КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2014 р. Справа№ 04/14/5026/282/2011

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Остапенка О.М.

Доманської М.Л.

розглянувши апеляційну скарги Управління Пенсійного фонду

України в місті Смілі та Смілянському районі

на ухвалу господарського суду Черкаської області від 15.07.2014р.

у справі №04/14/5026/282/2011 (суддя Гура І.І.)

за заявою Управління Пенсійного фонду України в місті Смілі та

Смілянському районі

до боржника товариства з обмеженою відповідальністю "Смілапром"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 27.08.2013р. у справі №04/14/5026/282/2011 задоволено заяву арбітражного керуючого Занька М.М. від 09.08.2013р. №939 про стягнення оплати послуг ліквідатора ТОВ "Смілапром" з кредиторів боржника: стягнуто з Управління пенсійного фонду України в місті Сміла та Смілянському районі на користь ліквідатора банкрута 13838,44 грн., з ПАТ "Черкасиобленерго" - 7088,11 грн., з Смілянського міськрайонного центру зайнятості - 1667,45 грн., з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Черкаській області - 1513,00 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.11.2013р. ухвала господарського суду Черкаської області від 27.08.2013р. залишена без змін. Постановою Вищого господарського суду України від 05.02.2014р. постанова Київського апеляційного господарського суду від 12.11.2013р. та ухвала господарського суду Черкаської області від 27.08.2013р. залишені без змін.

На виконання вказаної вище ухвали господарського суду Черкаської області від 27.08.2013р. у справі №04/14/5026/282/2011 господарським судом Черкаської області 04.12.2013р. видано наказ. Управлінням Пенсійного фонду України в місті Смілі та Смілянському районі неодноразово було оскаржені дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Черкаській області Міністерства юстиції України щодо відкриття виконавчого провадження на виконання вказаного вище наказу.

Так, 29.01.2014р. Управлінням Пенсійного фонду України в місті Смілі та Смілянському районі до господарського суду Черкаської області була подана скарга на дії органів державної виконавчої служби, у якій скаржник просив скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Черкаській області Яжука С.С. про відкриття виконавчого провадження від 06.12.2013р., винесену на підставі наказу господарського суду Черкаської області №04/14/5026/282/2011 від 04.12.2013р., зазначаючи про протиправний та необґрунтований характер постанови, посилаючись на те, що Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади та входить до системи органів виконавчої влади, тому наказ суду підлягає виконанню не органами ДВС, а органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

27.02.2014р. Управлінням Пенсійного фонду України в місті Смілі та Смілянському районі до господарського суду Черкаської області подано заяву про відмову від вказаної вище скарги, оскільки виконавче провадження було завершено постановою державного виконавця від 28.01.2014р. - ухвалою господарського суду Черкаської області від 28.02.2014р. залишено без розгляду скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Смілі та Смілянському районі на дії органів державної виконавчої служби.

18.03.2014р. до господарського суду Черкаської області надійшла скарга Управління Пенсійного фонду України в місті Смілі та Смілянському районі Черкаської області на дії органів державної виконавчої служби, у якій скаржник просив суд скасувати постанову головного державного виконавця Яжука С.С. відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Черкаській області про відкриття виконавчого провадження від 14.02.2014р., винесену на підставі наказу господарського суду Черкаської області №04/14/5026/282/2011 від 04.12.2013р., зазначаючи про протиправний та необґрунтований характер постанови, з підстав, про які було зазначено вище.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 28.04.2014р. у справі №04/14/5026/282/2011 відмовлено у задоволенні скарги Управління Пенсійного фонду України в місті Смілі та Смілянському районі Черкаської області на дії органів Державної виконавчої служби. Ухвала набула чинності.

12.06.2014р. до господарського суду Черкаської області знову надійшла скарга Управління Пенсійного фонду України в місті Смілі та Смілянському районі Черкаської області на дії органів державної виконавчої служби, у якій скаржник просив суд скасувати постанову головного державного виконавця Яжука С.С. відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Черкаській області про відкриття виконавчого провадження від 08.05.2014р., винесену на підставі наказу господарського суду Черкаської області №04/14/5026/282/2011 від 04.12.2013р.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 15.07.2014р. у справі №04/14/5026/282/2011 відмовлено у задоволенні скарги (від 10.06.2014р. за вих. №6119/08) Управління Пенсійного фонду України в місті Смілі та Смілянському районі Черкаської області на дії органів Державної виконавчої служби.

