ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" березня 2014 р.Справа № 922/426/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Луніній О.В.

розглянувши матеріали справи

за позовом Іноземне підприємство "Центр-Автокраїна", м. Київ
до ТОВ агрофірма "Рассвет", с. Тернова
про стягнення коштів у розмірі 5 235 598,13 грн.
за участю представинків сторі:

позивача - Хоменко С.І., довіреність від 06 лютого 2014 року

відповідача - Герих О.І., довіреність від 01 лютого 2014 року

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Іноземне підприємство "Центр-Автокраїна", м. Київ, звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Рассвет", с. Тернова, основну заборгованість за договором поворотної фінансової допомоги № ТТФП001-335 від 08 жовтня 2009 року у розмірі 5 163 814,34 грн. та 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов'язання у розмірі 12 877,34 грн. Також до стягнення з відповідача заявлені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 08 жовтня 2009 року між ТОВ "Технотранс 2006" та відповідачем - ТОВ "Агрофірма "Рассвет", с. Тернова, укладено договір поворотної фінансової допомоги № ТТФП001-335, за яким ТОВ "Технотранс 2006" надало відповідачу поворотну фінансову допомогу у розмірі 5 150 937,00 грн., строк повернення якої, відповідно до пункту 3.3 договору (в редакції додаткової угоди від 28 жовтня 2009 року до договору поворотної фінансової допомоги № ТТФП001-335 від 08 жовтня 2009 року), встановлено до 31 грудня 2013 року. 09 червня 2011 року між ТОВ "Технотранс 2006" та ТОВ "Харківська автомобільна торгівельна компанія" укладено договір уступки права вимоги № ХАТК/Р015-09 за умовами якого право вимоги заборгованості у розмірі 5 150 937,00 грн., що виникла за договором поворотної фінансової допомоги № ТТФП001-335 від 08 жовтня 2009 року, було передано ТОВ "Харківська автомобільна торгівельна компанія". 02 липня 2013 року між ТОВ "Харківська автомобільна торгівельна компанія" та ІП "Центр-Автокраїна" укладено договір уступки прав вимоги № ЦА/Р015-38, внаслідок чого, ІП "Центр-Автокраїна" набуло права вимоги заборгованості у розмірі 5 150 937,00 грн. за договором поворотної фінансової допомоги № ТТФП001-335 від 08 жовтня 2009 року. Оскільки заборгованість у розмірі 5 150 937,00 грн. відповідачем не була погашена, позивачем, окрім суми основного боргу, нараховано відповідачу, на підставі ст. 625 ЦК України, 3 % річних у сумі 12 877,34 грн. В якості правових підстав позову позивач посилається на приписи ст.ст. 512, 514, 526, 530, 625, 1049, 1050 ЦК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13 лютого 2014 року прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі № 922/426/14 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 03 березня 2014 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17 лютого 2014 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову, вжито заходи до забезпечення позову по справі № 922/426/14 в межах суми 5 238 721,34 грн. шляхом накладення арешт на: грошові суми відповідача, що знаходяться на його банківських рахунках, на майно (автомобілі) відповідача та на будівлі та споруди насіннєвого заводу, розташованого за адресою: Харківська область, Харківський район, сел. Веселе, вул. Радгоспна, 28.

27 лютого 2014 року до господарського суду Харківської області від Філії АБ "Південний" в м. Харкові надійшов лист (вх. № 6854) про прийняття до виконання ухвали суду від 17 лютого 2014 року про арешт коштів ТОВ Агрофірма "Рассвет", який долучено судом до матеріалів справи.

28 лютого 2014 року до господарського суду Харківської області від позивача надійшов супровідний лист (вх. № 6937), в якому позивач просить суд долучити до матеріалів справи витребувані судом документи, який, разом із доданими до нього документами, долучено судом до матеріалів справи.

В призначене судове засідання 03 березня 2014 року представники сторін з'явились.

