ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.06.2014 Справа № 905/7280/13

Суддя господарського суду Донецької області Бойко І.А. при секретарі судового засідання Буховець С.А. розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля, м.Павлоград, Дніпропетровська область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Істтехкомплект Україна, м.Донецьк

про стягнення 7600грн. 00коп.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю №ББУ/ПУ89/ВП/14 від 02.01.2014р.

від відповідача: не зявився;

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство ДТЕК Павлоградвугілля, м.Павлоград, Дніпропетровська область звернувся до господарського суду Донецької області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Істтехкомплект Україна, м.Донецьк, про стягнення штрафу в сумі 7600,00грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 16.12.2013р., яке залишено без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 28.01.2014р. у позові було відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.04.2014р. рішення господарського суду Донецької області від 16.12.2013р. та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 28.01.2014р. були скасовані, а справу направлено до господарського суду на новий розгляд.

В поставі Вищого господарського суду України зазначено, що господарськими судами при вирішенні справи не була надана оцінка актам огляду ланцюгу від 21.03.2013р., від 29.03.2013р., від 05.04.2013р., акту ідентифікації ланцюгу від 11.04.2013р., а також акту №5582-зміна «Спільне приймання продукції за якістю» та не зясовані підстави поставки відповідачем ланцюгу у серпні 2013р. Крім того поза увагою залишилося листування сторін про повернення дефектного ланцюгу та про недоцільність його ремонту.

Відповідно до ст. 111-12 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться в у постанові касаційної інстанції, є обовязковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем своїх зобовязань за договором №ПУ-560/1 від 24.06.2011р. в частині дотримання строків заміни неякісної продукції.

Відповідач у судове засідання не зявився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином. У відзиві на позовну заяву від 05.11.2013р. та в письмових поясненнях від 26.11.2013р. та від 16.12.2013р. проти позову заперечує та посилається на недоведеність факту постачання неякісного товару саме відповідачем та, як наслідок, відсутність підстав для застосування відповідальності у вигляді накладення штрафу.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані документи, господарським судом ВСТАНОВЛЕНО.

24.06.2011р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Істтехкомплект» (Постачальник) та Публічним акціонерним товариством «ДУЕК Павлогрдвугілля» (Покупець) був укладений договір №ПУ-560/1, згідно умов якого відповідач (постачальник) зобовязався поставити у власність позивача (покупця) продукцію та обладнання виробничо-технічного призначення (продукцію), в асортименті, кількості, в строки, за ціною та з якісними характеристиками, узгодженими сторонами в даному договорі та специфікаціях, які є невідємними частинами до даного договору.

Позивач (покупець) зобовязався прийняти у власність продукцію та своєчасно оплатити її вартість у відповідності з умовами договору. (п.1.2 договору №ПУ-560/1 від 24.06.2011р.).

За приписом п.2.1 договору №ПУ-560/1 від 24.06.2011р. якість та комплектність продукції, що постачається, мають відповідати нормам, стандартам якісних показників та технічним вимогам, які встановлені діючими нормативними актами України та умовами даного договору до кожного виду продукції.

Згідно з п.2.3 договору №ПУ-560/1 від 24.06.2011р. постачальник гарантує якість продукції на протязі гарантійного строку, встановленого до відповідного виду продукції, її відповідність діючим нормам ДСТ (ТУ) України та відповідає перед покупцем по всім гарантійним зобовязанням. Гарантія розповсюджується на всі складові вузли, частини та механізми продукції, яка поставляється постачальником, за умови дотримання покупцем встановлених вимог та норм експлуатації відповідної продукції та відсутності механічних ушкоджень на ній.

Пунктом 2.4 договору №ПУ-560/1 від 24.06.2011р. передбачено, що у випадку виявлення прихованих недоліків продукції (неякісності) має бути складений відповідний акт протягом 5 днів з моменту виявлення таких недоліків, з обовязковою присутністю уповноважених представників постачальника та покупця. Прихованими недоліками є такі недоліки, які не могли бути виявлені при звичайній для даного виду продукції перевірці та виявлені лише в процесі обробки, підготовки до монтажу, в процесі монтажу, іспитів, використання та зберігання продукції.

