РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 року Справа № 902/539/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Василишин А.Р. , суддя Філіпова Т.Л.

при секретарі Мухомеджанов Д.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Люлтчак Л.П. (дов. № 15 від 08.01.14р.)

від Міністерства оборони України: Літвін С.М. (дов. № 220/166/д від 12.02.14 р.)

від КЕВ м. Вінниці: не з'явився

від прокуратури: не з'явився

розглянувши апеляційні скарги позивача та відповідача на рішення господарського суду Вінницької області від 09.07.14 р. у справі № 902/539/14 (суддя Грабик В.В.)

за позовом заступника Вінницького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави, уповноваженого органом якої є Кабінет Міністрів України в особі державного підприємства "45 експериментальний механічний завод"

до Вінницької міської ради

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці, Міністерства оборони України.

про скасування рішення №46 Вінницької міської ради

ВСТАНОВИВ:

Заступник Вінницького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері (надалі - прокурор) в інтересах держави, уповноваженим органом якої є Кабінет Міністрів України в особі Державного підприємства "45 експериментальний механічний завод" (надалі - позивач) звернувся в господарський суд Вінницької області з позовною заявою (а.с. 2-7) до Вінницької міської ради Вінницької області (надалі -відповідач), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - КЕВ м. Вінниці, Міністерство оборони України, в якій просить визнати недійсним рішення 46 сесії 4 скликання Вінницької міської ради Вінницької області "Про вилучення земельних ділянок у ДП МО України 45 експериментального механічного заводу" за № 1755 від 20.02.06 р.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 09.07.14 р. у справі № 902/539/14 (а.с. 150-154) позов задоволено частково. Визнано недійсним п.п.1.2. п.1 рішення 46 сесії 4 скликання Вінницької міської ради №1755 від 20.02.06р. "Про вилучення земельних ділянок у ДП МО України "45 експериментального механічного заводу". В задоволенні решти частини позову відмовлено.

В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції вказав, що оскільки земельна ділянка площею 7,7598 га є вільною від забудови, то орендодавцем вказаної земельної ділянки на підставі договору користування від 12.05.1998р. є Вінницька міська рада, яка з урахуванням положень ст. 31 ЗУ "Про оренду землі" не була обмежена в повноваженнях, за наявної згоди орендаря, припинити право користування землею, шляхом укладення угоди про розірвання договору оренди, що й знайшло своє підтвердження у п.п.1.1 п.1 рішення від 20.02.2006р.. А відтак, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання недійсним п.п.1.1 п.1 рішення від 20.02.2006р..

Щодо земельної ділянки площею 6,8281 га суд першої інстанції вказав, що дана земельна ділянка не могла бути передана у комунальну власність, оскільки відносилася до державної власності, як землі оборони. Таким чином, Вінницька міська рада приймаючи рішення № 1755 від 20.02.2006р. в частині припинення права постійного користування позивачем земельною ділянкою площею 6,8281 га вийшла за межі наданих їй повноважень.

Не погоджуючись із винесеним рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою до Рівненського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення господарського суду Вінницької області від 09.07.14р. у даній справі скасувати в частині визнання недійсним п.п 1.2 п.1 рішення № 1755 від 20.02.06 р.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 07.08.14 р. у справі № 902/539/14 апеляційну скаргу відповідача прийнято до провадження.

Скаржник зокрема зазначає, що при прийнятті оскаржуваного рішення Вінницькою міською радою отримано згоду землекористувача земельної ділянки по вул.. Червоноармійській, 57.

Крім того, звертає увагу на те, що при прийнятті оскаржуваного рішення, права новоутвореного, ДК "Укроборонпром", не порушувались. В матеріалах справи відсутні докази щодо наявності та належності споруд, зареєстрованих відповідно до вимог чинного законодавства за позивачем станом на момент прийняття оскаржуваного рішення та на даний час, які знаходяться саме на вилученій земельній ділянці.

Наказ Міністерства оборони України від 22.12.97 р. № 483 прийнятий до набрання чинності ЗК України, суперечить положенням ст. 149 ЗК України, адже вимагав додаткового погодження із міністерством.

