ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.05.2014 Справа №905/1869/14

Господарський суд Донецької області у складі судді Уханьової О.О. при помічнику судді Рагуліної Я.О. розглянув в судовому засіданні матеріали справи

за позовом - Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

м. Дніпропетровськ

до відповідача - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

м. Словянськ

про стягнення 66074,82грн.

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_2 - за довір.

від відповідача - не зявився

Суть справи:

Позивач, ПАТ КБ «Приватбанк» м. Дніпропетровськ звернувся до господарського суду з позовом про стягнення 66074,82грн., з яких: 45536,07грн. - заборгованість за кредитом, 14780,67грн. - заборгованість по процентам; 2265,83грн. пеня, 3492,25грн. заборгованість за комісією з ФОП ОСОБА_1 м. Словянськ.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається невиконання відповідачем зобовязань за договором банківського обслуговування б/н від 13.02.2012р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 21.03.2014р. за вказаним позовом порушено провадження у справі №905/1869/14.

Розпорядженням голови господарського суду Донецької області від 24.04.2014р. у звязку з перебуванням судді Захарченко Г.В. на лікарняному справу №905/1869/14 передано на розгляд судді Уханьовій О.О.

24.04.2014р. від позивача надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Представник позивача в судовому засіданні 13.05.2014р. підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача в судові засідання жодного разу не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 03.04.14р. місцем проживання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є: 84118, Донецька область, м. Словянськ, вул. Косіора, буд.65. За цією адресою відповідачу направлялись процесуальні документи по справі №905/1869/14.

За змістом ч.3 п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р., в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

За змістом правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної в п.3.9.2 постанови №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. При цьому неявка у судове засідання однієї з сторін, належним чином повідомленої про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною першою статті 77 ГПК України (п.3.12 постанови).

Оскільки у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для вирішення спору, справа розглядається відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Предметом спору по даній справі є стягнення з відповідача 66074,82грн., з яких: 45536,07грн. - заборгованість за кредитом, 14780,67грн. - заборгованість по процентам; 2265,83грн. пеня, 3492,25грн. заборгованість за комісією.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

З матеріалів справи вбачається, що 13.02.2012р. ФОП ОСОБА_1 (клієнт) підписала заяву про відкриття поточного рахунку та картку зі зразками підписів та відбитку печатки, чим погодилась та приєдналась до Умов та правил надання банківських послуг розміщеними на сайті банку www.privatbank.ua, тарифів банку, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування б/н від 13.02.12р.

Згідно довідки ПАТ «КБ «Приватбанк» про розміри встановлених кредитних лімітів №08.7.0.0.0/55 від 26.02.2014р. кредитний ліміт на рахунок відповідача №0165 встановлювався в наступних розмірах: з 13.02.2012р. 21600,00грн., 26.12.2012р. 5000,00грн., з 04.02.2013р. 43200,00грн., 13.03.2013р. 46200,00грн.

Відповідно до п.3.18.1.5 Умов обслуговування кредитних лімітів на поточних рахунках корпоративних клієнтів (далі умови обслуговування) кредитний ліміт є сумою грошових коштів, в межах якої банк здійснює оплату розрахункових документів клієнта понад залишку грошових коштів на його поточному рахунку.

За змістом п.п.3.18.1.1, 3.18.1.3 Умов обслуговування кредитний ліміт на поточний рахунок (далі - кредит) надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів клієнта в межах ліміту в обмін на зобов'язання клієнта з повернення кредиту, сплати відсотків та винагороди. Банк здійснює обслуговування ліміту клієнта, що полягає в проведенні його платежів понад залишку коштів на поточному рахунку клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Здійснення платежів клієнта в порядку обслуговування кредитного ліміту провадиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до Умов та Правил надання банківських послуг, зокрема, в формі заяви про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів та відбитку печатки (п.3.18.1.8 Умов обслуговування).

Пунктом 3.18.2.2 Умов обслуговування визначений перелік обовязків клієнта, серед яких сплатити проценти за весь час користування кредитом (п.п.3.18.2.2.2), здійснювати погашення кредиту, отриманого в межах встановленого ліміту, не пізніше строку завершення періоду безперервного користування кредитом період часу не більше 35 днів, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку (п.п.3.18.2.2.3, 3.18.1.11 Умов обслуговування).

За змістом п.3.18.2.2.8 Умов обслуговування клієнт доручає банку списувати грошові кошти зі всіх своїх поточних рахунків, відкритих як на момент початку обслуговування банком ліміту клієнта, так і відкритих після цього, в валюті кредиту для виконання зобов'язань з погашення кредиту та відсотків за його користування.

Відповідно до підпункту 4 п.3.18.2.1.4 Умов обслуговування за рахунок грошових коштів, які надійшли на поточний рахунок клієнта, в першу чергу здійснюється погашення заборгованості за відсотками, розрахованими відповідно до п.п.3.18.4.1, 3.18.4.2, згідно з якими за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт сплачує банку відсотки, виходячи з відсоткової ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована ставка).

