ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

У СПРАВІ ПРО БАНКРУТСТВО

06.05.2014р. Справа №27/104б

за заявою кредитора (заявника) ОСОБА_1 м.Донецьк

до боржника ОСОБА_2 підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_3 м.Донецьк (ідентифікаційний код НОМЕР_1)

про визнання банкрутом

арбітражний керуючий ОСОБА_4

Суддя С.С. Тарапата

Господарським судом Донецької області ухвалою від 25.08.10р. порушена справа про банкрутство ОСОБА_2 підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_3 м.Донецьк відповідно до ст.52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Постановою суду від 07.09.10р. ОСОБА_2 підприємницької діяльності фізичну особу ОСОБА_3 м.Донецьк визнано банкрутом, відкрита ліквідаційна процедура строком на 4 місяці до 07.01.11р., ліквідатором призначений арбітражний керуючий ОСОБА_5

Ухвалою суду від 09.02.11р. припинені повноваження ліквідатора ОСОБА_5, ліквідатором по справі призначена арбітражний керуючий ОСОБА_4, строк ліквідаційної процедури встановлений до 09.06.11р.

Ухвалою суду від 17.08.11р. строк ліквідаційної процедури продовжений до 09.12.11р.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 07.12.11р. постанова господарського суду Донецької області від 07.09.10р. залишена без змін.

Строк ліквідаційної процедури по справі та повноваження ліквідатора продовжувалися, про що судом були винесені відповідні ухвали. Ухвалою суду від 22.04.14р. строк ліквідаційної процедури по справі та повноваження ліквідатора продовжено до 09.09.14р.

До господарського суду надійшла заява ліквідатора №б/н від 25.04.14р. про витребування майна банкрута з додатками.

Суд визнає за необхідне відмовити у прийнятті поданої заяви ліквідатора з наступних підстав:

В заяві №б/н від 25.04.14р. ліквідатор просить:

- витребувати у ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 двокімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1;

- визнати недійсним договір іпотеки №3466 від 06.11.2012, укладений між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_6.

В силу п.1-1 прикінцевих положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції Закону від 22 грудня 2011 року N 4212-VI, який вступив в дію 19.01.2013р., положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Вказана справа порушена 25.08.10р., постанова про визнання боржника банкрутом винесена 07.09.10р., тобто до набрання чинності зазначеним Законом.

З огляду на зазначене, розгляд справи здійснюється судом відповідно до вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції від 30.06.1999р. (із змінами та доповненнями) (надалі Закон про банкрутство).

Відповідно до ч.2 ст. 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

При цьому Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» є спеціальним законом та має пріоритет перед іншим законодавством України при розгляді справ про банкрутство.

В силу ст.25 Закону про банкрутство ліквідатор з дня свого призначення очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; з підстав, передбачених частиною десятою статті 17 цього Закону, подає до господарського суду заяви про визнання недійсними угод боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, тощо.

В силу приписів ч.10 ст.17 Закону про банкрутство керуючий санацією в трьохмісячний строк з дня прийняття рішення про санацію має право відмовитися від виконання договорів боржника, укладених до порушення провадження у справі про банкрутство, не виконаних повністю або частково, якщо виконання договору завдає збитків боржнику; договір є довгостроковим (понад один рік) або розрахованим на одержання позитивних результатів для боржника в довгостроковій перспективі, крім випадків випуску продукції з технологічним циклом, більшим за строки санації боржника; виконання договору створює умови, що перешкоджають відновленню платоспроможності боржника.

Частиною 11 ст.17 Закону про банкрутство передбачено, що угода боржника, у тому числі та, що укладена до винесення господарським судом ухвали про санацію, може бути визнана господарським судом за заявою керуючого санацією відповідно до цивільного законодавства недійсною.

В той же час Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції від 30.06.1999р. не передбачено розгляд у межах провадження у справі про банкрутство заяв про витребування майна банкрута.

Також в силу приписів вказаного Закону та норм господарського процесуального кодексу України не може бути предметом розгляду в межах справи про банкрутство вимога про визнання недійсним договору іпотеки №3466 від 06.11.2012, укладеного між особами, які не є стороною у даній справі.

Посилання ліквідатора в обґрунтування звернення із даною заявою в межах справи про банкрутство на п.4 постанови Пленуму ВГСУ №10 від 24.10.2011р. «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» суд визнає безпідставним, оскільки як в редакції до 16.01.13р., так і на дату звернення до суду з відповідною заявою вказана постанова Пленуму ВГСУ не передбачала можливість вирішення господарським судом в межах розгляду справи про банкрутство вимог про витребування майна, а також про визнання недійсним угод, по яких боржник (банкрут) не є стороною.

Суд вважає, що такі вимоги можуть бути заявлені ліквідатором шляхом подання відповідної позовної заяви в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

З огляду на зазначене, суд, враховуючи склад сторін у справі №27/104б, норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, визнає за необхідне відмовити у прийнятті заяви ліквідатора №б/н від 25.04.14р. про витребування майна банкрута як такої, що не підлягає розгляду в межах провадження у справі про банкрутство.

Враховуючи викладене та керуючись п.1-1прикінцевих положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції Закону від 22 грудня 2011 року N 4212-VI, п.1 ст.5, ст.ст. 24, 25, 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції від 30.06.1999р., ст.ст. 4-1, 43, 86 ГПК України, господарський суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті заяви ліквідатора №б/н від 25.04.14р. про витребування майна банкрута.

Додаток: заява №б/н від 25.04.14р. з додатками всього на 11арк.

Суддя С.С. Тарапата