ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.06.2014 Справа № 905/2868/14

Суддя господарського суду Донецької області Бойко І.А. при секретарі судового засідання Буховець С.А. розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ІВС», м. Дружківка, Донецька область

до відповідача: Відділу освіти Амвросіївської районної державної адміністрації, м. Амвросіївка, Донецька область

про стягнення заборгованості у розмірі 33741,61грн.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю №б/н від 09.01.2014р.;

від відповідача: не зявився;

До господарського суду Донецької області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ІВС», м. Дружківка, Донецька область з позовними вимогами до Відділу освіти Амвросіївської районної державної адміністрації, м. Амвросіївка, Донецька область про стягнення заборгованості в розмірі 33741,61грн., а саме 32847,72грн. основного боргу, 3% річних у розмірі 401,17грн., інфляційних витрат у розмірі 492,72грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору №09/13/1 від 20.09.2013р., видаткову накладну №664 від 25.09.2013р. та акт звірки станом на 01.11.2013р.

28.05.2014 р. через канцелярію суду представник відповідача надав відзив на позовну заяву №08/1-412 від 21.05.2014р., в якому підтверджує факт отримання товару від позивача за договором №09/13/1 від 20.09.2013р., а також підтверджує наявність заборгованості за отриманий товар, у звязку із відсутністю фінансування з державного бюджету.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за відсутністю представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані документи, господарським судом ВСТАНОВЛЕНО.

20 вересня 2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІВС» (Продавець) та відділом освіти Амвросіївської районної державної адміністрації (Покупець) був укладений договір №09/13/1, за умовами якого (п. 1.1. договору) продавець продає, а покупець приймає та розраховується за товар.

Найменування, кількість, ціна та загальна сума товару зазначена в п. 1.1.1. договору. Загальна сума поставки складає 32847,72грн. в т.ч. ПДВ 5474,62грн.

Відповідно до п. 2.2. Покупець зобовязався оплатити вартість отриманого товару.

Згідно п. 3.2. договору датою поставки товару вважається дата підписання сторонами видаткової накладної. Строк поставки 10 календарних днів з моменту підписання договору (п. 3.4. договору).

За приписами п. 4.1. сума договору складає 32847,72грн., в т.ч. ПДВ 5474,62грн.

Пунктом 4.3. договору встановлено, що розрахунок покупця з продавцем за поставлений товар, здійснюється протягом 30 календарних днів з дати поставки товару.

Даний договір набирає чинності з моменту підписання його обома сторонами та діє до 31.12.2013р. (п. 9.1. договору). Договір підписано обома сторонами та скріплено печатками підприємств.

На виконання умов зазначеного договору позивач поставив відповідачу продукцію на загальну суму 32847,72грн.

Факт поставки продукції та, відповідно, факт її прийняття з боку відповідача підтверджується видатковою накладною №664 від 25.09.2013р., належним чином засвідчена копія якої міститься у матеріалах справи.

Означена видаткова накладна підписана представником відповідача за довіреністю №43 від 25.09.2013р., та засвідчена печаткою на підтвердження прийому товару.

Між сторонами був складений та підписаний акт звірки взаєморозрахунків, відповідно до якого покупець підтвердив наявність заборгованості за поставлений товар станом на 01.11.2013р. у розмірі 32847,72грн. Акт підписано обома сторонами та скріплено печатками підприємств.

За розрахунком позивача, у зв'язку із невиконанням відповідачем умов договору за останнім утворилася заборгованість, яка на момент звернення до суду із позовом складає 32847,72грн., що стало підставою для нарахування 3% річних в сумі 401,17грн. та інфляційних витрат в сумі 492,72грн.

Господарський суд приймає до уваги, що покупцем при отриманні товару не подавалося жодних заперечень щодо неналежності виконання постачальником прийнятих за Договором зобовязань з поставки товару.

Оскільки суду не надано доказів незгоди відповідача щодо належності виконання позивачем прийнятих на себе згідно Договору зобовязань, не надано доказів відмови від цього товару та прийняття його у встановленому порядку, суд дійшов висновку, що свої зобовязання позивач виконав у відповідності з умовами Договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Стаття 193 Господарського кодексу України передбачає, субєкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст. 526 Цивільного кодексу України. Так, зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно умовам договору та вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у разі відсутності таких умов і вимог згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно ставляться.

За своєю правовою природою договір, укладений між позивачем та відповідачем, є договором поставки продукції.

За приписами п.п.1,2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України передбачено, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За умов п. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Стаття 692 ЦК України визначає обовязок Покупця оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

В порушення умов договору, вимог зазначених статей Цивільного та Господарського кодексів України відповідач не оплатив отриманий товар.

Таким чином, станом на дату подачі позовної заяви, 24.04.2014 р., розмір основного боргу становив 32847,72грн.

Як вбачається із матеріалів справи відповідач свої зобовязання за договором №09/13/1 від 20.09.2013р. належним чином не виконав, отриманий товар не оплати, у звязку з чим за відповідачем утворилася заборгованість у розмірі 32847,72грн., що підтверджується матеріалами справи.

Будь-яких документів у підтвердження відсутності заборгованості відповідачем надано не було, крім того суму боргу відповідач повністю підтвердив в акті звірки взаєморозрахунків та визнав у відзиві на позовну заяву, таким чином вимоги позивача про стягнення заборгованості у розмірі 32847,72грн. є доведеними, обґрунтованими матеріалами справи, а також такими, що підлягають задоволенню.

Окрім суми основного боргу позивачем заявлені вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 401,17грн. та інфляційних витрат в сумі 492,72грн., відповідно до умов п. 5.1. договору та приписів ст. 625 Цивільного кодексу України.

У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Боржник, що прострочив виконання грошового зобовязання, за вимогою кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням трьох відсотків річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений законом або договором.

Заявлений до стягнення розмір 3% річних в сумі 401,17грн. та розмір інфляційних витрат в сумі 492,72грн. розрахований за видатковою накладною, суд перевірив на правильність розрахунку та дійшов висновку про задоволення вимог в цій частині.

Витрати по сплаті судового збору у відповідності до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі вищенаведеного, згідно ст. ст. 625, 655, 662, 692, п.п.1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193 Господарського кодексу України, керуючись ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 80, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ІВС», м. Дружківка, Донецька область до Відділу освіти Амвросіївської районної державної адміністрації, м. Амвросіївка, Донецька область про стягнення заборгованості в розмірі 33741,61грн., а саме 32847,72грн. основного боргу, 3% річних у розмірі 401,17грн., інфляційних витрат у розмірі 492,72грн., задовольнити повністю.

Стягнути з Відділу освіти Амвросіївської районної державної адміністрації (87302, Донецька область, м. Амвросіївка, вул.. Леніна, 24, р/р №1129, №1129 в ГУ ДКСУ в Донецькій області, МФО 834016, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІВС» (84207, Донецька область, м. Дружківка, вул.. Нова, 25, п/р 6001 в ПАТ «КБ Приватбанк», МФО 335548, ) бор в сумі 32847,72грн., 3% річних у розмірі 401,17грн., інфляційні витрати у розмірі 492,72грн. та витрати по сплату судового збору в сумі 1827,00грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його прийняття

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя І.А. Бойко

Вик. ОСОБА_2

т.387-59-05