Позивач надав до суду заяву (вх. № 7061) про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 5 150 937,00 грн., пеню у розмірі 39 147,12 грн., штраф у розмірі 10 301,87 грн., інфляційні нарахування у розмірі 10 301, 87 грн. та 3 % річних у розмірі 24 910,27 грн.; просив суд прийняти зазначену заяву до розгляду та продовжити розгляд справи з її врахуванням.

Відповідач проти прийняття до розгляду заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог не заперечував, водночас в засіданні суду звернувся з усним клопотанням про відкладення розгляду справи з метою ознайомлення з матеріалами справи

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03 березня 2014 року, з посиланням на статтю 57, пункт 6 статті 63, положення пунктів 3.10 - 3.12. Постанови Пленуму ВГСУ від 26 грудня 2011 року № 18, повернуто позивачу заяву про збільшення позовних вимог без розгляду; керуючись статтею 22 ГПК України задоволено усне клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладено на 11 березня 2014 р.

Після засідання суду, 03 березня 2014 року до господарського суду Харківської області від ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та від ПАТ "Перший український міжнародній банк" надійшли листи (вх. № 6992 та 7053) про прийняття до виконання ухвали суду від 17 лютого 2014 року про арешт коштів ТОВ Агрофірма "Рассвет", які долучено судом до матеріалів справи.

07 березня 2014 року до господарського суду Харківської області від ПАТ КБ "Приватбанк" надійшов лист (вх. № 7814) про відсутність на рахунках ТОВ Агрофірма "Рассвет" коштів для виконання постанови, який долучено судом до матеріалів справи.

07 березня 2014 року позивач через канцелярію суду надав заяву від 03 березня 2014 року (вх. № 7781 від 07.03.2014 р.) про збільшення розміру позовних вимог, в якій зазначив, що, окрім суми основного боргу у розмірі 5 150 937,00 грн., з відповідача підлягає стягненню пеня у розмірі 39 147,12 грн., штраф у розмірі 10 301,87 грн., інфляційні нарахування у розмірі 10 301, 87 грн. та 3 % річних у сумі 24 910,27 грн.; просить суд стягнути з відповідача 5 150 937,00 грн. основного боргу, 39 147,12 грн. пені, 10 301,87 грн. штрафу, 10 301, 87 грн. інфляційних нарахувань та 24 910,27 грн. 3 % річних. Заяву позивача долучено судом до матеріалів справи.

В засідання суду 11 березня 2014 року представники сторін з'явились.

Позивач просить суд прийняти заяву про збільшення позовних вимог до розгляду.

Відповідач вирішення питання щодо заяви позивача залишив на розсуд суду, водночас відповідач звернувся до суду з заявою про скасування забезпечення позову (вх. № 8019) та клопотаннями про призначення почеркознавчої експертизи (вх. № 8026), які долучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду від 11 березня 2014 року, з врахуванням пункту 3.11 Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.11 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" та ст. 22 ГПК України, прийняти заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог від 03 березня 2014 року (вх. № 7781 від 07.03.2014 р.) до розгляду по справі № 922/426/14.

В засіданні суду 11 березня 2014 року, керуючись ст. 77 ГПК України, оголошено перерву до 12 березня 2014 року.

Під час перерви, 12 березня 2014 року відповідачем надано заяву (уточнену) про скасування забезпечення позову (вх. № 8167); позивачем надано заперечення на клопотання відповідача про призначення експертизи (вх. 8142). Надані сторонами документи долучено до матеріалів справи.

12 березня 2014 року після перерви засідання суду було продовжено.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12 березня 2014 року заяви відповідача (вх. № 8019 та 8167) задоволено, скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою господарського суду Харківської області від 17 лютого 2014 року у справі № 922/426/14.