Не погодившись, Управління Пенсійного фонду України в місті Смілі та Смілянському районі Черкаської області звернулось до Київського апеляційного господарського суду, подавши апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Черкаської області від 15.07.2014р. у справі №04/14/5026/282/2011, в якій просить скасувати оскаржену ухвалу та прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу, скасувати постанову державного виконавця Яжука С.С. відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Черкаській області Міністерства юстиції України про відкриття виконавчого провадження від 08.05.2014р., винесену на підставі наказу господарського суду Черкаської області №04/14/5026/282/2011 від 04.12.2013р.

Наводячи підстави, з яких порушено питання про перегляд оскарженої ухвали, Управління Пенсійного фонду України в місті Смілі та Смілянському районі Черкаської області (надалі - скаржник, апелянт) посилалось на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, зазначаючи про те, що наказ господарського суду від 04.12.2013р., виданий на виконання ухвали господарського суду Черкаської області від 27.08.2013р. у даній справі, підлягає виконанню не органами державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, а органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Тобто наводячи доводи, з якими раніше вже неодноразово зверталось з відповідними скаргами до господарського суду Черкаської області.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (в складі колегії суддів Верховця А.А. (головуючий), Остапенка О.М., Копитової О.С.) від 05.08.2014р. апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд скарги призначено на 19.08.2014р. Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 19.08.2014р., у зв'язку з перебуванням судді Копитової О.С. у відпустці, для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Верховця А.А., суддів Остапенка О.М., Доманської М.Л.

В судове засідання 19.08.2014р. представники сторін не з'явились, про причини відсутності суд не повідомили. Зважаючи на обмеженість строків розгляду апеляційної скарги, наявні матеріали справи, колегія суддів вважає можливим здійснити розгляд апеляційної скарги за наявними матеріалами.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав задоволення апеляційного скарги, скасування ухвали господарського суду Черкаської області від 15.07.2014р. у справі №04/14/5026/282/2011 та прийняття нового рішення у справі, з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі XII цього Кодексу. Згідно ст. 101 цього ж Кодексу, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як встановлено ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Законом та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. за №512/5 визначено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 121-2 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

На виконанні відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Черкаській області Міністерства юстиції України перебував наказ господарського суду Черкаської області №04/14/5026/282/2011 від 04.12.2013р. Враховуючи вимоги ст. 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" державним виконавцем 28.01.2014р. та 29.04.2014р. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" - наявна встановлена Законом заборона щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Враховуючи прикінцеві положення Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" 08.05.2014р. стягувач повторно звернувся до відділу примусового виконання рішень з заявою про виконання вказаного виконавчого документа.

Згідно ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; 4) в інших передбачених законом випадках.

У заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач вправі зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, місцезнаходження його майна тощо), а також шляхи отримання ним коштів, стягнутих з боржника. У заяві про відкриття виконавчого провадження щодо виконання рішення про майнове стягнення стягувач має право просити державного виконавця накласти арешт на майно та кошти боржника та оголосити заборону на його відчуження.

Під час пред'явлення виконавчого документа або його дубліката до виконання разом з ним подаються: 1) у разі виконання рішення про конфіскацію майна засудженого за вироком суду - копія опису майна і копія вироку. У разі відсутності у справі опису майна засудженого надсилається довідка про те, що опис майна не проводився; 2) у разі виконання рішення про конфіскацію майна за постановою суду - копія протоколу вилучення майна, що підлягає конфіскації, або довідка про відсутність такого майна; 3) у судових справах, за якими застосовано заходи забезпечення позовних вимог, - копії документів, що підтверджують виконання ухвали суду про забезпечення позову, у разі якщо такі заходи застосовувалися судом.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Так, державним виконавцем відповідно до ст. 19, 25 Закону України "Про виконавче провадження" за заявою стягувача відкрито відповідне виконавче провадження №43304689. При цьому згідно до п. 6 ст. 25 вказаного Закону та п.п.2-6 даної постанови сторонам роз'яснено їх права і обов'язки. Копію постанови про відкриття виконавчого провадження надіслано боржнику для виконання, стягувачу для відома 08.05.2014р. за вих. №3108/2.1-28. Державним виконавцем в адресу Управління Пенсійного фонду України в місті Смілі та Смілянському районі Черкаської області 06.06.2014р. направлено вимогу, якою зобов'язано боржника виконати рішення суду негайно та повідомити про факт виконання в письмовому вигляді до 19.06.2014р. Проте, рішення не виконано.

