ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ПО СПРАВІ ПРО БАНКРУТСТВО

17.04.2014р. Справа №905/242/13-г

за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІАКОМПАНІЯ «ДОНБАСАЕРО» м.Донецьк ()

про банкрутство

арбітражний керуючий Талан Л.Г.

за заявою Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м.Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів про визнання поточних кредиторських вимог

Суддя С.С. Тарапата

Присутні сторони:

від кредитора - Кирадієва І.Г. (СДПІ з обслуговування великих платників податків у м.Донецьку Міжрегіонального ГУ Міндоходів за довір.)

від ліквідатора - Нестеров Є.М. (за довіреністю)

від Головного управління юстиції у Донецькій області (відділ з питань банкрутства) - Леонов В.О. (за довір.)

Господарським судом Донецької області ухвалою від 10.01.13р. порушена справа про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІАКОМПАНІЯ «ДОНБАСАЕРО» м.Донецьк відповідно до ст.53 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», введений мораторій на задоволення вимог кредиторів, введена процедура санації боржника строком на 6 місяців до 09.07.2013р., керуючим санацією призначений керівник боржник - Новіков О.Б., розпорядником майна боржника призначений арбітражний керуючий Талан Л.Г.

За результатами попереднього засідання 31.07.13р. затверджений реєстр вимог кредиторів.

Постановою суду від 09.10.13р. боржника визнано банкрутом, відкрита ліквідаційна процедура по справі, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Талан Л.Г.

В газеті «Голос України» №198 (5698) від 23.10.13р. здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІАКОМПАНІЯ «ДОНБАСАЕРО» м.Донецьк () банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Розпорядженням голови господарського суду Донецької області від 19.12.13р. у зв'язку з находженням судді Тарапати С.С. на лікарняному справу №905/242/13-г про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІАКОМПАНІЯ «ДОНБАСАЕРО» м.Донецьк передано на розгляд судді Чорненькій І.К.

19.12.13р. до господарського суду надійшла заява Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м.Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів №13003/10/10 від 18.12.13р. про визнання поточних кредиторських вимог на суму 2892423,62грн.

Ухвалою суду від 23.12.13р. розгляд заяви №13003/10/10 від 18.12.13р. призначено в судовому засіданні на 21.01.14р., ліквідатора зобов'язано надати суду відзив на подану заяву.

25.12.13р. до господарського суду надійшла заява Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м.Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів №13291/10 від 23.12.13р. про визнання поточних кредиторських вимог на суму 4439085,35грн.

Розпорядженням голови господарського суду Донецької області від 30.12.13р. у зв'язку з виходом з лікарняного судді Тарапати С.С. справу №905/242/13-г про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІАКОМПАНІЯ «ДОНБАСАЕРО» м.Донецьк передано на розгляд судді Тарапаті С.С.

Ухвалою суду від 08.01.14р. розгляд заяви №13291/10 від 23.12.13р. призначено в судовому засіданні на 21.01.14р., СДПІ з обслуговування великих платників податків у м.Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів зобов'язано надати суду обґрунтований розрахунок поточних кредиторських вимог із зазначенням періоду виникнення заборгованості боржника; ліквідатора - відзив на заяву №13291/10 від 23.12.13р.

20.01.14р. до суду від ліквідатора надійшли: відзив №34.12-177 на заяву про визнання поточних кредиторських вимог від 18.12.13р. та відзив №34.12-179 на заяву про визнання поточних кредиторських вимог від 23.12.13р.

Розпорядженням в.о. голови господарського суду Донецької області від 21.01.14р. у зв'язку з находженням судді Тарапати С.С. на лікарняному справу №905/242/13-г про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІАКОМПАНІЯ «ДОНБАСАЕРО» м.Донецьк передано на розгляд судді Лейбі М.О.

Ухвалою суду від 21.01.14р. розгляд заяви кредитора відкладено на 13.02.14р., заявника зобов'язано надати суду витребувані документи.