Крім того, ДП "45 експериментальний механічний завод" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Вінницької області від 09.07.14р. у даній справі та прийняти нове, яким визнати недійсним рішення 46 сесії 4 скликання Вінницької міської ради "Про вилучення земельних ділянок у ДП МО України 45 експериментального механічного заводу" за №1755 від 20.02.06р.

Апеляційну скаргу позивач обґрунтовує тим, що майно підприємства є власністю держави і закріплюється за ним на праві повного господарського відання. Відчуження майна, що є державною власністю і закріпленні за підприємством, здійснюється за погодженням з Органом Управління майном. Джерелами формування майна є серед іншого майно, передане йому органами державного управління.

Незаконно вилучена земельна ділянка відносилась до земель державної власності, а Вінницька міська рада не мала повноважень щодо розпорядження спірною земельною ділянкою державної форми власності, а тому не могла вилучити її з користування позивача. Припинення права постійного землекористування позивачем могло бути здійснено власником земельної ділянки, тобто державним органом виконавчої влади, а не органом місцевого самоврядування.

Позивач звертає увагу на те, що земельна ділянка площею 14,5879 га по даний час знаходиться на обліку в квартирно-експлуатаційному відділі м. Вінниці, як землі оборони.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 12.08.14р. у справі № 902/539/14 апеляційну скаргу позивача прийнято до провадження та об'єднано до спільного розгляду з апеляційною скаргою відповідача.

В судовому засіданні представник Міністерства оборони України підтримав вимоги апеляційної скарги позивача та заперечив проти апеляційної скарги відповідача.

Третя особа наголосила на тому, що передача земель оборони місцевим органам влади проводиться за згодою Міністерства оборони України або за його дорученням начальником розквартирування військ та капітального будівництва. Даний наказ чинний на даний час. Дія даного наказу розповсюджується на землі надані державою для потреб Збройних сил України та визначає правові засади та порядок їх використання.

Представники позивача, прокуратури, квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці не реалізували процесуальне право на участь у судових засіданнях суду апеляційної інстанції, хоча про час та місце їх проведення були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень.

В судовому засіданні від 09.09.14 р. представник Міністерства оборони України заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи, в зв'язку з відсутністю представників сторін.

Враховуючи той факт, що явка в судове засідання обов'язковою не визнавалась та враховуючи приписи статті 102 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів визнала за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги за відсутності представників позивача, прокурора та третьої особи за наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників позивача, третьої особи, розглянувши матеріали та обставини справи, апеляційну скаргу, відзиви на апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанцій та вбачається з матеріалів справи 12.05.1998р. між Вінницькою міською радою та ДП "45 ЕМЗ" укладено договір №205 на право тимчасового користування землею (а.с.80).

Відповідно до п. 1 Договору, Вінницька міська рада рішенням виконкому від 28.05.98р. №660 передає, а ДП "45 ЕМЗ" приймає в тимчасове користування земельну ділянку за адресою: вул. Червоноармійська, 57, загальною площею 7,7598га, у тому числі: інших угідь 7,7598га згідно з технічним звітом по встановленню зовнішніх меж землекористування. Земельна ділянка надається на умовах тимчасового довгострокового користування строком на 10 років з цільовим призначенням - зелена зона.

Договір зареєстровано в Книзі записів договорів на право тимчасового користування землею 09.06.1998р. за № 205.

Рішенням Вінницької міської ради №660 від 28.05.1998р. надано ДП "45 ЕМЗ" земельні ділянки по фактичному користуванню по вул. Червоноармійська, 57 для адміністративних, виробничих та складських потреб: площею 29,3644га в постійне користування (п. 2.1); площею 7,7598 га в тимчасове довгострокове користування строком на 10 років (прибережна захисна смуга) (п. 2.2); площею 0,3790 га в тимчасове довгострокове користування строком на 5 років (п. 2.3) (а.с.78).

