ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

04.07.2014 р. № 905/4004/14 Господарський суд Донецької області у складі судді Бокової Ю.В.

розглянувши матеріали за позовною заявою: ОСОБА_1, м. Донецьк

до відповідача: Колективного сільськогосподарського підприємства «Широкий», м. Донецьк

про визнання дійсним рішення Виконавчого комітету Донецької міської ради № 201 від 16.05.2000 р.

03.04.2014 р. господарським судом Донецької області отримана позовна заява третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_1, м. Донецьк до Колективного сільськогосподарського підприємства «Широкий», м. Донецьк про визнання дійсним рішення Виконавчого комітету Донецької міської ради № 201 від 16.05.2000 р.

При поданні до господарського суду Донецької області позовної заяви позивачами не дотримано вимог ст.ст. 1, 12, 21, 62 ГПК України.

Так, відповідно до ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (в тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу субєкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є субєктами підприємницької діяльності.

Пунктом 4 ст. 12 ГПК України передбачено, що господарським судам підвідомчі справи, які виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що повязані з створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Корпоративні права це права особи, частка якої визначається в статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

За змістом п. 4 ст. 12 ГПК України учасником (стороною) корпоративного спору завжди є учасник (засновник, акціонер) господарського товариства, в тому числі, який вибув.

Отже, позивач не відносяться до кола осіб, які мають право на звернення до господарського суду в розумінні ст.ст. 1, 12 ГПК України.

Проте, зазначена особа може звернутися зі своїми вимогами до суду загальної юрисдикції.

Статтею 62 ГПК України передбачено, що суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо, зокрема, заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

За таких обставин, позов третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_1, м. Донецьк до Колективного сільськогосподарського підприємства «Широкий», м. Донецьк про визнання дійсним рішення Виконавчого комітету Донецької міської ради № 201 від 16.05.2000 р., не підлягає розгляду в господарських судах, та відповідно до ч. 1 ст. 62 ГПК України суд відмовляє у прийнятті позовної заяви.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст.ст. 1,12, 62, 86, 87 ГПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у прийнятті позовної заяви третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_1, м. Донецьк до Колективного сільськогосподарського підприємства «Широкий», м. Донецьк про визнання дійсним рішення Виконавчого комітету Донецької міської ради № 201 від 16.05.2000 р.

Додаток: позовна заява з додатками на 2 аркушах.

Суддя Ю.В. Бокова