Порядок розрахунку відсотків встановлений п.п.3.18.4.1.1-3.18.4.2 Умов обслуговування кредитних лімітів на поточних рахунках корпоративних клієнтів. Так, за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню), розрахунок відсотків здійснюється за процентної ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. При необнулінні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, клієнт сплачує банку за користування кредитом проценти в розмірі 24% річних, починаючи з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню. В разі непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними.

Згідно з п.3.18.4.4 Умов обслуговування клієнт сплачує банку винагороду за використання ліміту відповідно до п.п.3.18.1.6, 3.18.2.3.2 Умов обслуговування 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг.

За умовами п.3.18.4.1.3 Умов обслуговування при порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань клієнт сплачує банку проценти за користування кредитом в розмірі 48% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Оцінивши договір, з якого виникли цивільні права та обовязки сторін, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором кредиту, який підпадає під правове регулювання норм ст.ст. 1054-1057-1 Цивільного кодексу України та ст.ст. 345-346 Господарського кодексу України.

Істотними умовами у кредитному договорі є мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобовязань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обовязки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту (ч.2 ст.345 ГК України).

Як вбачається зі змісту договору банківського обслуговування б/н від 13.02.12р., сторонами погоджено всі істотні умови вищевказаного договору, договір є укладеним, відсутні докази визнання його у встановленому порядку недійсним. З наведеного суд робить висновок, що вищевказаний договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ч.1,2 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

З наданих банківських виписок, які наявні в матеріалах справи, вбачається, що позивач, на виконання досягнутої сторонами угоди, надав відповідачу кредитний ліміт, а останнім використані кредитні грошові кошти, які залишились не повернутими на загальну суму 45536,07грн.

Протягом дії кредитного договору, позивачем здійснювалось нарахування відсотків за користування кредитними коштами.

Як зазначає позивач, станом на 24.02.2014р. у відповідача наявна заборгованість за кредитом в сумі 45536,07грн., за відсотками за період з 10.06.2013р. (з урахуванням часткових оплат) по 24.02.2014р. в сумі 14780,67грн. та за комісією за період з липня 2013 року по лютий 2014 року в сумі 3492,25грн.

Позивачем до матеріалів справи надані документи первинного бухгалтерського обліку (виписки з рахунку), які відповідно до ст.ст. 1, 9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні підтверджують наявність у відповідача заборгованості у вищевказаних сумах.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За приписом ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу ст.193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З огляду на неналежне виконання клієнтом взятих на себе зобов'язань, банк звернувся до клієнта з претензією №21213KTS4S0ХН від 23.01.2014р., в якій повідомив про наявність заборгованості в сумі 62997,44грн., що складається з заборгованості за кредитом в сумі 45536,07грн., заборгованості за відсотками в сумі 12837,80грн., заборгованості за комісією в сумі 3082,43грн. та пені в сумі 1541,14грн., яку просив негайно погасити.

Зазначена претензія залишена клієнтом без відповіді та задоволення. Доказів погашення відповідачем заборгованості під час розгляду справи №905/1869/14 не надано.

Всупереч приписам закону та умовам договору, клієнт взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав, отримані кошти у встановлений строк не повернув, плату за кредит своєчасно та в повному обсязі не сплатив.

Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 45536,07грн., за відсотками, що нараховані за період з 10.06.2013р. по 24.02.2014р., в сумі 14780,67грн. та за комісією, що нарахована за період з липня 2013 року по лютий 2014 року, в сумі 3492,25грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 611, 612 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав у строк, встановлений договором або законом.

В силу статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Відповідно до п.3.18.5.1 Умов обслуговування при порушенні клієнтом будь-якого зобов'язання зі сплати процентів за користування кредитом, строків повернення кредиту, винагороди, клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (в % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. При цьому, нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбачений п.3.18.5.1-3.18.5.3 здійснюється протягом 3 років від дня, коли зобов'язання мало бути виконано клієнтом (п.3.18.5.4 Умов та правилами надання банківських послуг).

Позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню в сумі 2265,83грн., що нараховувалась за період з 27.06.2013р. по 24.02.2014р.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені судом встановлено, що заявлені позивачем вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За приписами ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Беручи до уваги викладене і враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані, документально доведені і відповідачем не спростовані, вони підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий збір в повному обсязі покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 549, 611, 612, 629, §2 Глави 71 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 345-346 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 22, 33-35, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк м. Дніпропетровськ до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м. Словянськ про стягнення 66074,82грн. задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (84118, Донецька область, м. Словянськ, вул. Косіора, буд.65; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „Приватбанк (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, поштова адреса: 49027, м. Дніпропетровськ, а/с 1800; ) заборгованість за кредитом в сумі 45536,07грн., заборгованість за відсотками в сумі 14780,67грн., заборгованість за комісією в сумі 3492,25грн., пеню в сумі 2265,83грн., судовий збір в сумі 1827,00грн.

Повний текст рішення підписаний 13.05.2014р.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного господарського суду через місцевий господарський суд в десятиденний термін з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя О.О. Уханьова