РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/14793/14 18.09.14

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Д І Т Р Е Й Д"

до товариства з обмеженою відповідальністю "СИТРОН"

про стягнення 10 395,76 грн.

Суддя Удалова О.Г.

Представники сторін:

від позивача Сліпченко М.С. (за довіреністю)

від відповідача не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Д І Т Р Е Й Д" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "СИТРОН" про стягнення 10 395,76 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № К/34 від 09.01.2014 р. в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.07.2014 р. було порушено провадження у справі № 910/14793/14, розгляд останньої призначено на 12.08.2014 р.

У судове засідання представники сторін не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, вимог ухвали суду не виконали, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.08.2014 р. розгляд справи було відкладено на 28.08.2014 р. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

13.08.2014 р. через канцелярію суду від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду, з яких вбачається, що відповідач знаходиться за іншою адресою: 04205, м. Київ, проспект Оболонський, буд. 23-А.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, надав усні пояснення по справі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2014 р. розгляд справи було відкладено на 18.09.2014 р.

03.09.2014 р. через канцелярію суду від позивача надійшли докази направлення позовної заяви на адресу відповідача.

18.09.2014 р. через канцелярію суду від позивача надійшли додаткові документи для доручення до матеріалів справи.

У судовому засіданні представник позивача підтримує позовні вимоги та дає пояснення по суті спору.

Відповідач відзиву на позов не надав, представника в судове засідання не направив, про причини неявки не повідомив, про день та час проведення судового засідання повідомлявся належним чином.

Судом враховано, що відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвалу про порушення провадження та ухвалу про відкладення розгляду справи відповідачу було надіслано за належною адресою (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), отже, адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом належним чином.

За таких обставин суд вважає за можливе на підставі ст. 75 ГПК України розглянути справу за відсутності відповідача за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 18.09.2014 р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

09.01.2014 р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Д І Т Р Е Й Д" (далі - постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "СИТРОН" (далі - покупець) було укладено договір поставки № К/34 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору постачальник зобов'язується передавати у власність покупця продукцію (далі - товар), а покупець зобов'язується приймати цей товар та оплачувати її в порядку та на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно з п. 3.6 Договору датою поставки товару вважається дата його отримання покупцем.

Перехід права власності на товар від постачальника до покупця відбувається в момент отримання товару покупцем та підписання ним накладних за поставлений товар.

Пунктом 4.4. Договору сторони передбачили, що покупець зобов'язується сплатити вартість поставленої партії товару протягом 21 (двадцяти одного) календарного дня з моменту отримання товару.

Позивачем поставлено відповідачу товару на загальну суму 10395,76 що підтверджується товарно-транспортними накладними № 01103712 від 11.01.2014 р. на суму 1577,40 грн., № 01142518 від 14.01.2014 р. на суму 1244,91 грн., № 01173524 від 17.01.2014 р. на суму 534,24 грн., № 01182235 від 18.01.2014 р. на суму 549,12 грн., № 01282746 від 29.01.2014 р. на суму 648,31 грн., № 01313390 від 31.01.2014 р. на суму 1867,68 грн., № 02103097 від 10.02.2014 р. на суму 751,74 грн., № 02152721 від 15.02.2014 р. на суму 1009,44 грн., № 02214220 від 21.02.2014 р. на суму 1425,06 грн., № 03012552 від 01.03.2014 р. на суму 787,86 грн., належним чином засвідчені копії яких долучені до матеріалів справи.

Станом на день розгляду справи заборгованість в розмірі 10395,76 грн. відповідачем не погашена.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 527 ЦК України визначено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За умовами ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем в сумі 10395,76 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований, а тому вимога про його стягнення є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов'язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "СИТРОН" (04205, м. Київ, проспект Оболонський, 23а, код 38215991) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення, на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Д І Т Р Е Й Д" (04073, м. Київ, вул. Куренівська, 14-б, код 38518542) 10395 (десять тисяч триста дев'яносто п'ять) грн. 76 коп. боргу, 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Повне рішення складено 03.10.2014 р.

Суддя О.Г. Удалова