ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.06.2014 Справа №905/5180/13

Господарський суд Донецької області у складі судді Уханьової О.О. при секретарі судового засідання (помічнику судді) Рагуліної Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи:

за позовом - Товариства з обмеженою відповідальністю "Капіталстрой груп"

м. Донецьк

до відповідача 1 - Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний

промислово-інвестиційний банк" м. Київ в особі філії "Головне

управління ПАТ "Промінвестбанк" в Донецькій області

до відповідача 2 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління

активами "ІЗІ ЛАЙФ" м. Київ

про визнання недійсним договору,

за участю представників сторін:

від позивача - не явився,

від відповідача 1 - Хорошилов І.І. - за довіреністю,

від відповідача 2 - Хорошилов І.І. - за довіреністю.

СУТЬ СПРАВИ:

17.07.2013р. ТОВ "Капіталстрой груп" м. Донецьк звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача 1 - ПАТ„Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" м. Київ в особі філії „Головне управління ПАТ Промінвестбанк в Донецькій області" м. Донецьк, відповідача 2 - ТОВ "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ" м. Київ про визнання недійсним договору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення ч.4 ст.209, ч.4 ст.203, ч.3 ст.215 Цивільного кодексу України, ч.2 ст.20 Господарського кодексу України та недійсність кредитного договору №15-93/17-4701/07 від 25.10.2007р.

В підтвердження позовних вимог надав копію спірного кредитного договору про відкриття кредитної лінії №15-93/17-4701/07 від 25.10.2007р. та листа від 01.10.2007р.

18.07.2013р. ухвалою господарського суду Донецької області порушено провадження у справі №905/5180/13.

23.07.2013р. до господарського суду Донецької області надійшла позовна заява третьої особи б/н від 22.07.2013р., яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР-НОВА" м. Донецьк про відмову у задоволенні позовних вимог. Ухвалою суду від 23.07.2013р. вказана позовна заява повернута без розгляду на підставі ст.26, п.п.3,4,6 ст.63 ГПК України.

26.07.2013р. ТОВ "УКР-НОВА" м. Донецьк через канцелярію господарського суду надана апеляційна скарга на ухвалу господарського суду Донецької області від 23.07.2013р. по справі №905/5180/13. Ухвалою господарського суду від 29.07.2013р. провадження по справі зупинено.

Під час зупинення провадження у справі, 05.08.2013р. представником відповідачів через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву.

Після повернення матеріалів справи №905/5180/13 до господарського суду Донецької області, ухвалою від 20.01.2014р. провадження у справі поновлено.

03.02.2014р. на адресу господарського суду Донецької області надійшов запит справи з Донецького апеляційного господарського суду у зв'язку з надходженням касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР-НОВА" на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 13.08.2013р., внаслідок чого ухвалою суду від 04.02.2014р. провадження у справі зупинено, а матеріали справи направлені до Донецького апеляційного господарського суду.

Ухвалою суду від 02.06.2014р. провадження у справі поновлено, оскільки підстави, які зумовили зупинення провадження у справі №905/5180/13 усунені.

Представник позивача до судового засідання не явився, додаткових документів не надав, про причини не явки не повідомив, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення ухвали суду за адресою, що зазначена позивачем в преамбулі позовної заяви.

Представник відповідачів у судовому засіданні 10.06.2014р. проти позову заперечив у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Приймаючи до уваги, що відповідно до ст. 69 ГПК України спір має бути вирішений господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви, господарський суд вирішує спір по суті за наявними в матеріалах справи документами без явки представника позивача з метою урахування інтересів обох сторін та дотримання вимог діючого законодавства.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідачів, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом спору по даній справі є вимога позивача про визнання кредитного договору про відкриття кредитної лінії №15-93/17-4701/07 від 25.10.2007р. недійсним відповідно до ч.4 ст.209, ч.4 ст.203, ч.3 ст.215 Цивільного кодексу України, ч.2 ст.20 Господарського кодексу України.

Підставою є, за твердженням позивача, невиконання його вимоги щодо укладення кредитного договору про відкриття кредитної лінії №15-93/17-4701/07 від 25.10.2007р. у нотаріальній формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

З матеріалів справи вбачається, що 25.10.2007р. ТОВ "Капіталстрой груп" (позичальник, позивач) та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) в особі філії „Головне управління Промінвестбанку в Донецькій області" (банк, правонаступником якого є відповідач 1) підписаний договір про відкриття кредитної лінії №15-93/17-4701/07 (договір), на умовах, визначених цим договором банк надає позичальнику фінансовий кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 30000000,00грн. з датою остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту - 19.10.2010р., або 10 днів з моменту настання випадків, передбачених в п.3.3.4. цього договору.

Відсотки за користування кредитом нараховуються банком на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за отриманими коштами та сплачуються позичальником, виходячи із встановленої банком відсоткової ставки в розмірі 12,0% річних (п.2.2. договору).

У випадку порушення позичальником встановленого п.1.2 цього договору строку остаточного повернення всіх отриманих сум кредиту позичальник надалі сплачує відсотки за неправомірне користування кредитом, виходячи із відсоткової ставки у розмірі 23,0% річних за кредитом, наданим у національній валюті, порядок нарахування та сплати яких встановлюється згідно п.2.2. цього договору (п.2.4 договору).