23.12.2004р. ДП МО України "45 експериментальний завод" відповідно до рішення виконкому Вінницької міської ради від 28 травня 1998 року №660 видано державний акт серії І-ВН №001475 на право постійного користування земельною ділянкою площею 6,8281 га в м. Вінниці, вул. Червоноармійська, 57. Акт зареєстровано у книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №2/41 (а.с. 9-10).

29.03.2005р. виконкомом Вінницької міської ради, видано свідоцтво про право власності на будівлі та споруди №422 (а.с.123-125). Як вбачається з свідоцтва, об'єкт в цілому, який розташований в місті Вінниці по вулиці Гонти б/н належить державі в особі Верховної ради України на праві повного господарського відання державного підприємства Міністерства оборони України "45 експериментальний механічний завод" на праві загальнодержавної власності. Загальна площа - 5293, 6 кв. м.. №1 - огорожа; №2-№3 - мости; №4 - резервуар. Літери "Щ" - навіс пункту виробничих насосів. Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради від 15.03.2005р. №425

З матеріалів справи вбачається, що листом № 413 від 19.05.05 р. та повторно листом №507 від 11.10.2005р. начальник ДП МО України "45 ЕМЗ" звернувся до т.в.о. голови Вінницької міської ради з проханням вирішити питання про вилучення із обліку земельні ділянки, які використовувались позивачем, а саме: на праві постійного користування згідно Державного акта І-ВН №001475 від 23 грудня 2004 року площею 6,8281 га, а також від земельної ділянки, яку орендував завод по договору №205 від 12 травня 1997 року, площа земельної ділянки 7,7598 га. Усі будівлі, які розміщені на цих ділянках, через аукціон відчужені і передані по акту новим власникам (а.с.13).

Рішенням 46 сесією 4 скликання Вінницької міської ради № 1755 від 20.02.2006р. "Про вилучення земельних ділянок у ДП МО України "45 експериментального механічного заводу" (а.с. 12) вирішено: у зв'язку з наданням згоди "45 ЕМЗ" на припинення права користування земельними ділянками вилучити у ДП МО України "45 ЕМЗ" земельні ділянки, розташовані по вул. Червоноармійській, 57 площею 7,7598га уклавши додаткову угоду про розірвання договору тимчасового користування землею від 12.05.1998р. №205 (п.п.1.1), площею 6,8281га надану в постійне користування землею від 23.12.2004р. серія І-ВН 001475, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за 2/41 (п.п. 1.2).

Крім того, Статутом ДП "45 ЕМЗ", затвердженим наказом Державного концерну "Укроборонпром" від 13.01.2012р. №4, ідентифікаційний код юридичної особи 08341806, передбачено, що: державне підприємство "45 експериментальний механічний завод" (далі - підприємство) є державним комерційним підприємством, заснованим на державній власності (п.1.); майно підприємства є державною власністю і закріплене за ним на праві господарського відання. Здійснюючи право господарського відання підприємство володіє, користується та розпоряджається зазначеним майном (п.15.) (а.с. 49-58).

Згідно бухгалтерської довідки ДП "45 ЕМЗ" №575 від 02.07.2014р. на балансі ДП "45 ЕМЗ" обліковуються споруди, які розташовані за адресою по вулиці Гонти б/н., а саме: 1. Артезіанська свердловина №1 - інвентарний №20032; 2. Артезіанська свердловина №2 - інвентарний №20033; 3. Артезіанська свердловина №3 - інвентарний №20049; 4. Резервуар питної води насосної - інвентарний №45/52; 5. Міст автомобільний через р. Тяжилівку - інвентарний №9749; 6. Площадка під матеріали НЗ з під'їзною дорогою - інвентарний №20048; 7. Залізничний шлях - інвентарний №20036 (а.с.121).

