ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

13.03.2014 Справа № 6/254/10

Суддя Місюра Людмила Сергіївна, розглянувши заяву Державного підприємства „Національна атомна енергогенеруюча компанія „Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу „Запорізька атомна електрична станція вих. № 28-24/4508 від 28.02.2014 року про визнання таким, що не підлягає виконанню частково наказу господарського суду Запорізької області у справі № 6/254/10

За позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу Росія (вул. Центральна, буд. 359, с. Велика Білозерка Великобілозерського району Запорізької області, 71400)

До Державного підприємства НАЕК Енергоатом в особі відособленого підрозділу Запорізька АЕС (вул. Промислова, буд. 133, м. Енергодар Запорізької області, 71504)

Про стягнення 24 115 грн. 83 коп.

За участю представників:

Від СВК „Росія: ОСОБА_1 дов. № 07/2 від 02.01.2014р.

Від ВП „Запорізька АЕС: ОСОБА_2 дов. № 606 від 28.03.2013р.

Від ВДВС: не зявився

(ст. ст. 30, 65 ГПК України)

В С Т А Н О В И В :

Державне підприємство „Національна атомна енергогенеруюча компанія „Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу „Запорізька атомна електрична станція (надалі - боржник) просить визнати таким, що не підлягає виконанню частково, в сумі 14 005 грн. 51 коп., наказ господарського суду Запорізької області від 22.11.2010 року у справі № 6/254/10.

В обґрунтування вимог заяви боржник зазначає наступне: рішенням господарського суду Запорізької області від 09.11.2010р. у справі № 6/254/10 з боржника на користь Сільськогосподарського кооперативу «Росія» (надалі - стягувач) було стягнуто: 12 556 грн. 91 коп. - інфляційних втрат; 2 702 грн. 89 коп. - 3 % річних; 152 грн. 57 коп. - державного мита; 149 грн. 31 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; всього: 15 564 грн. 68 коп. 22.11.2010 р. на підставі вищезазначеного рішення суду у справі № 6/254/10 був виданий відповідний наказ. 11.01.2011 р. постановою Відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження ВП № 23661398 з примусового виконання зазначеного вище наказу. 18.01.2011 р. постановою Відділу ДВС Енергодарського МУЮ вищевказане виконавче провадження ВП № 23661398 було зупинено. У вересні 2012 року вказане вище виконавче провадження було передане з Відділу ДВС Енергодарського МУЮ до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області (надалі виконавча служба). В жовтні 2012 по рішенню господарського суду Запорізької області від 09.11.2010 р. у справі № 6/254/10 зобовязання частково в сумі 14 005 грн. 51 коп. було припинено виконанням, проведеним належним чином, шляхом оплати. Таким чином, по вказаному вище рішенню суду у справі № 6/254/10 обовязок боржника відсутній частково в сумі 14 005 грн. 51 коп. у звязку з його припиненням добровільним виконанням боржником, відповідно, залишок заборгованості по рішенню господарського суду Запорізької області від 09.11.2010 р. у справі № 6/254/10 на теперішній час становить 1 556 грн. 17 коп. 08.01.2014 постановою виконавчою служби поновлено виконавче провадження ВП № 23661398 з примусового виконання наказу, виданого 22.11.2010 р. господарським судом Запорізької області, у справі № 6/254/10 на суму 15 561 грн. 68 коп. Господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника, в тому числі, визнати наказ таким, що не підлягає виконанню. Господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Ухвала господарського суду за результатами розгляду заяви надсилається стягувачеві і боржнику у пятиденний строк з дня її винесення. Ухвала може бути оскаржена у порядку, встановленому ГПК України (ч. ч. 2, 4 і 5 ст. 117 ГПК України). Частинами другою - пятою статті 117 ГПК України визначені підстави подання та загальний порядок розгляду господарським судом заяв стягувачів або боржників, в тому числі, про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню (п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України»). У застосуванні зазначених приписів господарським судом необхідно враховувати таке. Відповідні заяви слід розглядати за правилами ГПК України у межах розглянутої господарським судом справи. Зокрема, заявник повинен подати докази надіслання іншій стороні копії такої заяви і доказів на її обґрунтування; сторони мають бути повідомлені про час і місце розгляду заяви (п.п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України»). Згідно з частиною пятою статті 117 ГПК України за результатами розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, виноситься ухвала (п.п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України»). Просить заяву задовольнити.

