ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2014 Справа № 905/2070/14

Господарський суд Донецької області, у складі колегії суддів: головуючий суддя Огороднік Д.М., судді Левшина Г.В., Сажнева М.В. при секретарі судового засідання Пилипенко О.М. розглянувши матеріали

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Центр Ойл"
до третя особа Комунального закладу "Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 м.Горлівка" Централізована бухгалтерія при відділі охорони здоровя міської ради м. Горлівки
про стягнення 3585,00 грн.
Представники сторін: від позивача: від відповідача: від третьої особи: ОСОБА_1 представник за довіреністю; не зявився; не зявився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду Донецької області передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр Ойл" до Комунального закладу "Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 м. Горлівка" про стягнення 3585,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач неналежним чином виконав умови договору на постачання бензину №0210 від 02.10.2013 в частині своєчасної та повної оплати вартості поставленого товару, у звязку з чим заборгованість відповідача становить 999864,68грн.

На підтвердження вказаних обставин, позивач надав належним чином завірені копії: договору на постачання бензину №0210 від 02.10.2013; додаткових угод від 14.11.2013, 27.07.2013, 11.10.2013; специфікацій; накладних №4093 від 02.10.2013, №4104 від 11.10.2013, №4136 від 14.11.2013; довіреностей №273 від 02.10.2013, №287 від 11.10.2013, №315 від 08.11.2013.

Ухвалою суду від 15.04.2014 до участі у справі залучено третю особу без самостійних вимог, на стороні відповідача,- Централізовану бухгалтерію при відділі охорони здоровя міської ради м. Горлівки.

ОСОБА_2о. голови господарського суду Донецької області від 26.05.2014 справу №905/2070/14 передано на розгляд колегії суддів: головуючий суддя Огороднік Д.М., судді Левшина Г.В., Сажнева М.В.

В судове засідання призначене на 16.06.2014 позивач зявився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач відзив на позов не надав, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив. Ухвали суду були надіслані на адресу відповідача зазначену в позовній заяві та в державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. За таких обставин, відповідач про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального Кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. З урахуванням належного повідомлення про час та місце проведення судового розгляду обох сторін, судом забезпечено сторонам рівні процесуальні можливості у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів та здійсненні інших процесуальних прав, з врахуванням наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин та вирішення спору по суті, згідно ст. 75 Господарського процесуального Кодексу України.

Представник позивача клопотання щодо фіксації судового процесу не заявляв, у звязку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши його пояснення позивача, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

02.10.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Центр Ойл", як продавцем (позивач) та Комунальним закладом "Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 м.Горлівка", як покупцем (відповідач) (з урахуванням додаткових угод) підписаний договір на постачання бензину №0210.

За умовами пункту 1.1 договору постачальник зобов'язується передати в термін, визначений даним договором, покупцю у власність бензин марки А-92,80, а покупець зобов'язується прийняти його.

Згідно з п. 1.2 договору в редакції додаткової угоди від 14.11.2013 сума договору складає 3585,00 грн.

За умов п. 1.4. договору відстрочка платежів 30 календарних днів.

Постачання бензину проводиться шляхом заправлення автомобілів покупця згідно накладних на бензин, що підписуються уповноваженими представниками сторін ( п. 2.1. договору).

Відповідно до п. 2.2., 2.3. договору покупець вибирає бензин у постачальника по мірі необхідності, цілком або частково. При виборці бензину частинами покупцем, постачальник надає покупцю безкоштовні послуги збереження.

Умовами п. 4.1. договору передбачено, що прийняття бензину здійснюється згідно накладних на товар, які підписуються уповноваженими представниками сторін.

Ціна, марка і сума на кожне найменування продутії відображаються у специфікації, що підписується уповноваженими сторонами і є невід'ємною частиною даного договору (п.5.1. договору).

Згідно п. 5.4. договору оплата здійснюється тільки за фактично отриманий бензин.

Покупець після прийняття бензину може оплатити його як цілком, так і частково протягом 30 банківських днів з моменту його одержання ( п. 5.5. договору).