У зв'язку з порушенням інтересів держави внаслідок вилучення земель оборони і передачі вказаних земель іншому землекористувачу без згоди Міністра оборони, заступник Вінницького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері звернувся до господарського суду Вінницької області в інтересах держави, уповноваженим органом якої є Кабінет Міністрів України в особі ДП "45 експериментальний механічний завод" з позовом до Вінницької міської ради Вінницької області про визнання незаконним рішення 46 сесії 4 скликання Вінницької міської ради Вінницької області "Про вилучення земельних ділянок у ДП МО України 45 експериментального механічного заводу" № 1755 від 20.02.06 р.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішення Вінницької міської ради № 1755 від 20.02.06 р. суперечить нормам ч.2 ст.19 Конституції України, ч.ч.1, 5 ст.116, ст.ст.141-142 Земельного кодексу України та Положенню про порядок надання в користування земель (земельних ділянок) для потреб Збройних Сил України та основних правил користування наданими землями, затвердженого наказом Міністра оборони України від 22.12.1997 №483, щодо порядку вилучення і передачі земель оборони.

Рівненський апеляційний господарський суд вважає висновок господарського суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову в частині визнання недійсним п.п.1.2 п.1 рішення №1755 від 20.02.2006р. та відмови у задоволення решти частини позову, законним і обґрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про збройні сили України" земля, води, інші природні ресурси, а також майно, закріплені за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю, належать їм на праві оперативного управління.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про використання земель оборони" та ст.77 Земельного кодексу України землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України.

Господарським судом першої інстанції встановлено і матеріалами справи підтверджено, що згідно з Державним актом на право постійного користування землею від 23.12.04 №001475 серії І-ВН спірна земельна ділянка була надана у постійне користування ДП МО України "45 експериментальний завод" для виробничих потреб по вул. Червоноармійська, 57 м. Вінниця.

Відповідно до ст. 77 ЗК України (в редакції станом на час прийняття оскаржуваного рішення) землями оборони визнаються землі, надані для розміщення та постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій ЗСУ, інших військовий формувань, утворених відповідно до законодавства України (ч.1); землі оборони можуть перебувати у державній та комунальній власності. Порядок використання земель оборони встановлюється законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст.116 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла у спірний період) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом; надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 141 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла у спірний період) підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, добровільна відмова від права користування земельною ділянкою.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 142 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла у спірний період) припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки; власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.

Відповідно до п.45 Положення про порядок надання в користування земель (земельних ділянок) для потреб Збройних Сил України та основних правил користування наданими землями, затвердженого наказом Міністра оборони України від 22.12.1997 №483, передача земель місцевим органам влади проводиться за згодою Міністра оборони України або за його дорученням начальником розквартирування військ та капітального будівництва - начальником Головного управління розквартирування військ та капітального будівництва Збройних Сил України.

При цьому, апеляційний суд констатує те, що вказаний наказ чинний на даний час, дія наказу розповсюджується на землі надані державою для потреб Збройних сил України та визначає правові засади і порядок їх використання, а відтак, колегія суду оцінює критично доводи відповідача, що вказаний наказ суперечить ЗК України та посилання на нього є неправомірним.

Статутом позивача передбачено, що державне підприємство Міністерства оборони України "45 експериментальний механічний завод" засноване на державній власності й підпорядковане Міністерству оборони України (преамбула). На момент винесення рішення № 1755 земельна ділянка була власністю держави і закріплювалася за ним на праві повного господарського відання, здійснюючи яке позивач володіє, користується та розпоряджається зазначеним майном на свій розсуд вчиняючи щодо нього будь-які дії, що не суперечать чинному законодавству України та цьому статуту (п.4.1.) (а.с.115-120).

При цьому, чинним законодавством України передбачено, що передача земель місцевим органам влади проводиться за згодою Міністра оборони України.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, апеляційний суд констатує, що згода Міністерства оборони України на передачу спірної земельної ділянки місцевим органам влади не надавалась, також відсутні звернення Міноборони України з клопотанням про відмову від користування земельною ділянкою, яка станом на дату прийняття оскаржуваних рішень рахувалась як землі оборони.