Згідно з п.п.5.1, 5.5 договору, він набирає чинності з дати його підписання повноважними представниками сторін та діє до повного повернення позичальником отриманих сум кредитних коштів, сплати у повному обсязі процентів за користування ним та повного виконання позичальником будь-яких інших грошових зобов'язань, прийнятих ним на себе згідно з умовами цього договору.

Кредитний договір про відкриття кредитної лінії №15-93/17-4701/07 від 25.10.2007р. підписаний представниками сторін та скріплений печатками підприємств.

З матеріалів справи вбачається, що позивач отримав кредитні кошти, використав їх задля поповнення обігових коштів підприємства та спрямував ці кошти на інші виробничі потреби.

Цей факт встановлений рішеннями господарського суду Донецької області по справах №28/82пд від 05.03.2012р., №5006/2/23пд/2012 від 12.06.2012р., №5006/19/46пд/2012 від 29.04.2013р., якими відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ "Капіталстрой груп" м.Донецьк до ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" м. Київ в особі філії "Головне управління ПАТ Промінвестбанк в Донецькій області" м. Донецьк та ТОВ "Компанія з управління активами „ІЗІ ЛАЙФ" м. Київ про визнання кредитного договору про відкриття кредитної лінії №15-93/17-4701/07 від 25.10.2007р. недійсним з інших підстав, ніж у даній справі. Постановами Донецького апеляційного господарського суду від 24.04.2012р., від 08.08.2012р. вказані рішення господарського суду першої інстанції залишені без змін.

В ст.124 Конституції України зазначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно із ст.4-5 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов.

Таким чином, враховуючи загальнообов'язковий статус судових актів, визначений ст.ст.124, 129 Конституції України, факт виконання банком умов спірного кредитного договору про відкриття кредитної лінії №15-93/17-4701/07 від 25.10.2007р. господарський суд визнає доведеним за умови чинності вказаних рішень господарського суду Донецької області та не підлягає доведенню знову.

17.07.2013р. позивач звернувся до господарського суду з позовом про визнання недійсним кредитного договору про відкриття кредитної лінії №15-93/17-4701/07 від 25.10.2007р. з огляду на невиконання відповідачем 1 його вимоги щодо укладення цього договору у нотаріальній формі.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи, дослідивши та з'ясувавши всебічно та у повній мірі обставини справи, господарський суд зазначає:

Виходячи зі змісту положень ст.ст. 11,202 Цивільного кодексу України, за своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.

За визначенням ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно зі ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З загальним правилом, встановленим ст. 181 ГК України договори вчиняються у формі єдиного письмового документу.

Частиною 2 статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Відповідно до статті 215 Цивільного Кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст.203 Цивільного Кодексу України, а саме: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2)особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 Цивільного кодексу України).

Водночас, суд спростовує твердження позивача про невиконання відповідачем 1 його вимоги щодо укладення кредитного договору у нотаріальній формі з огляду на наступне:

Відповідно до ч.1 ст.209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Як зазначає представник відповідачів у своєму відзиві на позовну заяву, лист від 01.10.2007р. з пропонуванням укласти кредитний договір про відкриття кредитної лінії №15-93/17-4701/07 від 25.10.2007р. у нотаріальній формі (копія якого наявна в матеріалах справи та на який позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог) на його адресу не надходив, а підпис про отримання, який міститься на зазначеному листі не має вхідного номеру, посади та прізвища уповноваженої особи відповідача 1, яка отримала лист.

Крім того, судом встановлено, що у зазначеному листі, який позивач надав у якості доказу, останнім вказано найменування відповідача 1 - Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерціййний промислово-інвестиційний банк" м. Київ в особі філії "Головне управління ПАТ "Промінвестбанк" в Донецькій області, у той час, як у 2007році відповідач 1 мав іншу організаційно-правову форму. Таким чином, позивач вводить суд в оману, посилаючись на цей лист, як на підставу своїх позовних вимог.

Згідно зі статтями 33,34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Обов'язок доказування визначається предметом спору. За загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Господарський суд дійшов висновку, що позивачем у розумінні ст. ст. 33-34 ГПК України не доведено суду наявності підстав визнання підписаного сторонами кредитного договору про відкриття кредитної лінії №15-93/17-4701/07 від 25.10.2007р. недійсним.

Крім того, господарський суд враховує, що відповідач 2 - ТОВ "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ" м. Київ взагалі не є стороною оспорюваного правочину.

З урахуванням викладеного, господарський суд відмовляє в задоволенні позовних вимог ТОВ "Капіталстрой груп" м. Донецьк в повному обсязі.

Враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, на позивача покладається сплачений ним судовий збір в повному обсязі, відповідно до ст. 49 ГПК України.

На підставі ст.ст.11,202,207,215,626,627 Цивільного кодексу України, ст.ст.67,181 Господарського кодексу України, ст.ст.4-5, 33-35,49,75,81-1,82,82-1,84,85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в повному обсязі у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Капіталстрой груп" м. Донецьк про визнання недійсним кредитного договору про відкриття кредитної лінії №15-93/17-4701/07 від 25.10.2007р.

Судові витрати покласти на позивача.

Повний текст рішення підписаний 10.06.2014р.

Суддя О.О. Уханьова