Відповідач в засіданні суду 12 березня 2014 року просить суд задовольнити клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, проведення якої доручити Харківському НДІ судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса МЮУ. Зокрема відповідач вказує на відсутність у нього примірнику додаткової угоди від 28 жовтня 2009 року до договору поворотної фінансової допомоги № ТТФП001-335 від 08 жовтня 2009 року та на несхожість підпису у додатковій угоді з підписом у договорі, на те, що керівник підприємствам відповідача не пам'ятає обставин підписання додаткової угоди.

Позивач проти задоволення клопотання відповідача про призначення експертизи заперечує. Зокрема позивач зазначає, що за тривалістю часу керівник підприємства-відповідача може не пригадувати підписання додаткової угоди, проте вказане не свідчить про її не підписання; відсутність примірнику додаткової угоди у відповідача не є підтвердженням того, що вона не підписувалась відповідачем і втрата документу не означає відсутність факту її підписання. Також позивач наголосив, що кошти фінансової допомоги, надані відповідачу у розмірі 5 150 937 грн., були перераховані на його рахунок в період з 20 по 29 жовтня 2009 року, при цьому в основному договорі було зазначено загальну суму договору у розмірі 4 570 060 грн., в той же час 4 000 000 грн. було перераховано відповідачу в період з 20 по 28 жовтня 2009 року, а залишок коштів у розмірі 1 150 937 грн. - в строк 29 жовтня 2009 року. Додатковою угодою до договору, крім строку виконання зобов'язань з повернення фінансової допомоги, було також змінено в бік збільшення максимальний розмір допустимої фінансової допомоги відповідачу і без укладення додаткової угоди було б неможливим перерахування решти коштів 29 жовтня 2009 року на рахунок відповідача, оскільки задля цього були б відсутні правові підстави. Позивач також вказав, що підпис генерального директора підприємства-відповідача на додатковій угоді скріплено печаткою підприємства, яка може знаходитись виключно у керівника або у повноваженої особи що відповідає за її збереження.

Розглянувши клопотання відповідача про призначення почеркознавчої експертизи, вислухавши позиції сторін, суд визнав клопотання відповідача необґрунтованим та не підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

Як з'ясовано судом, та вказано позивачем у запереченнях на клопотання відповідача про призначення у справі експертизи, за умовами договору поворотної фінансової допомоги № ТТФП001-335 від 08 жовтня 2009 рок розмір коштів, які підлягали перерахуванню відповідачу, становив 4 570 060 грн. В період з 20 по 29 жовтня 2009 року на рахунок відповідача в цілому, з посиланням на договір фінансової допомоги, було перераховано 5 150 937 грн. (4 000 000 грн. було перераховано відповідачу в період з 20 по 28 жовтня 2009 року, а залишок коштів у розмірі 1 150 937 грн. - в строк 29 жовтня 2009 року; відповідачем прийнято перерахування, таким чином перерахування коштів у розмірі 5 150 937 грн. без укладення додаткової угоди до договору неможливе. На примірнику додаткової угоди до договору від 28 жовтня 2009 року наявний підпис керівника підприємства-відповідача, який скріплений печаткою підприємства. Доказів втрати, крадіжки, тощо печатки підприємства-відповідача суду не надано, представник відповідача в засіданні суду вказав, що печатка не вибувала з володіння підприємства-відповідача. Суд також погоджується з позицією позивача стосовно того, що відсутність примірнику додаткової угоди у відповідача не є підтвердженням того, що вона не підписувалась відповідачем і втрата документу не означає відсутність факту її підписання.

Таким чином, факт підписання додаткової угоди між сторонами підтверджено також діями сторін, спрямованими на її виконання, отже позиція відповідача щодо не підписання додаткової угоди та застосування судом статті 41 ГПК України спростована матеріалами справи і підстави для призначення у справі експертизи в даному випадку відсутні.

Також в засіданні суду 12 березня 2014 року відповідач звернувся до суду з усним клопотанням про відкладення розгляду справи з метою ознайомлення з заявою позивача про збільшення позовних вимог та підготування заперечень до вказаної заяви.