Таким чином, на думку колегії суддів суду апеляційної інстанції, державним виконавцем були дотримані вимоги Закону України "Про виконавче провадження", підстави для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження відсутні.

Дослідивши доводи апеляційної скарги щодо необхідності належного виконання наказу суду органами, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, а не органами державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, колегія вважає необхідним також зазначити про наступне.

Безспірне списання коштів з рахунків боржника органами Казначейства здійснюється у відповідності до порядку виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. №845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2013р. №45) (далі за текстом - Порядок). Відповідно до п. 24 Порядку стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у п. 6 цього Порядку. На ім'я Управління Пенсійного фонду України в місті Сміла та Смілянському районі в органі Казначейства відкрито лише рахунок №3719 "Рахунок для зарахування коштів, які підлягають розподілу за видами загальнообов'язкового державного соціального страхування".

Згідно п. 2.1. Положення про рух коштів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.08.2011р. №1077 та Постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2011р. №2301 (далі за текстом - Положення про рух коштів), Пенсійний фонд України та його територіальні органи відкривають в органах Державного казначейства України не бюджетні рахунки за балансовим рахунком №3719. Плану рахунків бухгалтерського обліку виконання державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Державного казначейства України від 28.11.2000р. №119, для зарахування та розподілу коштів єдиного внеску та фінансових санкцій.

Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" кошти, що надходять від сплати єдиного внеску та застосування фінансових санкцій відповідно до цього Закону, не можуть зараховуватись до Державного бюджету України, бюджетів інших рівнів та використовуються на цілі, не передбачені законодавством про загальнообов'язкове державне соціальне страхування .

Рахунки відкриті в органі Казначейства, використовуються виключно для зарахування коштів єдиного внеску, а Положенням про рух коштів не передбачено отримання, фінансування та проведення видатків зокрема щодо оплати пенсій, підвищення пенсій непрацюючим пенсіонерам, додаткових пенсій за шкоду, заподіяну здоров'ю тощо.

Фінансування пенсійних виплат та випадків на утримання органів Пенсійного фонду України проводиться не через рахунки, відкриті в органах Казначейства, а через рахунки, відкриті в банках. Пунктом 2 ст. 76 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" передбачено, що кошти Пенсійного фонду зараховуються на єдиний рахунок Пенсійного фонду і зберігаються на окремих рахунках територіальних органів Пенсійного фонду в уповноваженому банку.

Чинним законодавством не передбачено повноважень органів Казначейства на здійснення списання коштів з рахунків боржника відкритих в банківських установах, натомість такі права мають органи Державної виконавчої служби відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження". Зазначені вище доводи підтверджуються й змістом наявних у матеріалах справи (а.с. 25, 38-39, 42-43) листів Державної казначейською служби від 02.10.2013р., головного управління Державної казначейської служби України в Черкаській області від 11.02.2014р., 12.02.2014р., що, серед іншого, і не заперечується у змісті апеляційної скарги Управління Пенсійного фонду України в місті Смілі та Смілянському районі Черкаської області.

Всебічно, повно і об'єктивно розглянувши всі обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, за наслідками розгляду апеляційної скарги та перевіряння законності та обґрунтованості ухвали місцевого господарського суду у повному обсязі, повторно розглянувши справу, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду не вбачає наявності підстав задоволення апеляційної скарги, скасування оскарженого рішення і прийняття нового, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Смілі та Смілянському районі Черкаської області залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Черкаської області від 15.07.2014р. у справі №04/14/5026/282/2011 залишити без змін.

2. Матеріали справи №04/14/5026/282/2011 повернути до господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної

Повний текст постанови складено 21.08.2014р.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді О.М. Остапенко

М.Л. Доманська