Розпорядженням голови господарського суду Донецької області від 07.02.14р. у зв'язку з виходом з лікарняного судді Тарапати С.С. справу №905/242/13-г про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІАКОМПАНІЯ «ДОНБАСАЕРО» м.Донецьк передано на розгляд судді Тарапаті С.С.

13.02.14р. до суду від СДПІ з обслуговування великих платників податків у м.Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів надійшли письмові пояснення №б/н від 13.02.14р.

Ухвалою суду від 13.02.14р. розгляд заяви кредитора відкладено на 05.03.14р., заявника зобов'язано надати суду додаткові документи.

Розпорядженням голови господарського суду Донецької області від 04.03.14р. у зв'язку з находженням судді Тарапати С.С. на лікарняному справу №905/242/13-г про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІАКОМПАНІЯ «ДОНБАСАЕРО» м.Донецьк передано на розгляд судді Лейбі М.О.

05.03.14р. до суду від СДПІ з обслуговування великих платників податків у м.Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів надійшли письмові пояснення №4832/10/10 від 05.03.14р. з додатками.

Ухвалами суду від 05.03.14р. та від 02.04.14р. розгляд заяв кредитора відкладено відповідно на 02.04.14р. та на 17.04.14р.

Розпорядженням в.о. голови господарського суду Донецької області від 15.04.14р. у зв'язку з виходом з лікарняного судді Тарапати С.С. справу №905/242/13-г про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІАКОМПАНІЯ «ДОНБАСАЕРО» м.Донецьк передано на розгляд судді Тарапаті С.С.

17.04.14р. до суду від представника ліквідатора надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи акту звірки.

В силу частини 3 п.1-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції Закону від 22 грудня 2011 року N 4212-VI, який вступив в дію 19.01.13р., положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Вказана справа порушена 10.01.13р., постанова про визнання боржника банкрутом винесена судом 09.10.13р.

З огляду на зазначене, дана ухвала приймається судом на підставі положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції Закону від 22 грудня 2011 року N 4212-VI.

Розглянувши в судовому засіданні заяви Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м.Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів №13003/10/10 від 18.12.13р. та №13291/10 від 23.12.13р. про визнання поточних кредиторських вимог до боржника та інші матеріали справи, заслухавши пояснення представників ліквідатора та кредиторів, суд встановив:

В силу ст.1 Закону про банкрутство кредитор - це юридична або фізична особа, яка має в установленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника. Поточні вимоги до боржника - це ті вимоги, що виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Згідно п.4 ч.8 ст.23 Закону про банкрутство поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, можуть пред'явити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.38 Закону про банкрутство вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Оголошення про визнання боржника банкрутом опубліковано в газеті «Голос України» 23.10.13р.

В межах встановленого п.9 ч.1 ст.38 Закону строку, кредитор - Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників податків у м.Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів звернулася до суду із заявами №13003/10/10 від 18.12.13р. та №13291/10 від 23.12.13р. про визнання поточних кредиторських вимог до боржника на загальну суму 7331508,97грн.

Свої вимоги кредитор обґрунтовує наявністю заборгованості боржника перед бюджетом на загальну суму 7331508,97грн., з яких:

- 620240,52грн. - орендна плата (плата за землю);

- 2187068,00грн. - податок на додану вартість;

- 2253,13грн. - екологічний податок;

-82648,25грн. - пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності за невиконання зобов'язань; штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, і порушення норм регулювання норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстрів розрахункових операцій у сфері торгівлі; надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об'єктах; податок на доходи фізичних осіб (на підставі акту перевірки №98/15-17-4-32329513 від 14.02.13р.);

- 213,72грн. - пеня за несвоєчасне перерахування податку на доходи фізичних осіб (на підставі акту перевірки №253/15-17-4 від 03.04.14р.);

