гусятинський район, Тернопільська область про розірвання договору фінансового лізингу №40-L від 24.12.2010 р., укладений між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Мрія Центр" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" та зобов'язання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Мрія Центр" повернути ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" предмет лізингу, а саме:

- підгортач з гребне утворювачем марки Grimme, GH 8, серійний номер 94000268;

- навантажувач SL 80 - 20, серійний номер 54500570.

Також позивач подав заяву № без номера, без дати про вжиття заходів до забезпечення позову, в якій просить суд винести ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на предмет лізингу у кількості 2 одиниць, а саме:

- підгортач з гребне утворювачем марки Grimme, GH 8, серійний номер 94000268;

- навантажувач SL 80 - 20, серійний номер 54500570.

У даній заяві про вжиття заходів до забезпечення позову заявник просить також заборонити ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Мрія Центр" (48257, Тернопільська область, Гусятинський район, с. Васильківці, ) вчиняти будь-які дії щодо розпорядження предметами лізингу, в т.ч. здійснювати транспортування предметів лізингу, експлуатувати предмети лізингу, демонтувати предмети лізингу, використовувати предмети лізингу у виробничій та господарській діяльності, змінювати їх місцезнаходження, відчужувати предмети лізингу, передавати їх в найм, оренду, користування, сублізинг.

Згідно п. 10 ст. 65 Господарського процесуального кодексу України з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках і дії по підготовці справи до розгляду, зокрема: вирішує питання про вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову; забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Як визначається в ч. 1 ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Про забезпечення позову виноситься ухвала.

Згідно ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Наведене стосується і вимоги щодо забезпечення позову.

У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову; з цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

-розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

-забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

-запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У разі вжиття заходів до забезпечення позову з ініціативи господарського суду відповідні дії мають бути мотивовані з урахуванням, зокрема, наведеного, а також припису пункту 3 частини другої статті 86 ГПК.

Як визначається в п. 3 зазначеної Постанови Пленуму Вищого господарського суду України умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову; про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо); cаме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається; оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

У відповідності до п. 5 даної Постанови Пленуму Вищого господарського суду України про забезпечення позову господарський суд виносить ухвалу, яка надсилається або видається сторонам у справі, іншим учасникам процесу (ст. 87 ГПК України). Наказ про вжиття заходів до забезпечення позову не видається.

Згідно п. 7.1 вказаної Постанови Пленуму Вищого господарського суду України за позовами про визнання права власності (іншого речового права) або витребування майна арешт може бути лише накладений на індивідуальне визначене майно, і притому лише таке, що відноситься до предмета спору. В такому разі в ухвалі про забезпечення позову мають зазначатися ознаки, які ідентифікують відповідне майно та відрізняють його від іншого (однорідного чи подібного) майна, та за необхідності місцезнаходження майна.

В заяві № без номера, без дати про вжиття заходів до забезпечення позову зазначається, зокрема, що:

- Лізингоодержувач (відповідач) порушує умови договору лізингу щодо своєчасного погашення заборгованості за лізинговими платежами, внаслідок чого станом на 03.09.2014 р. Утворилася заборгованість у розмірі 78692 грн. 36 коп.коп. із простроченням більше, ніж 30 календарних днів, що згідно з п.п. 7.1, 7.2 договору лізингу є підставою для розірвання Лізингодавцем договору та для повернення лізингооднржувачем Предмету лізингу;

- позивач направив з використанням поштового зв'язку відповідачу лист від 01.08.2014 із повідомленням про розірвання договору лізингу та письмовою вимогою про плату заборгованості за договором лізингу, а також вимогою про повернення Предмету лізингу;

- станом на поточну дату, за інформацією, що міститься на офіційному веб-порталі Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" http://ukrposhta.ua Лізингоодержувач також відмовився від прийняття листа, направленого на його адресу поштовим зв'язком;

- заявник зазначає, що це свідчить про те, що лізингоодержувач свідомо ухиляється від отрмання листа лізингодавця від 01.08.2014 р.; станом на день подання позову відповідач вимогу позивача не виконав, заборгованість за договором лізингу не погасив, предмет лізингу не повернув;

- просить суд звернути увагу, що предметом лізингу у справі є транспортні засоби, які на даний час експлуатуються відповідачем, при цьому відповідач після пред'явлення до нього вимоги неправомірно ухиляється від повернення транспортних засобів та продовжує їх безоплатно експлуатувати, що впливає на їх технічний стан, призводить до зносу, збільшення ризику поламки, до погіршення якості, зниження вартості Предмету лізингу, стверджує, що у зв'язку з цим існує реальна загроза невиконання або складності виконання рішення суду в разі задоволення позову в частині зобов'язання відповідача повернути спірне майно;

- зазначає, що ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 13.08.2014 р. у справі № 909/864/14 за позовом в тому числі до ТОВ "Мрія Центр" про стягнення 27302081 долар США 27 центів накладені арешти на банківські рахунки ТОВ "Мрія Центр" у межах суми позову;

