ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"02" червня 2014 р. Справа № 918/468/14

За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "КЛУБ СИРУ"

до відповідача ОСОБА_1 особа-підприємець ОСОБА_2

про стягнення заборгованості в сумі 810 549 грн. 39 коп.

Суддя Марач В.В.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КЛУБ СИРУ" звернулось до господарського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 810549,39 гривень.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 18.04.2014 р. порушено провадження у справі № 918/468/14 та призначено до розгляду.

29.05.2014 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "КЛУБ СИРУ" через відділ канцелярії та документального забезпечення суду подало заяву про забезпечення позову про стягнення заборгованості в розмірі 810549,39 грн., шляхом накладення арешту на майно, що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 на праві власності, а саме: автомобіль марки LEXUS, модель RX 350, д.з. ВК 3388 АО; автомобіль марки ГАЗ, модель 33076, рік випуску 1993, д.з. ВК 0135 АІ; автомобіль марки ИЖ, модель 27175, рік випуску 2006, д.з. ВК 0105 АІ; автомобіль марки ГАЗ, модель 2705, рік випуску 2006, д.з. ВК 4891 АС; автомобіль марки ЗАЗ, модель 110557, рік випуску 2005, д.з. ВК 6360 АА; автомобіль марки ГАЗ, модель 2705-14, рік випуску 2005, д.з. ВК 5240 АВ; автомобіль марки JAC HFC1020K, рік випуску 2006, д.з. ВК 6240 АН; автомобіль марки АС-G 3302 на шасі ГАЗ 3302, рік випуску 2007, д.з. ВК 2284 АК.

Розглянувши заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких вони ґрунтуються, суд прийшов до висновку про відмову в її задоволенні з огляду на наступне.

Заява позивача мотивована тим, що невжиття судом заходів забезпечення позову може призвести до утруднення чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або із своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Як зазначено в постанові пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Вибір способу забезпечення залежить від суті позовної вимоги. Так, у позові про стягнення грошей слід застосовувати накладання арешту на кошти. Арешт на майно треба застосовувати тоді, коли кошти в боржника відсутні, а тому виконання рішення про стягнення коштів неможливо. У спорі про право власності на майно чи витребування майна з чужого незаконного володіння належить застосовувати арешт на спірне майно. У негаторному позові слід застосовувати заборону вчиняти певні дії.

Як вбачається із заяви позивача про забезпечення позову, остання не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не містить будь-якого документального обґрунтування, наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

В заяві про забезпечення позову містяться лише загальні міркування позивача про можливу небезпеку заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам, без надання будь-яких доказів та без зазначення фактичних обставин, на підтвердження викладеного в заяві.

Крім того, особа яка подала заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову, тобто довести відповідність (співвідношення) права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту.

Однак всупереч наведеному, заявник в заяві про забезпечення позову вказує лише перелік майна, на яке просить накласти арешт, без зазначення його вартості.

Дослідивши обставини, суд виходить з того, що припущення позивача про неможливість виконання прийнятого в подальшому судового рішення, в разі його задоволення, не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами, а тому заява ТзОВ "КЛУБ СИРУ" про забезпечення позову є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 65, 66, 67, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд ,-

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "КЛУБ СИРУ" в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Суддя Марач В.В.