ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"04" листопада 2014 р.Справа № 10/Б-261
УХВАЛА

у складі судді Сидорук А.М.

розглянувши заяву

Кредитора: ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в місті Тернополі, вул. Руська, 17, м. Тернопіль.

до боржника: Державного підприємства "Тернопільський завод продтоварів", вул. Текстильна, 22, м. Тернопіль.

про визнання його поточним кредитором по справі № 10/Б-261 на суму 952 195,04 грн.,

визнав представлені матеріали достатніми для прийняття заяви.

За участю представників сторін:

Кредитора: ОСОБА_2М - головний спеціаліст юридичного відділу (довіреність №04-04 від 02.01.2014р.)

Банкрута: не з"явився.

Суть справи: Постановою господарського суду Тернопільської області від 19.09.2012р. боржника - Державне підприємство "Тернопільський завод продтоварів" визнано банкрутом, припинено повноваження керуючого санацією ДП "Тернопільський завод продтоварів" арбітражного керуючого ОСОБА_3; припинено повноваження органів управління банкрута ДП "Тернопільський завод продтоварів" щодо управління банкрутом та розпорядження його майном; ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого ОСОБА_3; відкрито ліквідаційну процедуру банкрута - ДП "Тернопільський завод продтоварів" та встановлено її строк - 12 місяців з дня винесення постанови.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 30.10.2012 року апеляційну скаргу арбітражного керуючого ОСОБА_4 задоволено частково: постанову господарського суду Тернопільської області від 19.09.2012р. по справі №10/Б-261 в частині призначення ліквідатором боржника арбітражного керуючого ОСОБА_3 скасовано; в іншій частині постанову - залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.04.2013 року касаційну скаргу арбітражного керуючого ОСОБА_3 на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 30.10.2012 р. у справі № 8/Б-261 залишено без задоволення, а постанову апеляційної інстанції без змін.

Постановою господарського суду Тернопільської області від 14.06.2013р. ліквідатором банкрута - Державного підприємства "Тернопільський завод продтоварів", вул. Текстильна,22, м. Тернопіль; ідентифікаційний код 00374580 призначено арбітражного керуючого ОСОБА_5, м. Рівне, вул. Драгоманова, 27, оф. 10, свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №247 від 02.04.2013 року, видане Міністерством юстиції України.

07 жовтня 2014 року ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в місті Тернополі звернулось до господарського суду Тернопільської області із заявою № 19196/10 про визнання поточних грошових вимог відносно Державного підприємства "Тернопільський завод продтоварів", вул. Текстильна, 22, м. Тернопіль за період з 01.03.2014р. по 01.09.2014р., в сумі 10 987,59 грн.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 17 жовтня 2014р. судове засідання по розгляду заяви кредитора ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в місті Тернополі вул. Руська, 17, м. Тернопіль призначено на 04 листопада 2014 року на 09 год. 50 хв.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника кредитора, судом встановлено наступне:

Відповідно до поданих ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в місті Тернополі розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій відповідно до пунктів "а", "б"-"з" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період березень серпень 2014 року заборгованість Державного підприємства "Тернопільський завод продтоварів", вул. Текстильна, 22, м. Тернопіль перед ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в місті Тернополі, вул. Руська, 17, м. Тернопіль із відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій складає 10 987,59 грн.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» поточні кредитори кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "Тернопільський завод продтоварів", вул. Текстильна, 22, м. Тернопіль порушено ухвалою господарського суду Тернопільської області від 22.04.2003р.

Постановою господарського суду Тернопільської області від 19.09.2012 року по справі № 10/Б-261 підприємства "Тернопільський завод продтоварів", вул. Текстильна, 22, м. Тернопіль визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру банкрута та призначено ліквідатора банкрута.

Відповідно до ст.23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника бо визнання його банкрутом" /в редакції Закону, чинній на дату порушення провадження у справі про банкрутство/ з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури підприємницька діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції. Строк виконання всіх грошових зобовязань банкрута та зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів) вважається таким, що настав. Припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута. Вимоги за зобовязаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть предявлятися тільки в межах ліквідаційної процедури.

У межах повноважень, визначених частиною першою 1 статті 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника бо визнання його банкрутом", ліквідатор заявляє в установленому порядку заперечення по заявлених до боржника вимогах поточних кредиторів за зобовязаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство, є неоплаченими і заявлені кредитором у межах строку ліквідаційної процедури, передбаченого частиною другою статті 22 Закону.

Отже, системний аналіз статті 1, ч. 1 ст. 23, ч. 1 ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника бо визнання його банкрутом" свідчить, що поточні вимоги кредитора - це неоплачені боржником вимоги, які виникли в процедурах банкрутства, за період після порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство і до винесення постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора.

У той же час заявлені у якості поточних спірні грошові вимоги в сумі 10 987,59 грн., ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в місті Тернополі, вул. Руська, 17, м. Тернопіль становлять заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період 01.03.2014р., по 01.09.2014р., тобто нараховані після визнання Державного підприємства "Тернопільський завод продтоварів", вул. Текстильна, 22, м. Тернопіль банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, під час якої не виникає будь-яких нових зобов'язань, що можуть бути заявлені в порядку частини першої ст. 23 Закону.

Таким чином, заявлені в межах ліквідаційної процедури грошові вимоги кредитора не мають характеру поточних у розумінні статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". /аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд в постанові по даній справі 10/Б-261 від 09.07.2014р.

Дана правова позиція викладена в Постановах Верховного Суду України від 08 квітня 2014 року у справі № 10/Б-711 про банкрутство державного підприємства "Ягільницький кінний завод" та від 18 березня 2014р. у справі № 6/108-09 про банкрутство відкритого акціонерного товариства "Охтирсільмаш", в яких зазначено, що вимоги управління Пенсійного фонду України не мають характеру поточних у розумінні статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", оскільки виникли після винесення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури, під час якої не виникає будь-яких нових зобовязань, що можуть бути заявлені в порядку частини першої статті 23 Закону.

Відповідно до ст. 11128 Господарського процесуального кодексу України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобовязані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України.

Невиконання судових рішень Верховного Суду України тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Отже, враховуючи вищенаведене, дослідивши усі докази, наявні в матеріалах справи, господарський суд вважає заяву кредитора ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в місті Тернополі, вул. Руська, 17, м. Тернопіль відносно банкрута такою, що не підлягає до задоволення .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.1, 23,25 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст.ст.33, 43,86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. В задоволенні заяви ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в місті Тернополі, вул. Руська, 17, м. Тернопіль про визнання поточних грошових вимог відносно боржника Державного підприємства "Тернопільський завод продтоварів", вул. Текстильна, 22, м. Тернопіль в сумі 10 987,59 грн. - відмовити.

2. Ухвалу направити банкруту, ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в місті Тернополі, м. Тернопіль, вул. Руська, 17 та ліквідатору ОСОБА_5, АДРЕСА_1 .

Суддя А.М. Сидорук