- 4439085,35грн.- єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно відзиву ліквідатора №34.12-177 від 20.01.14р. вимоги кредитора визнані частково на суму 2654501,42грн., з яких: 465180,29грн. - орендна плата за період з 10.01.13р. по 09.10.13р., 2187068,00грн. - податок на додану вартість, 2253,13грн. - екологічний податок; вимоги кредитора заявлені на підставі акту №98/15-17-4-32329513 від 14.02.13р. не визнані ліквідатором, оскільки вони заявлені за період ІІ-ІІІ квартал 2012р., тобто до порушення провадження у справі про банкрутство, та в силу Закону вважаються погашеними. Вимоги зі плати штрафних санкцій не визнані з посиланням на ч.3 ст.19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції Закону від 22.12.2011р., постанову Верховного Суду України від 01.10.2013р. по справі №3-27гс13 як такі, що нараховані під час дії мораторію.

У відзиві №34.12-179 від 20.01.14р. ліквідатор висловив свою думку про неможливість розгляду заяви Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м.Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів №13291/10/10 від 23.12.13р. до прийняття господарським судом Донецької області рішення по заяві Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Донецька №21269/08 від 20.11.13р.

Заявлені кредитором вимоги в розмірі 2187068,00грн. (заборгованість боржника з податку на додану вартість) за період січень, травень-серпень 2013 року виникли після порушення провадження у даній справі та є поточними, підтверджені наданими суду податковими деклараціями з податку на додану вартість і визнані ліквідатором.

Суд визнає обґрунтованими та доведеними поточні вимоги кредитора зі сплати податку на додану вартість в сумі 2187068,00грн.

Заявлені кредитором вимоги в розмірі 2253,13грн. (заборгованість боржника з екологічного податку) за період IV квартал 2012 року (граничний термін сплати 19.02.13р.), І квартал 2013 року виникли після порушення провадження у даній справі та є поточними, підтверджені наданими суду податковими деклараціями екологічного податку і визнані ліквідатором.

Суд визнає обґрунтованими та доведеними поточні вимоги кредитора зі сплати екологічного податку в сумі 2253,13грн.

Стосовно вимог кредитора з орендної плати в сумі 620240,52грн., суд зазначає наступне:

Кредитором заявлено вимоги в розмірі 620240,52грн., що виникли на підставі податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2013 рік та складаються з плати за землю за період з січня по грудень 2013 року.

Відповідно до ч. 285.1 ст. 285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Згідно з ч. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Податкова декларація з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2013 рік була подана боржником 01.02.2013р. із самостійно визначеними зобов'язаннями зі сплати орендної плати на 2013рік щомісячно в розмірі 51686,71грн.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Разом з тим, цей кодекс не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (ст. 1 Податкового кодексу України).

Таким чином, правовідносини, які виникли між кредитором та боржником з приводу заявлених Інспекцією кредиторських вимог зі сплати орендної плати регулюються Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції від 30.06.1999р.) з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав; поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, можуть пред'явити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури; у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Таким чином, в ліквідаційній процедурі пред'являються вимоги, що виникли під час провадження у справі про банкрутство, тобто в процедурах розпорядження майном боржника та санації боржника.

З огляду на вищевикладене вбачається, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури (09.10.13р.) його господарська діяльність завершується і Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не передбачено виникнення нових зобов'язань зі сплати податків у підприємства-банкрута під час проведення процедури його ліквідації.

За таких обставин, суд вважає, що заявлені кредитором вимоги у розмірі 103373,42грн. - плата за землю за період з листопад-грудень 2013 року підлягають відхиленню, оскільки вони нараховані під час здійснення ліквідаційної процедури.

При цьому суд вважає безпідставними та необґрунтованими посилання ліквідатора на необхідність визнання кредиторських вимог Інспекції з орендної плати з розбивкою річної суми податку рівними частками щоденно, оскільки відповідно до ч. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. Розбивка суми податкового зобов'язання щодо плати за землю рівними частками щоденно не передбачена ані Податковим кодексом України, ані Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

З огляду на зазначене, суд визнає обґрунтованими та доведеними поточні вимоги кредитора зі сплати орендної плати за період січень-жовтень 2013 року в сумі 516867,10грн.; у визнанні вимог частково за період листопад-грудень 2013 року в сумі 103373,42грн. відмовляє.