Стягувач надав суду пояснення, в яких вказав наступне: у зведеному виконавчому провадженні № 5/1, яке здійснює виконавча служба, знаходяться наступні виконавчі провадження, відкриті за наказами господарського суду Запорізької області про стягнення з боржника на користь стягувача: від 19.09.2006 р. про примусове виконання наказу суду від 14.07.2006 р. № 8/46-7337, яким з боржника стягнуто на користь стягувача 43 270 грн. 81 коп. боргу; від 19.09.2006 р. про примусове виконання наказу суду від 14.07.2006 р. № 8/46-7337, яким з боржника стягнуто на користь стягувача 427 грн. 26 коп. боргу; від 27.01.2007 р. № 2720826 про примусове виконання наказу суду від 26.12.2006 р. № 6/276/06, яким з боржника стягнуто на користь стягувача 11 107 грн. 13 коп. боргу; від 31.10.2008 р. № 9751817 про примусове виконання наказу суду від 19.09.2008 р. № 6/333/08, яким з боржника стягнуто на користь стягувача 21 987 грн. 98 коп. боргу; від 11.01.2011 р. № 23661398 про примусове виконання наказу суду від 22.11.2010 р. № 6/254/10, яким з боржника стягнуто на користь стягувача 15 561 грн. 68 коп. боргу. Загальний борг боржника за вказаними судовими рішеннями на момент відкритій виконавчих проваджень становив суму 92 354 грн. 86 коп. 19.10.2012 року платіжним дорученням № 9467 боржник перерахував на рахунок стягувача за всіма зазначеними виконавчими провадженнями суму боргу 82 243 гри. 54 коп. Крім того в рахунок погашення боргу зарахована сума 0,63 грн., яку за результатами звірки розрахунків, проведеної у 2009 році, стягувач був винен боржникові. Після чого непогашений борг боржника перед стягувачем за вказаними рішеннями суду становить суму 10 110 грн. 69 коп. Цей борг підтверджений Актом № 10 звірки взаємних розрахунків між боржником та стягувачем від 31.01.2013р. В розрізі наказів суду про примусове виконання рішень загальна сума боргу 10 110 грн. 69 коп. розподіляється наступним чином: по справі № 6/276/06 1 110 грн. 71 коп.; по справі № 6/333/08 2 198 грн. 80 коп.; по справі № 6/254/10 1 556 грн. 17 коп.; по справі № 8/46-7/337 5 202 грн. 29 коп.; по справі № 8/46-7/337 42 грн. 72 коп. Листом № 355 від 22.04.2013р. "Про виконання рішень суду", який отримано виконавчою службою 25.04.2013 р., стягувач просив виконавчу службу здійснити заходи примусового стягнення з боржника залишку боргу по пяти ВП в сумі 10 110 грн. 69 коп., в тому числі по справі № 6/254/10 1 556 грн. 17 коп. Проте до теперішнього часу рішення по цим справам в зазначеній частині залишаються невиконаними, в тому числі по справі № 6/254/10 в частині стягнення 1 556 грн. 17 коп. 15.08.2013 р. стягувач звертався до виконавчої служби із запитом про виконання зведеного виконавчого провадження, проте до теперішнього часу ніякої відповіді на це звернення не отримав. Стягувач із заявою боржника про визнання наказу боржника таким, що не підлягає виконанню частково, погодитись не може, оскільки вважає, що всі моменти стосовно суми, яка підлягає примусовому стягненню по кожному з наказів господарського суду, вирішено у виконавчому провадженні, стягувач на зайві суми не претендує, навпаки, сам повідомив виконавчу службу про часткове погашення боргу. А боржник в свою чергу не надав суду ніяких доказів, які б вказували на те, що на даний момент за наказом господарського суду по справі № 6/254/10 виконавча служба намагається з нього стягнути всю суму 15 561 грн. 68 коп., а не залишок - 1 556 грн. 17 коп. Навпаки, за думкою стягувача, виконавча служба не здійснила ніяких заходів щодо примусового стягнення залишку боргу 1 556 грн. 17 коп. по заборгованості, яка виникла ще в 2010р. За думкою стягувача, заява боржника направлена на затягування процедури виконання рішення, що свідчить про недобросовісне користування ним процесуальними правами.

Ухвала суду від 05.03.2014 року про прийняття заяви боржника та розгляду та призначення засідання суду була отримана виконавчою службою 11.03.2014 року, про що свідчить відповідна відмітка про отримання на повідомленні про вручення поштового відправлення № 12741952.

Виконавча служба, повідомлена про місце, день та час розгляду заяви в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України (надалі ГПК України), в судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, пояснення на заяву та витребувані судом документи не надала.

Суд визнав за можливе розглянути заяву без участі представника виконавчої служби, за наявними матеріалами, оскільки відповідно до вимог ч. 3 ст. 117 ГПК України, заява розглядається в десятиденний строк, про що суд зазначив в ухвалі про прийняття заяви до розгляду від 05.03.2014р.

Вивчивши всі матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, заслухавши пояснення представників стягувача та боржника, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 09.11.2010 року були задоволені частково позовні вимоги стягувача і на його користь з боржника було присуджено до стягнення інфляційні витрати в сумі 12 556 грн. 91 коп., 3 % річних в сумі 2 702 грн. 89 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 152 грн. 57 коп. та витрати на інформаційно технічне забезпечення судового процесу в сумі 149 грн. 31 коп., що разом становить 15 561 грн. 68 коп.