Відповідно до п.2.6 договору №ПУ-560/1 від 24.06.2011р. у разі виходу з ладу продукції протягом гарантійного терміну, відповідач за свій рахунок на вибір позивача, або усуває виявлені недоліки шляхом ремонту, або здійснює заміну її новою доброякісною продукцією протягом 14 днів з моменту письмового звернення позивача.

Ремонт та заміна продукції в період гарантійного строку підтверджується відповідним актом, складеним представниками сторін (п.2.7. договору).

За умовами п. 3.1 договору, поставка продукції проводиться партіями в асортименті, кількості, за цінами, з якісними характеристиками та в строки, узгоджені сторонами у специфікаціях до цього договору.

Умови поставки продукції - DDP, згідно Інкотермс-2000, якщо інше не обумовлено в відповідних специфікаціях до цього договору. Місце пункту призначення зазначається сторонами в відповідних специфікаціях до договору (п. 3.2. договору).

Відповідно до п.3.3 договору, в якості доказів поставки постачальник зобовязаний надати покупцю наступні товарно-супровідні документи:

- рахунок-фактуру;

- податкову накладну;

- відповідні товарно-супровідні документи;

- сертифікат якості та технічний паспорт;

- сертифікат відповідності (у випадку, якщо продукція підлягає обовязковій сертифікації).

Згідно п. 3.4 договору, датою поставки вважається дата, зазначена представником покупця на відповідних товарно-супровідних документах, що надаються постачальником про прийняття продукції.

Відповідно до п.5.4 договору, у випадку не виконання або прострочки виконання постачальником взятих на себе зобовязань, відповідно до п.2.6 договору, постачальник сплачує покупцю неустойку у вигляді штрафу у розмірі 5% від вартості не заміненої / не відремонтованої продукції, і крім того, відшкодовує всі понесені покупцем збитки, спричинені затримкою виконання постачальником зобовязань за вказаним договором.

Згідно п. 7.1 договору, договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Сторони прийшли до згоди, що у випадку належного виконання обома сторонами своїх зобовязань, строк дії договору встановлюється до 31.12.2012р. включно. У випадку невиконання (неналежного виконання) сторонами своїх зобовязань по даному договору, строк дії договору продовжується до повного виконання сторонами всіх прийнятих на себе зобовязань.

01.07.2011року сторонами підписана Специфікація до договору №ПУ-560 від 24.06.2011 року, якою сторони погодили поставку товару із зазначенням його найменування, кількісних, якісних показників, ціни, строків поставки.

На виконання умов договору, відповідач передав, а позивач прийняв продукцію, а саме: ланцюг скребковий МП2.15.00.000 Б-01 у кількості 1шт. всього на суму 152000,00грн., що підтверджується видатковою накладною №РН-0000009 від 30.01.2012 р.

Як зазначає позивач у позові, під час гарантійної експлуатації в період з 01.03.2013р. по 18.03.2013р. були неодноразові випадки виходу з ладу ланцюга скребкового МП2.15.00.000.Б-01.

Актом №1/4 огляду ланцюга скребкового МП2.15.00.000Б-01 зав. №12/10 від 21.03.2013р., складеного комісією у складі представників ПСП Шахтоуправління Павлоградське, ПАТ ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ, ТОВ ІСТТЕХКОМПЛЕКТ УКРАЇНА встановлено, що руйнування проушин МП2.15.10.201А у кількості 5 елементів сталося внаслідок неякісного лиття, а також представники ТОВ ІСТТЕХКОМПЛЕКТ УКРАЇНА заявили, що вказаний виріб поставлений іншим постачальником.

29.03.2013 р. комісією у складі представників позивача, ТОВ Інком Техніка та ТОВ Техно-Вертикаль складено акт №1/6 огляду ланцюга скребкового МП2.15.00.000Б-01, згідно якого вихід з ладу ланцюга скребкового визнано гарантійним випадком, а виявлені руйнування ланцюга - прихованими недоліками, які виявлені в процесі експлуатації. Одночасно, згідно вказаного акту ТОВ Інком Техніка не визнало досліджуваний ланцюг ланцюгом, що був поставлений ТОВ Інком Техніка.