Щодо вимог кредитора на суму 82648,25грн. (на підставі акту перевірки №98/15-17-4-32329513 від 14.02.13р.) та на суму 213,72грн. (на підставі акту перевірки №253/15-17-4 від 03.04.14р.) суд зазначає наступне:

За результатами документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Донбасаеро» (код за ) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, за період з 01.04.2011 по 30.09.2012 Інспекцією встановлено порушення боржником ст.ст. 1,2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті»; п. 31, 32 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Нацбанку України від 15.12.2004 №637; підпункту 242.1.3 п.242.1 ст.242, ст.243 Податкового кодексу України; п. 164.6 ст.164 Податкового кодексу України, про що складено акт перевірки №98/15-17-4-32329513 від 14.02.13р.

Відповідно до п.п 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, якщо дані перевірок результатів діяльності платника, свідчать про заниження суми його податкових зобов'язань.

Пунктом 86.8 статті 86 Податкового кодексу України передбачено, що податкове повідомлення - рішення приймається контролюючим органом (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки.

З урахуванням встановлених в ході перевірки порушень Інспекцією прийняті податкові повідомлення - рішення №/5777/10/15-17-4, №/5780/10/15-17-4, №/5780/10/15-17-4, №/5782/10/15-17-4 від 28.02.13р., які направлені боржнику та отримані ним 05.03.2013р.

Відповідно до п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 ст.54 цього кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення - рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Боржником процедура оскарження рішення контролюючого органу не проводилася, а тому граничний строк сплати узгоджених податкових зобов'язань становив 15.03.2013р.

Суд не приймає заперечення ліквідатора щодо невизнання вимог кредитора в цій частині як таких, що заявлені за період ІІ-ІІІ квартал 2012р., оскільки вказані вимоги Інспекції виникли на підставі акту перевірки №98/15-17-4-32329513 від 14.02.13р., тобто після порушення провадження у даній справі, строк виконання яких настав 15.03.13р., а тому вони є поточними.

Заявлені кредитором вимоги в розмірі 82648,25грн. підтверджені наданими суду податковими повідомленнями - рішеннями №/5777/10/15-17-4, №/5780/10/15-17-4, №/5780/10/15-17-4, №/5782/10/15-17-4 від 28.02.13р. та іншими документами.

Заявлені кредитором вимоги по пені за несвоєчасне перерахування податку на доходи фізичних осіб у розмірі 213,72грн. нараховані на підставі акту перевірки №253/15-17-4 від 03.04.14р. в процедурі розпорядження майном боржника та підтверджені матеріалами справи.

Таким чином суд визнає обґрунтованими та доведеними поточні вимоги кредитора на суму 82861,97грн.

При цьому суд вважає безпідставним та необґрунтованим посилання ліквідатора на ч.3 ст.19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції Закону від 22.12.2011р., постанову Верховного Суду України від 01.10.2013р. по справі №3-27гс13 як доводи невизнання вимог кредитора зі сплати штрафних санкцій з огляду на наступне:

Мораторій на задоволення вимог кредиторів у даній справі введений ухвалою суду від 10.01.13р. на підставі норм Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції Закону від 30.06.1999р., а тому посилання ліквідатора на ч.3 ст.19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції Закону від 22.12.2011р. в даному випадку є безпідставним.

В постанові Верховного Суду України від 01.10.2013р. по справі №3-27гс13 зроблено висновок про загальну заборону нарахування штрафу і пені упродовж дії мораторію на задоволення вимог кредиторів. Також зазначено, що боржник повинен виконувати зобов'язання, що виникли після введення мораторію.

В силу приписів ст.12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції Закону від 30.06.1999р. протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

Таким чином, з моменту введення мораторію боржник не може виконувати як грошових зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), що виникли до введення мораторію, так і заходів, спрямованих на забезпечення їх виконання.