- заявник вказує, що на даний час господарська діяльність відповідача є заблокованою через арешт грошових коштів на його банківських рахунках, отже, Предмет лізингу є чи не єдиним активом ТОВ "Мрія Центр"; а, відтак, окрім ризику погіршення експлуатаційного стану предмета лізингу через відсутність грошових коштів для його ремонту та підтримання нормального стану, існує обґрунтоване припущення, що відповідач просто вимушений буде без дозволу Лізингодавця (позивача) здавати предмет лізингу в оренду, розбирати на запчастини та реалізовувати третім особам, тощо;

- повідомляє також, що за інформацією, що міститься у мережі Інтернет на сайті http://kiev.adiso.kiev.ua було встановлено, що відповідач на даний час вживає активних дій щодо неправомірної реалізації Предметів лізингу шляхом розбирання та продажу запчастин, що входять до Предмету лізингу;

- заявник стверджує також, що йому достовірно відомо, що якість та технічний стан Предмета лізингу можуть суттєво погіршитись або взагалі Предмет лізингу буде незаконно демонтовано та реалізовано лізингоодержувачем по запчастинах в разі невжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту даного майна.

- вказує, що арешт Предмета лізингу не призводить і до втручання у господарську діяльність відповідача, оскільки власником транспортних засобів є позивач, а після розірвання договору лізингу зобов'язання сторін вважаються припиненими ( ч. 2 ст. 653 ЦК України); відтак, Предмет лізингу в будь-якому разі і так не може більше використовуватись у господарській діяльності відповідача.

Враховуючи наведене, суд вважає, що є всі підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

Проте, запропонований позивачем вид забезпечення позову як накладення арешту на предмети лізингу у кількості 2 одиниці, суперечить приписам ст.67 ГПК України, згідно якої позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу. Однак, власником предмету лізингу є саме позивач- Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ", м.Київ вул.Жилянська,43. Крім того, згідно ч.3 ст.8 Закону України "Про фінансовий лізинг" на предмет лізингу не може бути накладено арешт у зв'язку з будь-якими діями або бездіяльністю лізингоодержувача. Згідно умов договору фінансового лізингу № 40-L від 24.12.2010 року "Лізингоодержувачем" є товариство з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг". Таким чином, в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову в частині накладення арешту на предмети лізингу відмовити.

А тому адекватним заходом забезпечення позову суд вважає саме заборонити ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Мрія Лізинг" вчиняти будь-які дії щодо розпорядження предметами лізингу, в т.ч. здійснювати транспортування предметів лізингу, демонтовувати предмети лізингу, змінювати їх місцезнаходження, відчужувати предмети лізингу, передавати їх в найм, оренду, користування, сублізинг.

Щодо заборони ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг" вчиняти дії: експлуатувати предмети лізингу, використовувати предмети лізингу у виробничій та господарській діяльності, то суд вважає що такі заходи не дадуть змоги використовувати лізингоодержувачу предмети лізингу за призначенням та відповідно паралізують виробничу та господарську діяльність відповідача. Так, поняття експлуатації включає в себе використання за призначенням і технічну експлуатацію (транспортування, зберігання, технічне обслуговування і ремонт). Згідно п. 1, п.2 ч.2 ст.11 Закону України "Про фінансовий лізинг" відповідно лізингоодержувач зобов'язаний прийняти предмет лізингу та користуватися ним відповідно до його призначення та умов договору; відповідно до умов договору своєчасно та у повному обсязі виконувати зобов'язання щодо утримання предмета лізингу, підтримувати його у справному стані. Таким чином, в цій частині заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову є такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.66,67,86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд:

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ" вул. Жилянська, 43, м.Київ про вжиття заходів забезпечення позву задовольнити частково.

2. З метою забезпечення позову, до вирішення спору по суті, заборонити ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Мрія Лізинг"(48257, Тернопільська область, Гусятинський район, с. Васильківці, ) вчиняти будь-які дії щодо розпорядження предметами лізингу у кількості 2 одиниць, а саме:

- підгортач з гребнеутворювачем марки Grimme, GH 8, серійний номер 94000268;

- навантажувач SL 80 - 20, серійний номер 54500570.

в т.ч. здійснювати транспортування предметів лізингу, демонтовувати предмети лізингу, змінювати їх місцезнаходження, відчужувати предмети лізингу, передавати їх в найм, оренду, користування, сублізинг.

3. Дана ухвала про вжиття заходів забезпечення позову набирає законної сили з 03 жовтня 2014 року.

4. Строк пред'явлення даної ухвали про вжиття заходів забезпечення позову до виконання до 03 жовтня 2015 року.

5. Стягувачем у виконавчому провадженні за даною ухвалою про вжиття заходів до забезпечення позову є ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ", (вул. Жилянська, 43, м.Київ, ідентифікаційний код 35912126).

6. Боржником у виконавчому провадженні за даною ухвалою про вжиття заходів до забезпечення позову є ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Мрія Центр" (с.Васильківці, Гусятинський район, Тернопільська область, ідентифікаційний код 14040434).

7. Ухвалу надіслати сторонам по справі.

Суддя С.О. Хома