Згідно акту №1/8 дослідження ланцюга МП2.15.00.000Б-01 від 05.04.2013р., складеного комісією у складі представників позивача, ТОВ Інком Техніка, ТОВ Техно-Вертикаль та ТОВ ІСТТЕХКОМПЛЕКТ УКРАЇНА, встановлено відсутність можливості визначення постачальника ланцюга скребкового внаслідок відсутності конструкторської документації.

11.04.2013 р. комісією у складі представників позивача, ТОВ Інком Техніка та ТОВ ІСТТЕХКОМПЛЕКТ УКРАЇНА складено акт №1/9 ідентифікації ланцюга скребкового МП2.15.00.000Б-01, згідно якого встановлено постачальника ланцюга скребкового - ТОВ ІСТТЕХКОМПЛЕКТ УКРАЇНА та зобовязано останнього провести заміну дефектного ланцюга в строк до 26.04.2013р. згідно гарантійних зобовязань. Даний акт був підписаний представником ТОВ «Істтехкомплект Україна» менеджером ОСОБА_2, який діяв на підставі довіреності №б/н від 10.04.2013р. (а.с. 66) без заперечень та зауважень.

Листом від 12.04.2013р. директор ТОВ «Істтехкомплект Україна» просив позивача передати 12.04.2013р. дефектний ланцюг МП2.15.00.000.Б-01 для подальшої гарантійної заміни та видав довіреність №б/н від 12.04.2013р., якою уповноважив ОСОБА_2 здійснити гарантійну заміну ланцюга скребкового МП2.15.00.000.Б-01 на ПСП «ШУ Павлоградське» ПАТ «ДУЕК Павлоградвугілля».

Листом №20130426-1 від 26.04.2013р. відповідач повідомив позивача, що підприємство ТОВ «Істтехкомплект Україна» прийняло рішення відмовити від надання гарантійного ремонту ланцюга скребкового МП2.15.00.000-01, оскільки це є недоцільним та зобовязалося виготовити повністю новий ланцюг.

Листом №20130515 від 15.05.2013р. відповідач зазначив, що відповідно до листа №20130426-1 від 26.04.2013р. поставка ланцюга скребкового МП2.15.00.000-01 буде здійснена до 07.06.2013р.

01.08.2013 р. позивач надіслав на адресу постачальника претензію за вих. №4492 з вимогою в семиденний строк з дня направлення цієї претензії замінити ланцюг скребковий МП2.15.00.000.Б-01 на якісний та впродовж 10 календарних днів сплатити штраф у розмірі 7600,00грн.

Відповідно до акту №5582-Заміна відповідачем 02.08.2013р. була здійснена заміна ланцюга скребкового МП2.15.00.000 Б-01 зав.№118.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю з огляду на наступне.

Згідно приписів частини 2 статті 11 ЦК України та ст.174 ГК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до вимог ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 статті 67 Господарського кодексу України передбачено, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

Відповідно до вимог ст.509 Цивільного кодексу України та ст.173 Господарського кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Частиною першою статті 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до вимог статті 610 Цивільного кодексу України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Приписами ст.627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до вимог передбачених ст.ст.546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, в тому числі неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

За змістом ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі сплата неустойки, що узгоджується із ч.1 ст.550 Цивільного кодексу України. Аналогічні положення закріплені і в ст.ст.216, 217 Господарського кодексу України.

Частиною першою статті 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд дійшов висновку, що матеріалами справи, а саме актом №1/9 від 11.04.2013р. підтверджується, що постачальником ланцюга скребкового МП2.15.00.000Б-01, який вийшов із ладу, є саме відповідач ТОВ «Істтехкомплект Україна». Крім того саме цим актом був визнаний факт виходу продукції із ладу в гарантійний період та відповідно до п. 2.6. договору визначений 14-денний строк, а саме до 26.04.2013р. для гарантійної заміни продукції. Вказаний акт був підписаний уповноваженим представником позивача ОСОБА_2, який діяв на підставі довіреності №б/н від 10.04.2013р. без заперечень та зауважень.

