ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2014 Справа № 905/6838/13 Господарський суд Донецької області, у складі судді Огороднік Д.М., при секретарі судового засідання Пилипенко О.М. розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОСТОК СЕТКА"
доПриватного акціонерного товариства "БЕТОН НОВА"
простягнення 143600,00грн.
Представники сторін: від позивача: не зявився; від відповідача: не зявився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду Донецької області передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОСТОК СЕТКА" до Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕТОН НОВА" про стягнення заборгованості в сумі 143600,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач неналежним чином виконав умови договору поставки №37-к від 03.03.2012 в частині своєчасної та повної оплати вартості переданого відповідачу товару, у звязку з чим заборгованість відповідача становить 143600,00грн.

На підтвердження вказаних обставин, позивач надав належним чином завірені копії: договору поставки №37-к від 03.03.2012; протоколу розбіжностей від 22.03.2012; специфікації №1 від 03.03.2012; видаткових накладних, рахунків та податкових накладних за період з 07.03.2012 по 28.08.2012; банківських виписок; довіреностей на отримання товару.

В судове засідання призначене на 11.06.2014 сторони явку уповноважених представників не забезпечили.

Відповідач відзив на позов не надав. Ухвали суду були надіслані на адресу відповідача зазначену в позовній заяві та в державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. За таких обставин, відповідач про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального Кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. З урахуванням належного повідомлення про час та місце проведення судового розгляду обох сторін, судом забезпечено сторонам рівні процесуальні можливості у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів та здійсненні інших процесуальних прав, з врахуванням наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин та вирішення спору по суті, згідно ст. 75 Господарського процесуального Кодексу України.

Сторонами клопотання щодо фіксації судового процесу не заявлялось, у звязку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

03.03.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВОСТОК СЕТКА", як постачальником (позивач), та Приватним підприємством "БЕТОН НОВА", як покупцем (відповідач), підписаний договір поставки №37-к.

Згідно з п.1.1 договору постачальник зобовязується поставити, а покупець прийняти та оплатити сітку для затяжки (далі - продукція).

Найменування, кількість, ціна та умови поставки визначені в рахунках, накладних, специфікаціях, що додаються до даного договору та є його невідємною частиною (п.1.2 договору).

Вартість сітки для затяжки становить 3,95грн. за одиницю з ПДВ, з доставкою на склад покупця. Загальна вартість продукції, поставка якої здійснюється за даним договором, складається з вартості продукції, вказаної в накладних та специфікаціях (п.2.1 договору).

Згідно пп.2.3.1 п.2.3 договору (з урахуванням протоколу розбіжностей від 22.03.2012) оплата кожної партії продукції за даним договором здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника: відстрочка платежу 5 календарних днів від дати прийому продукції на складі постачальника.

Відповідно до п.6.1 договору, даний договір набуває сили з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2012 року, а в порядку розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

Договір підписаний сторонами, скріплений їх печатками, копія договору міститься в матеріалах справи.

Сторонами до договору підписана специфікація №1 від 03.03.2012, в якій погоджено найменування продукції, одиниця виміру, кількість, ціна та вартість продукції.

На виконання умов договору, на підставі видаткових накладних позивач за період з 07.03.2012 по 28.08.2012 передав відповідачу товар на загальну суму 1321300,00грн. з урахуванням ПДВ. Копії вищевказаних накладних містяться в матеріалах справи.

Позивачем оформлені та виставлені відповідачу рахунки на оплату поставленого товару.

Поставлений згідно вищезазначених накладних товар з боку відповідача прийнято уповноваженою особою, що підтверджується підписом останньої на вказаних накладних та довіреностями на отримання цінностей.

З представлених накладних вбачається, що вони підписані обома сторонами без жодних зауважень, містять всі необхідні відомості про товар, а також містять відомості про фактичне отримання товару. Тобто, за своїми ознаками такі накладні є підтвердженням передачі позивачем та приймання відповідачем спірного товару.

Відповідачем жодних заперечень щодо отримання товару від позивача на підставі договору, не надано.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що поставка товару позивачем відповідачу на підставі вищевказаних накладних здійснювались на виконання договору поставки №37-к від 03.03.2012.

Однак, як зазначає позивач, відповідач вартість отриманого товару за вищезазначеними видатковими накладними сплатив не в повному обсязі.

Оскільки відповідачем отримано товар, відповідно до вищевказаних накладних, у позивача без будь-яких зауважень, оплата повинна здійснюватись в терміни, передбачені сторонами у договорі.

Оцінивши зміст зазначеної угоди, з якої виникли цивільні права та обовязки сторін, суд дійшов висновку, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм ст. 712 Цивільного кодексу України та ст.ст. 264-271 Господарського кодексу України. В частині, що не суперечить договору, до вказаного правочину також застосовуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу (ст.ст. 655-697 Цивільного кодексу України).

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення сплати за товар продавець має право вимагати сплати товару.

Як визначено положеннями ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до умов укладеного договору.

При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обовязковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як розяснено у п.п.1.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" передбачено, що - якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов'язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 Цивільного кодексу України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов'язку негайного виконання; такий обов'язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред'явив йому кредитор пов'язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов'язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Відповідні висновки випливають зі змісту частини другої статті 530 Цивільного кодексу України.

В матеріалах справи міститься підписаний сторонами акт звірки взаємних розрахунків, відповідно до якого станом на 01.11.2012 заборгованість відповідача перед позивачем становить 208600,00грн.

Позивачем до матеріалів справи додані копії банківських виписок з рахунків ТОВ «ВОСТОК СЕТКА», відповідно до яких відповідач за період з 12.03.2012 по 26.07.2013 здійснив часткову оплату поставленого за спірним договором товару на загальну суму 1177700,00грн.

Проте, відповідач, умови договору у повному обсязі не виконав, а саме не перерахував позивачу кошти у розмірі 143600,00грн.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що відповідно до умов договору позивачем було здійснено поставку товару відповідачу, станом на теперішній час заборгованість становить 143600,00грн.

Під час розгляду справи відповідачем не надано жодних доказів в підтвердження перерахування відповідачу коштів у розмірі 143600,00грн., а матеріали справи таких не містять.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 143600,00грн. суми основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Судовими доказами, за визначенням ст.ст. 32-36 Господарського процесуального кодексу України, слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Беручи до уваги викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "БЕТОН НОВА" (84791, Донецька область, м.Дебальцеве, смт.Миронівський, вул.Совєтська, буд.42; з будь якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОСТОК СЕТКА" (86108, АДРЕСА_1, ) суму основного боргу у розмірі 143600 (сто сорок три тисячі шістсот) грн. 00коп., судовий збір у розмірі 2872 (дві тисячі вісімсот сімдесят дві) грн. 00коп.

3. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення повного рішення та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя Д.М. Огороднік

Дата складення повного рішення 16.06.2014.