"04" лютого 2014 р.Справа № 921/1074/13-г/17
Господарський суд Тернопільської області
у складі судді Андрусик Н.О.
Розглянув справу:
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатська енергозберігаюча компанія", м. Івано-Франківськ
до відповідача Заліщицької міської ради, м. Заліщики Тернопільської області
про стягнення 24 996,65 грн. заборгованості.
За участю представників:
Позивача: не з'явився;
Відповідача: не з'явився.
Суть справи:
Рішенням господарського суду Тернопільської області від 12.11.2013р. позовні вимоги задоволено; стягнуто з Заліщицької міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатська енергозберігаюча компанія" 24996,65 грн. боргу та 1720,50 грн. сплаченого судового збору; повернуто позивачу з Державного бюджету України 199,50 грн. надмірно сплаченого згідно платіжного доручення №5 від 18.01.2013р. судового збору, про що 25 11.20.13р. в порядку ст. 116 ГПК України видано наказ.

Між тим, в ході проведення річної статистичної звітності на предмет правильності справляння судового збору за розгляд справ господарським судом Тернопільської області в 2013 році встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Прикарпатська енергозберігаюча компанія" в якості доказу сплати судового збору за розгляд даного спору до матеріалів справи долучено оригінал платіжного доручення №5 від 18.01.2013р. (на суму 1920,00 грн.).

Судом з'ясовано, що даний платіжний документ Товариством з обмеженою відповідальністю "Прикарпатська енергозберігаюча компанія" подано в якості доказу сплати судового спору по іншій господарській справі №921/354/13-г/18, порушеній за позовом Товариства до Відділу освіти Підволочиської районної державної адміністрації, смт. Підволочиськ Підволочиського району Тернопільської області, про стягнення 95998,06 грн. заборгованості за виконані підрядні роботи згідно договору №16 від 18.06.2012р. Судом рішення прийнято 18.04.2013р.

У зв'язку з наведеним, для вирішення питання щодо належного розподілу судових витрат у даній справі ухвалою суду від 10.01.2014р. призначено судове засідання на 21.01.2014р. з відкладенням на 04.02.2014р. Водночас, від позивача витребувано докази сплати судового збору у справі №921/1074/13-г/17 та справі №921/354/13-г/18 у встановленому законом порядку та розмірі із зазначенням по якому господарському спору сплачено судовий збір.

Позивач в судові засідання 21.01.2014р. та 04.02.2014р. не з'явився, а витребуваних документів - не надав.

Відповідач у клопотанні №01-06/07 від 15.01.2014р. просив суд розгляд здійснювати без участі їхнього представника.

Розглядаючи питання щодо розподілу судових витрат у даній справі, суд враховує наступне.

У відповідності до положень ст. 44 ГПК України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ст. 1 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством (ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір").

Як встановлено господарським судом та вбачається з Бази даних "Діловодство спеціалізованого суду", 04.04.2013р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Прикарпатська енергозберігаюча компанія" звернулося до господарського суду Тернопільської області з позовом до Відділу освіти Підволочиської районної державної адміністрації, вул. Шептицького, 4, смт. Підволочиськ Підволочиського району Тернопільської області, про стягнення 95998,06 грн. заборгованості за виконані підрядні роботи згідно договору №16 від 18.06.2012р.

В якості доказу сплати судового збору Товариством долучено платіжне доручення №5 від 18.01.2013р., згідно графи "Призначення платежу" якого зазначено "Судовий збір, код 03500022, пункт 2.1. без ПДВ" в сумі 1920,00 грн.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 18.04.2013р. позов задоволено; стягнуто з Відділу освіти Підволочиської районної державної адміністрації на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатська енергозберігаюча компанія": 95998,06 грн. боргу та 1920,00 грн. судового збору.

Пізніше, 17.10.2013р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Прикарпатська енергозберігаюча компанія" подано до господарського суду Тернопільської області позов до Заліщицької міської ради, про стягнення 24996,65 грн. боргу згідно договору №7 від 18.05.2012р., тобто позов за іншим предметом спору та іншими сторонами.

Виходячи з ціни позову, за розгляд спору підлягав до сплати в Державний бюджет України судовий збір в розмірі 1720,50 грн.

До даних позовних матеріалів Товариством долучено платіжне доручення №5 від 18.01.2013р. Спір у справі №921/1074/13-г/17 розглянуто по суті з винесенням 12.11.2013р. рішення. Водночас, згідно п. 3 резолютивної частини рішення судом повернуто з Державного бюджету України 199,50 грн. надмірно сплаченого позивачем судового збору.

Таким чином, суд констатує, що Товариством всупереч вимог Закону України "Про судовий збір", ст.ст. 44, 54 ГПК України за розгляд господарського спору у даній справі судовий збір в розмірі 1920,00 грн. не сплачено, даний факт не заперечується позивачем. Будь-яких інших доказів сплати судового збору за розгляд позовних вимог до Заліщицької міської ради матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 88 ГПК України господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо, зокрема, не вирішено питання про розподіл господарських витрат або про повернення судового збору з бюджету.

З огляду на наведені вище обставини, суд, здійснивши розподіл судових витрат, встановив, що з позивача- Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатська енергозберігаюча компанія", м. Івано-Франківськ, вул. Симоненка, 23, офіс 201, ідентифікаційний код 36997572, - необхідно стягнути 1920,00 грн. (1720,50 грн. + 199,50 грн.) судового збору в дохід Державного бюджету України (з урахуванням 199,50 грн. повернутого судового збору з бюджету як надмірно сплаченого).

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 33, 86, 88 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатська енергозберігаюча компанія", м. Івано-Франківськ, вул. Симоненка, 23, офіс 201, ідентифікаційний код 36997572, 1920 (одну тисячу дев'ятсот двадцять) грн. 00 коп. судового збору в дохід Державного бюджету України, одержувач УДКСУ м. Тернопіль 22030001, ЄДРПОУ одержувача 37977726, р/р 3002 у ГУДКСУ у Тернопільській області, ЄДРПОУ суду 03500022, МФО 838012, код класифікації доходу 22030001, призначення платежу - "судовий збір", код 03500022, пункт 1) позовної заяви майнового характеру.

2. Додаткове рішення надіслати: Товариству з обмеженою відповідальністю "Прикарпатська енергозберігаюча компанія", м. Івано-Франківськ, вул. Симоненка, 23, офіс 201 та Заліщицькій міській раді, м. Заліщики Тернопільської області, вул. Ст. Бандери, 40.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням суду законної сили.

На додаткове рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони та прокурор мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) додаткового рішення через місцевий господарський суд.

Суддя Н.О. Андрусик