Заперечення відповідача щодо підписання даного акту неповноважним представником судом не приймаються, оскільки всупереч вимог ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України жодних доказів в підтвердження викладених у запереченнях обставин відповідачем до матеріалів справи не надано, внаслідок чого вказані посилання відповідача суд вважає безпідставними та необґрунтованими.

Крім того факт визнання відповідачем, що саме він є постачальником спірної продукції та обовязоку ремонту або заміни несправної продукції протягом гарантійного терміну підтверджується низкою документів, а саме: актом №1/9 ідентифікації ланцюга скребкового МП2.15.00.000Б-01 від 11.04.2013р., листом №20130426-1 від 26.04.2013р. листом від 12.04.2013р., листом №20130515 від 15.05.2013р. відповідно до яких директор підприємства замість ремонту ланцюга запропонував його заміну та актом №5582-Заміна відповідно до якого відповідачем 02.08.2013р. була здійснена безпосередньо заміна ланцюга скребкового МП2.15.00.000 Б-01.

Таким чином наданими до матеріалів справи документами підтверджується факт поставки спірного ланцюга саме відповідачем, факт виходу із ладу поставленої продукції у гарантійний період та обовязок відповідача на ремонт або заміну продукції протягом гарантійного строку.

Щодо заперечень відповідача відносно відсутності письмового звернення позивача для проведення ремонту або заміни продукції, а також висновок відповідача про відсутність строку відрахування 14 днів, протягом яких відповідач був зобовязаний здійснити гарантійний ремонт або заміну продукції господарський суд зазначає наступне.

Підписання відповідачем акту №1/9 ідентифікації ланцюга скребкового МП2.15.00.000Б-01 від 11.04.2013р. господарський суд вважає належним письмовим повідомленням відповідача про вихід ланцюга із ладу та обовязок гарантійної заміни продукції відповідно до п. 2.6. договору. Крім того, будь-яких заперечень або зауважень представником відповідача на зазначеному акті зафіксовано не було.

Заміну ланцюга скребкового МП2.15.00.000 Б-01 відповідач здійснив 02.08.2013р., що підтверджується актом №5582-Заміна, таким чином суд дійшов висновку що з 26.04.2013р. відповідач вважається боржником, який прострочив виконання зобовязання.

Щодо актів огляду ланцюгу скребкового МП2.15.00.000Б-01 від 21.03.2013р., 29.03.2013р., 05.04.2013р., яким за висновком Вищого господарського суду України не було надано належної оцінки, господарський суд зазначає, що саме цими актами комісією у складі працівників позивача, ТОВ «Істтехкомплект Україна», ТОВ Інком Техніка та ТОВ Техно-Вертикаль було встановлено вихід з ладу ланцюга скребкового, визнано гарантійним випадком. Одночасно, згідно акту від 29.03.2013р. ТОВ Інком Техніка не визнало досліджуваний ланцюг ланцюгом, що був поставлений ТОВ Інком Техніка.

Відповідно до вимог передбачених пунктом 4 частини 3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є - змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 4-3 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності..

Згідно вимог передбачених ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтями 33, 34 ГПК України встановлено, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог передбачених ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги належним чином доведеними, обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору у відповідності до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі вищенаведеного, згідно ст.ст. 11, 202, 509, 526, 546, 549-550, 610-612, 626, 627, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 67, 173-174, 193, 216-217, 230, 231 Господарського кодексу України, керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля, м.Павлоград, Дніпропетровська область до Товариства з обмеженою відповідальністю Істтехкомплект Україна, м.Донецьк, про стягнення штрафу в сумі 7600,00грн., задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Істтехкомплект Україна (83018, м. Донецьк, Путилівська роща, 5-а, р/р №5000 в ПАТ «Донгорбанк», м. Донецьк, , МФО 334970) на користь Публічного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля» (51400, Дніпропетровська область. м. Павлоград, вул.. Леніна, 76, р/р №9300 в АТ «УкрСибБанк», м. Харків, МФО 351005, ) штраф в сумі 7600,00грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1720,50грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його прийняття

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя І.А. Бойко