На виконання рішення від 09.11.2010 року господарським судом був виданий наказ від 22.11.2010 року про стягнення з боржника на користь стягувача загальної суми 15 561 грн. 68 коп.

Постановою Відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції від 11.01.2011 року було відкрито виконавче провадження з виконання наказу господарського суду Запорізької області від 22.11.2010 року у справі № 6/254/10.

Постановою Відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції від 18.01.2011 року виконавче провадження з виконання наказу господарського суду Запорізької області від 22.11.2010 року у справі № 6/254/10 було зупинено.

23.06.2005 року був прийнятий Закон України „Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно енергетичного комплексу № 2711-IV (надалі Закону № 2711).

Як вказано в преамбулі Закону № 2711, його метою є сприяння поліпшенню фінансового становища підприємств паливно-енергетичного комплексу, запобіганню їх банкрутству та підвищенню рівня інвестиційної привабливості шляхом урегулювання процедурних питань та впровадження механізмів погашення заборгованості, надання субєктам господарської діяльності права їх застосування, визначення порядку взаємодії органів державної влади та органів місцевого самоврядування, розпорядників бюджетних коштів із субєктами господарської діяльності щодо застосування механізмів погашення заборгованості.

Погашення заборгованості за змістом Закону № 2711 передбачає заходи, спрямовані на зменшення та/або розстрочення кредиторської та дебіторської заборгованостей шляхом застосування механізмів списання, взаєморозрахунків, реструктуризації, часткової оплати на умовах, визначених цим Законом (п. 1.2 ст. 1 Закону № 2711).

Відповідно до п. 3.1 ч. 3 закону № 2711, для участі у процедурі погашення заборгованості шляхом застосування механізмів, визначених цим Законом, орган управління підприємства паливно-енергетичного комплексу приймає відповідне рішення. Підприємство паливно-енергетичного комплексу, яке прийняло рішення про участь у процедурі погашення заборгованості, підлягає реєстрації шляхом внесення цього підприємства до Реєстру.

Боржник є підприємством паливно-енергетичного комплексу, яке приймає участь у процедурі погашення заборгованості за умовами Закону № 2711.

Згідно з п. 3.4 ст. 3 Закону № 2711, процедура погашення заборгованості підприємства паливно енергетичного комплексу за приписами цього Закону, діє до 1 січня 2014.

Відповідно до абз. 6 п. 3.7 ст. 3 Закону № 2711, на строк участі підприємства паливно-енергетичного комплексу у процедурі погашення заборгованості підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо цього підприємства із стягнення заборгованості, яка виникла до 1 січня 2013 року, що підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України „Про виконавче провадження, крім рішень про виплату заробітної плати, вихідної допомоги, інших виплат (компенсацій), що належать працівнику у звязку з трудовими відносинами, відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, стягнення аліментів, та рішень про стягнення заборгованості із сплати внесків до фондів загальнообовязкового державного соціального страхування, яка виникла до 1 січня 2011 року, і заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів Пенсійного фонду України.

Як пояснили сторони, виконавче провадження з виконання наказу господарського суду від 22.11.2010 року у справі № 6/254/06 було зупинено.

08.01.2014 року виконавча служба прийняла постанову про поновлення виконавчого провадження з виконання вказаного вище наказу, оскільки визначена Законом № 2711 процедура погашення заборгованості підприємств паливно-енергетичного комплексу діє до 01.01.2014 року.

Боржник та стягувач надали суду платіжне доручення № 9467 від 19.10.2012 року, яке свідчить про здійснення боржником оплати на користь стягувача суми 82 243 грн. 54 коп., як зазначено в графі „призначення платежу, на погашення заборгованості за накази господарського суду , у т.ч. № 6/254/10.

Як вказує стягувач в заяві та боржник в своїх поясненнях, несплаченою за наказом господарського суду від 22.11.2010 року у справі № 6/254/10 залишається сума 1 556 грн. 17 коп.

Отже, за вказаним наказом господарського суду від 22.11.2010 року боржником було сплачено на користь стягувача суму 14 005 грн. 51 коп.

Відповідно до ч. 4 ст. 117 ГПК України, господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що є достатні підстави для визнання таким, що не підлягає виконанню, наказу господарського суду Запорізької області від 22.11.2010 року у справі № 6/254/10 в частині 14 005 грн. 51 коп.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 86, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву Державного підприємства „Національна атомна енергогенеруюча компанія „Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу „Запорізька атомна електрична станція про визнання таким, що не підлягає виконанню частково наказу господарського суду Запорізької області від 22.11.2010 р. у справі № 6/254/10 задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню частково, наказ господарського суду Запорізької області від 22.11.2010 року у справі № 6/254/10, в сумі 14 005 (чотирнадцять тисяч пять) грн. 51 коп.

Ухвала підписана: 13.03.2014р.

Суддя Л.С. Місюра