А відтак, колегія суддів приходить до висновку, що всупереч встановленому законодавством порядку, вилучення спірної земельної ділянки було здійснено за відсутності згоди (дозволу) уповноваженої на це особи - Міністерства оборони України, а відтак оспорюване рішення відповідача, зокрема п. 1.2 п.1 суперечить нормам чинного законодавства України.

При цьому суд погоджується з твердженням відповідача щодо правомірності (в межах наданих повноважень) винесення ним оспорюваного рішення виходячи з наступного.

Статтею 149 ЗК України (в редакції на час прийняття рішення) передбачала порядок вилучення земельних ділянок, тобто земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Водночас, апеляційний суд констатує, що ст. 84 ЗК України (в редакції станом на час прийняття оскаржуваного рішення), право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі, в тому рахунку, обласних державних адміністрацій; до земель державної власності, які не можуть передаватись у комунальну власність, належать землі оборони, крім земельних ділянок під об'єктами соціально-культурного, виробничого та житлового призначення.

Державним актом на право постійного користування землею земельну ділянку площею 6,8281 га надано ДПМО України "45експериментальний механічний завод" для виробничих потреб.

Враховуючи обставини справи та норми чинного законодавства України, колегія суду приходить до висновку, що земельна ділянка площею 6,8281 га могла бути передана у комунальну власність, оскільки відносилася до земель виробничого призначення.

Що стосується земельної ділянки площею 7,7598га охоронної зеленої зони, вільної від будь-якої забудови, що підтверджується кадастровим планом (а.с. 72), то орендодавцем вказаної земельної ділянки на підставі договору користування від 12.05.1998р., чинного станом на 20.02.2006р. є Вінницька міська рада, яка з урахуванням положень ст.31 ЗУ "Про оренду землі" не обмежена в повноваженнях, за наявної згоди орендаря ДП "45 ЕМЗ", припинити право користування землею останнім, шляхом укладення угоди про розірвання договору оренди.

Крім того, під час розгляду апеляційної скарги встановлено, що 20.02.2006р. Вінницька міська рада своїм рішенням №1755 за клопотанням землекористувача - ДП "45 ЕМЗ" припинила користування позивачем земельною ділянкою по вул. Червоноармійській, 57 в м. Вінниці площею 7,7598га, яка перебувала в користуванні позивача на підставі договору оренди № 205 від 12.05.98 р.

Дослідивши зміст рішення відповідача №1755 від 20.02.2006р., колегія суду звертає увагу на те, що п. 1.1 даного рішення міська рада вирішила питання про припинення права користування земельною ділянкою в зв'язку з добровільною відмовою від такого користування, а не про їх вилучення, як буквально зазначено в тексті самого рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити порушене право особи шляхом його відновлення або відновлення становища, яке існувало до порушення.

При цьому, договір №205 від 12.05.98 р. (а.с. 80) укладений між Вінницькою міською радою та ДП "45 експериментальний механічний завод", предметом якого є тимчасове довгострокове користування земельною ділянкою площею 7,7598 га, укладений строком на 10 років, тобто до 15.05.08 р.

Умовами договору не передбачена автоматична його пролонгація. А відтак, скасування оспорюваного рішення не відновить позивачу прав орендаря земельної ділянки.

Враховуючи вказане, колегія суду погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання недійсним п.п.1.1 п.1 рішення від 20.02.2006р. та залишає оскаржуване рішення в цій частині без змін.

Крім того, вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно врахував положення ст. 261 ЦК України та прийшов до обгрунтованого висновку, що заява відповідача про застосування строку позовної давності, задоволенню не підлягає.

Таким чином, колегія суддів вважає посилання скаржників, викладені в апеляційних скаргах, безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подані апеляційні скарги, не можуть бути підставами для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в них доводи не спростовують висновків суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "45 експериментального механічного заводу" на рішення господарського суду Вінницької області від 09.07.14 р. у справі № 902/539/14 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Вінницької міської ради на рішення господарського суду Вінницької області від 09.07.14 р. у справі № 902/539/14 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Вінницької області від 09.07.14 р. у справі № 902/539/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу №902/539/14 повернути господарському суду Вінницької області.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Філіпова Т.Л.