ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"11" березня 2014 р.Справа № 9/81/5022-1094/2012
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гевко В.Л. розглянувши заяву Державного підприємства "Кременецьке лісове господарство", вул. Акімова, 26, м. Кременець, Тернопільської області від 28.02.2014р. №б/н (вх. №5862 від 28.02.2014р.) про відстрочку виконання рішення по справі №9/81/5022-1094/2012:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпродінвест", вул. Шевченка, 13, м. Кременець, Тернопільської області, 47003

до відповідача Державного підприємства "Кременецьке лісове господарство", вул. Акімова, 26, м. Кременець, Тернопільської області, 47000

про cтягнення заборгованості в сумі 50 550 грн. 59 коп.

За участю представників сторін:

позивача: не з'явився

відповідача (заявника): ОСОБА_1 довіреність від 29.10.2013р.

Суть справи: В провадженні господарського суду Тернопільської області знаходилась справа за позовом - Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпродінвест", вул. Шевченка, 13, м.Кременець, Тернопільської області звернулося до господарського суду з позовом до відповідача - Державного підприємства "Кременецьке лісове господарство", вул. Акімова, 26, м.Кременець, Тернопільської області про стягнення заборгованості в сумі 50 550 грн. 59 коп.

Рішенням господарського суду Тернопільської області №9/81/5022-1094/2012 від 19.11.2013р., зокрема, п. 2 резолютивної частини, вирішено стягнути з Державного підприємства "Кременецьке лісове господарство", вул. Акімова, 26, м. Кременець, Тернопільської області, 47000 (ідент. код 00993047) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпродінвест", вул. Шевченка, 13, м. Кременець, Тернопільської області, 47003 (ідент. код 32291548) - 50 550 (пятдесят тисяч пятсот п'ятдесят) грн. 59 коп. боргу, 1609 (одну тисячу шістсот дев'ять) грн. 50 коп. судового збору.

24.02.2014р. на виконання Рішення господарського суду Тернопільської області від 19.11.2013р., видано наказ.

28 лютого 2014 року Державне підприємство "Кременецьке лісове господарство", вул. Акімова, 26, м. Кременець, Тернопільської області звернулося із заявою від 28.02.2014р. №б/н (вх. №5862 від 28.02.2014р.) про відстрочку виконання рішення по справі №9/81/5022-1094/2012.

Заявник (відповідач) в судове засідання з'явився подану заяву підтримав повною мірою.

Представник відповідача по справі явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, пояснень, заперечень щодо поданої відповідачем заяви про відстрочку виконання рішення не надав.

Розглянувши матеріали справи, заяву Державного підприємства "Кременецьке лісове господарство" від 28.02.2014р. №б/н (вх. №5862 від 28.02.2014р.) про відстрочку виконання рішення по справі №9/81/5022-1094/2012, суд приходить до висновку, що дана заява задоволенню не підлягає. При цьому суд керувався наступним.

Відповідно до вимог статті 124 Конституції України, статті 115 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набули законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України і виконуються у порядку встановленому Господарським процесуальним кодексом України та Законом України „Про виконавче провадження.

Із змісту ч. 1,2,3 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання. При відстрочці або розстрочці виконання рішення, ухвали, постанови господарський суд на загальних підставах може вжити заходів до забезпечення позову. Про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку. В необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю.

Згідно п. 7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012, № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Заяву про надання відстрочки, розстрочки, зміну способу і порядку виконання рішення слід розглядати за правилами ГПК у межах розглянутої господарським судом справи. Зокрема, заявник повинен подати докази надіслання другій стороні копії цієї заяви і доказів на її обґрунтування, сторони мають бути повідомлені про час і місце розгляду заяви (п. 7.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.10.2012, № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України").

Також, слід зазначити, що ГПК України не містить вимог до змісту заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання. Проте зі змісту коментованої статті 121 ГПК України вбачається, що заява повинна містити: викладення обставин та обґрунтування причин, що унеможливлюють чи утруднюють виконання рішення; зазначення того, що просить заявник - розстрочити чи відстрочити виконання рішення, яким чином змінити спосіб і порядок виконання рішення; вказівку, в разі необхідності, про надіслання ухвали про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання установі банку або державному виконавцю. До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.

Як вбачається із поданої заяви про надання розстрочки, заявник в її обґрунтування зазначає, що станом на сьогоднішній день у господарському суді Тернопільської області (справа №921/21/14-г/, суддя Андрушків Г.З.) розглядається справа за позовом ДП "Кременецьке лісове господарство" до ТОВ "Укрпрордінвест" про визнання договору сервітуту від 15.06.2010р. недійсним. Відтак, задоволення зазначеного позову призведе до скасування заборгованості за недійсним договором. Також, зазначає, що рішенням адміністративної колегії Антимонопольного комітету у Тернопільській області встановлено порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді встановлення завищено необґрунтованої ціни на вартість користування договором сервітуту від 15.06.2010р., що є аргументованою підставою для визнання зазначеного договору дійсним.

Проте суд не вважає, зазначені обставини заявником такими, які є належними з обґрунтування причин, що унеможливлюють чи утруднюють виконання рішення суду саме у даній справі.

У своїх твердженнях заявник лише висловлює припущення щодо того, що за наслідком прийняття у іншій справі № 921/21/14-г рішення судом, можливий перегляд заборгованості, що стягнута судом у межах даної справи №9/81/5022-1094/2012.

При цьому суд має за необхідне зазначити, що, визнання недійсним договору у межах справи № 921/21/14-г згідно прийнятого рішення не змінить негайно з набранням ним законної сили змісту рішення і виданого на підставі нього наказу у даній справі №9/81/5022-1094/2012. А лише може слугувати підставою для перегляду рішення №9/81/5022-1094/2012 від 19.11.2013р. за нововиявленими обставинами в порядку розділу ХІІІ ГПК України. А у випадку прийняття за наслідками такого перегляду протилежного за змістом рішення чинному, таке може слугувати підставою для повороту виконання рішення в порядку ст. 122 ГПК України.

Відповідно до приписів статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі статтею 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, обставини вказані в заяві боржника від 28.02.2014р. №б/н (вх. №5862 від 28.02.2014р.) про відстрочку виконання рішення по справі №9/81/5022-1094/2012, суд не розглядає як такі, що є достатньою і обґрунтованою підставою для надання відстрочки виконання рішення в порядку статті 121 ГПК України.

Одночасно, суд має за необхідне зазначити, що із аналізу змісту статті 121 ГПК України відмова у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення не позбавляє заявника після усунення обставин, які стали підставою для відмови у задоволенні заяви звернутись з іншою заявою до суду повторно в порядку статті 121 ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.86,121 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви від 28.02.2014р. №б/н (вх. №5862 від 28.02.2014р.) про відстрочку виконання рішення по справі №9/81/5022-1094/2012 Державному підприємству "Кременецьке лісове господарство", відмовити.

2. Ухвалу направити сторонам по справі.

Суддя В.Л. Гевко