Пунктом 9.2 договору в якості платника сторони визначили Централізовану бухгалтерію при відділі охорони здоровя міської ради м. Горлівки, яка була залучена до участі у справі в якості третьої особи.

Разом з тим, оскільки відповідно до п. 5.5 саме на покупця (відповідача) покладений обовязок здійснити оплату вартості отриманого товару, то відповідно саме Комунальний заклад "Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 м.Горлівка" є відповідачем по справі.

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.12.2013,а в частині розрахунків - до повного погашення (п. 7.1. договору).

Крім того, між сторонами підписано специфікації до договору, відповідно до яких узгодили найменування, кількість, ціну продукції та додаткові угоди до договору.

Договір, додаткові угоди та специфікації підписані сторонами, скріплені їх печатками та містяться в матеріалах справи.

На виконання умов договору, позивач передав відповідачу товар на загальну суму 3585,00грн. з урахуванням ПДВ, що підтверджується видатковими накладними №4093 від 02.10.2013 на суму 997,50грн., №4104 від 11.10.2013 на суму 997,50грн., №4136 від 14.11.2013 на суму 1590,00грн., копії яких містяться в матеріалах справи.

Поставлений згідно вищезазначених накладних товар на підставі довіреностей №273 від 02.10.2013, №287 від 11.10.2013, №315 від 08.11.2013 на отримання товарно-матеріальних цінностей з боку відповідача прийнято уповноваженою особою, що підтверджується підписом останньої на вказаних накладних.

З представлених накладних вбачається, що вони підписані обома сторонами без жодних зауважень, містять всі необхідні відомості про товар, а також містять відомості про фактичне отримання товару. Тобто, за своїми ознаками такі накладні є підтвердженням передачі позивачем та приймання відповідачем спірного товару.

Відповідачем жодних заперечень щодо отримання товару від позивача на підставі договору, не надано.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що поставка товару позивачем відповідачу на підставі вищевказаних накладних здійснювались на виконання договору на постачання бензину №0210 від 02.10.2013.

Оскільки відповідачем отримано товар, відповідно до вищезазначених накладних, у позивача без будь-яких зауважень, оплата повинна здійснюватись в терміни, передбачені сторонами у договорі.

Оцінивши зміст зазначеної угоди, з якої виникли цивільні права та обовязки сторін, суд дійшов висновку, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм ст. 712 Цивільного кодексу України та ст.ст. 264-271 Господарського кодексу України. В частині, що не суперечить договору, до вказаного правочину також застосовуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу (ст.ст. 655-697 Цивільного кодексу України).

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення сплати за товар продавець має право вимагати сплати товару.

Як визначено положеннями ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до умов укладеного договору.

При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обовязковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як розяснено у п.п.1.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" передбачено, що - якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов'язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 Цивільного кодексу України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов'язку негайного виконання; такий обов'язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред'явив йому кредитор пов'язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов'язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Відповідні висновки випливають зі змісту частини другої статті 530 Цивільного кодексу України.

Відповідач, умови п. 5.5 договору у повному обсязі не виконав, а саме не перерахував позивачу кошти у розмірі 3585,00грн.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що відповідно до умов договору позивачем було здійснено поставку товару відповідачу, вартість якого останній не оплатив, станом на теперішній час заборгованість становить 3585,00грн.

Відповідачем не надано жодних доказів в підтвердження перерахування відповідачу коштів у розмірі 3585,00грн., а матеріали справи таких не містять.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 3585,00грн. суми основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Судовими доказами, за визначенням ст.ст. 32-36 Господарського процесуального кодексу України, слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Беручи до уваги викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального закладу "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 м.Горлівка" (84601, Донецька область, м.Горлівка, пр-т Леніна, 26, з будь якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр-Ойл" (84601, Донецька область, м.Горлівка, пр-т Перемоги, 2а, ) суму основного боргу у розмірі 3585 (три тисячі пятсот вісімдесят пять) грн. 00 коп., судовий збір у розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 43 коп.

3. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Головуючий суддя Д.М. Огороднік

Суддя Г.В. Левшина

Суддя М.В. Сажнева