Позивач заперечив проти задоволення усного клопотання відповідача мотивуючи тим, що заявою про збільшення позивних вимог позивачем донараховано суми інфляційних штрафу та пені, що не перешкоджає суду розпочати розгляду справи по суті.

Суд, розглянувши усне клопотання відповідача про відкладення розгляду справи з метою обґрунтувань позиції відповідача на заяву позивача про збільшення позовних вимог, визнав клопотання необґрунтованим з огляду на таке.

У пункті 3.12 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року визначено, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Разом з тим не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Початок розгляду справи по суті має місце з того моменту, коли господарський суд після відкриття судового засідання, роз'яснення (за необхідності) сторонам та іншим учасникам судового процесу їх прав та обов'язків і розгляду інших клопотань і заяв (про відкладення розгляду справи, залучення до участі в ній інших осіб, витребування додаткових доказів тощо) переходить безпосередньо до розгляду позовних вимог, про що зазначається в протоколі судового засідання. При цьому неявка у судове засідання сторін або однієї з сторін, за умови, що їх належним чином повідомлено про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною першою статті 77 ГПК.

Позовну заяву позивача з додатками про стягнення суми боргу та 3% річних було направлено на адресу відповідача 11 лютого 2014 року (про що свідчить опис поштової установи від 11.02.2014 р.); ухвалу суду про порушення провадження у справі від 13 лютого 2014 року відповідачем було отримано 17 лютого 2014 року (про що свідчить поштове повідомлення про отримання, арк. спр. 43); за усним клопотанням позивача (протокол судового засідання від 03 березня 2014 року) розгляд справи відкладався на 11 березня 2014 року з метою ознайомлення відповідача з матеріалами справи, з якими відповідач (арк. спр. 65) ознайомився в повному обсязі, проте відзиву (заперечень) на позов суду не надав. Заява позивача про збільшення розміру позовних вимог, оцінку якій надано судом та яку прийнято ухвалою суду від 11 березня 2014 року, направлена на доповнення вимог щодо стягнення інфляційних, пені, штрафу, та на збільшення періоду нарахування річних; всі ці вимоги є додатковими та витікають з основного зобов'язання.

З огляду на зазначене суд вважає за необхідне розпочати розгляд справи по суті та відмовляє відповідачу у задоволенні усного клопотання.

Позивач в засіданні суду 12 березня 3014 року позовні вимоги з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог підтримує, до матеріалів справи позивачем надано примірник повідомлення, який направлявся відповідачу 11 лютого 2014 року, оригінал якого оглянуто судом.

Відповідачем відзиву, витребуваного судом, та доказів в обґрунтування своєї позиції, суду не надано. В засіданні суду представник відповідача вказав про його непідготовленість до судового процесу та про відсутність документів в обґрунтування позиції відповідача.

Приймаючи до уваги принцип змагальності сторін та те, що правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників процесу перед законом і судом, а також те, що відповідачу у справі необхідно надати суду докази, які мають суттєве значення для розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне відкласти розгляд справи.

На підставі викладеного та керуючись статтями 22, 33, 41, 69, 77, 86 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити відповідачу у задоволенні клопотання про призначення почеркознавчої експертизи (вх. № 8026).

Відмовити відповідачу у задоволенні усного клопотання про відкладення розгляду справи.

Розгляд справи відкласти на "19" березня 2014 р. о 15:00

Зобов'язати відповідача надати суду: відзив на позовну заяву та заяву про збільшення розміру позовних вимог, докази в обґрунтування своїх заперечень, при їх наявності, належним чином завірену довідку про назви та номери рахунків у кредитних установах.

Усім учасникам судового процесу забезпечити явку своїх представників у судове засідання.

Попередити учасників судового процесу, що у разі неявки їх представників у судове засідання та ненадання витребуваних судом документів, суд має право розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.В. Калініченко

справа № 922/426/14