Однак, заявлені кредитором вимоги по сплаті штрафних санкцій виникли на підставі актів перевірок в процедурі розпорядженням майном боржника та не пов'язані з виконанням боржником грошових зобов'язань, що виникли до введення мораторію у даній справі.

Стосовно вимог кредитора по єдиному соціальному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 4439085,35грн., суд зазначає наступне:

Законом України від 04.07.2013 №406-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи», який набрав чинності 11.08.2013, внесено зміни до Закону України від 8 липня 2010 року N 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Вказаним Законом врегульовано питання щодо передачі функцій з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від Пенсійного фонду України до Міністерства доходів і зборів України.

Статтею 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначено, що проводити перевірки на підприємствах, в установах і організаціях, у фізичних осіб, застосовувати фінансові санкції та стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску, віднесено до обов'язку органів доходів і зборів.

Згідно з п. 4 Прикінцевих положень Закону №406-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи» Пенсійний фонд України протягом десяти днів з дня набрання чинності цим Законом передає центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, реєстр страхувальників станом на дату набрання чинності цим Законом.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону №406-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи» процедури адміністрування, які здійснюють органи доходів і зборів поширюються на періоди до набрання чинності цього Закону.

Згідно правової позиції Вищого господарського суду України, викладеній в п.10 Інформаційного листа №01-06/606/2013 від 28.03.2013р. (із змінами та доповненнями, внесеними Інформаційним листом ВГСУ від 07.08.2013 №01-06/1149/2013, від 26.12.13р. №01-06/1862/2013), з 11.08.2013р. право звертатися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування мають органи доходів і зборів, а не органи Пенсійного фонду України. У разі подання органами Пенсійного фонду України заяви про порушення провадження у справі про банкрутство за вимогами зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування суд має відмовляти в прийнятті такої заяви згідно з пунктом 1 частини першої статті 62 ГПК.

Таким чином суд визнає обґрунтованим звернення кредитора - Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів з вимогами до боржника по єдиному соціальному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Щодо розміру заявлених вимог суд зазначає наступне:

Згідно листа Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Донецька №20209/02 від 25.10.13р., що адресоване заступнику начальника Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів, заборгованість боржника по єдиному соціальному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування становить 4439085,35грн.

В той же час згідно акту звірення розрахунків за нарахованим та сплаченим єдиним внеском на 31.10.13р., складеного при проведенні звірки розрахунків між боржником та УПФУ в Київському районі м.Донецька, сума боргу боржника по єдиному соціальному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування становить 3584284,63грн. Заборгованість боржника в даному розмірі також підтверджена в заяві Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Донецька №21269/08 від 20.11.13р. та визнана ліквідатором в повному обсязі.

За таких обставин, суд визнає обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню поточні вимоги кредитора по єдиному соціальному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 3584284,63грн., у визнанні вимог частково на суму 854800,72грн. відмовляє за недоведеністю.

З огляду на вищевказане, суд визнає вимоги кредитора Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м.Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів в сумі 6373334,83грн. обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторів у відповідності з ч.1 ст.45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»; у визнанні вимог частково на суму 958174,14грн. відмовляє за недоведеністю.

Керуючись п.1-1 Розділу Х «Прикінцеві та перехідні положення», ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції Закону від 30.06.1999р., ст.ст. 1, 2, 23, 38, 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції Закону від 22 грудня 2011 року N 4212-VI, ст.ст. 4-1, 33, 43, 86 ГПК України, господарський суд

У Х В А Л И В:

Визнати грошові вимоги Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м.Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів частково на суму 6373334,83грн.

Відмовити Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників податків у м.Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів у визнанні грошових вимог до боржника частково на суму 958174,14грн.

Ліквідатору включити до реєстру вимог кредиторів вимоги Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м.Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів в порядку черговості, встановленої ч.1 ст.45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Суддя С.С. Тарапата