ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"14" березня 2014 р. Справа № 1759/12

Суддя Пашкевич І.О. розглянувши скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції у справі № 1759/12

Стягувач: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області

Боржник: Береговець Наталія Олександрівна

Орган виконання судового рішення: Відділ державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції

у справі за позовом Першого заступника прокурора Рівненської області в інтересах держави в особі регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області до фізичної особи Береговець Наталії Олександрівни про розірвання договору купівлі-продажу від 06.06.2012 року та стягнення неустойки в сумі 40 880 грн. 40 коп.

за участі представників:

від позивача: Маланчук І.В., довіреність №38 від 20.11.2013 року;

від відповідача: не з'явився;

від відділу ДВС: Катеринчик Р.Я., довіреність №1988 від 11.02.2014 року;

від органу прокуратури: Прищепа О.М., посвідчення №017284.

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник прокурора Рівненської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області (далі Фонд) звернувся до господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Береговець Наталії Олександрівни про розірвання договору купівлі-продажу будівлі магазину площею 123,1 кв.м. разом із земельною ділянкою на якій він розташований, за адресою Рівненська область, Рівненський район, стм. Оржів, вул. Центральна, 56, укладений між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській області та фізичною особою Береговець Н.О. та стягнення з останньої на користь Фонду неустойки в сумі 40 880 грн. 40 коп.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 19.02.2013 року у справі № 1759/12 позов Першого заступника прокурора Рівненської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області задоволено повністю. На виконання вищезазначеного рішення 11.03.2013 року видано відповідний наказ.

25 січня 2014 року Фондом подано до господарського суду Рівненської області скаргу на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції, а саме скаржник просив:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Катеринчика Р.Я. відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції;

- скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 24.12.2013 року №39679148;

- зобов'язати вчинити всі необхідні дії для повного виконання рішення суду.

В обґрунтування своїх вимог Фонд посилався на наступні обставини.

Постановою державного виконавця ВДВС Рівненського міського управління юстиції повторно відкрито виконавче провадження про стягнення з Береговець Н.О. на користь РВ ФДМУ по Рівненській області неустойки у сумі 40 880, 40 грн.

Листом від 12.09.2013р. № 11-07-02769 регіональне відділення звернулося до ВДВС Рівненського міського управління юстиції з проханням внести подання до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України - до виконання зобов'язання за рішенням суду, а також звернутися у відповідні органи із запитом про реєстрацію за боржником будь - якого нерухомого майна.

У зв'язку із невиконанням рішення суду, а також відсутністю будь - якої інформації про хід виконання вищевказаного виконавчого провадження, скаржник листом № 11-07-03646 від 20.11.2013 року звернувся до ВДВС Рівненського міського управління юстиції із запитом про надання інформації про вжиті державним виконавцем дії.

Згідно відповіді ВДВС Рівненського міського управління юстиції № 18440 від 18.12.2013 року, державним виконавцем 11.09.2013 року направлено запити в реєструючі органи для виявлення майнового стану боржника Береговець Н.О., проте в доданих до вказаного листа копіях документів, відповідний запит відсутній так само відсутня і відповідь про результати розгляду запиту. Тому у Фонду виникає сумнів, чи направлявся відповідний запит в органи реєстрації, і чи здійснював державний виконавець дії, пов'язані із встановленням даних, про те, чи зареєстроване нерухоме майно за боржником по виконавчому провадженню так як скаржник вважає що в матеріалах виконавчого провадження № 39679148 відсутній документ про відсутність реєстрації за боржником -Береговець Н.О. будь якого нерухомого майна.

Крім того, Фонд вважає, що внаслідок своєї бездіяльності державним виконавцем вжиті не в повній мірі заходи, щодо виконання рішення суду.

З листа № 18440 від 18.12.2013 року вбачається, що ВДВС Рівненського міського управління юстиції надіслав запити до Державної податкової служби України про надання інформації про номери рахунків відкриті у банках та інших фінансових установах України. Однак, на думку регіонального відділення, належними розпорядниками інформації є банківські установи, а державний виконавець не здійснив відповідного запиту до банківських установ, про наявність рахунків за боржником.

Крім того, ухвалою Рівненського міського суду від 29.10.2013 року подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника задоволено повністю. Однак, державним виконавцем, в порушення вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень в поданні не зазначено дату народження боржника, що ускладнює виконання ухвали суду (зокрема ідентифікації особи при перетені кордону), та в порушення п. 11.3 Інструкції, державний виконавець не направив вказану ухвалу суду до Адміністрації Державної прикордонної служби.

Враховуючи наведені обставини скаржник вважає дії державного виконавця ВДВС Рівненського міського управління щодо повернення виконавчого документу Фонду незаконними та передчасними, такими, що грубо порушуть права стягувача в отриманні сум, передбачених при виконанні рішення господарського суду та просить скаргу задоволити.

Ухвалою суду від 27 січня 2014 року скаргу Фонду прийнято до розгляду та призначено до слухання у судовому засіданні на 11 лютого 2014 року.

10 лютого 2014 року відділом ДВС Рівненського міського управління юстиції подані заперечення проти скарги, згідно яких останній просить відмовити в задоволенні скарги з огляду на те що державним виконавцем правомірно та законно винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу і підстави для її скасування відсутні.

18 лютого 2014 року скаржником через відділ канцелярії суду подані додаткові пояснення, згідно яких Фонд вважає, що державним виконавцем не в повній мірі були використані права надані державним виконавцям при забезпеченні виконавчого провадження, що ускладнює виконання рішення суду та порушує права стягувача, зокрема: не було відібрано пояснень від боржника за фактом невиконання рішення суду у даній справі; не надано доказів виклику боржника та не винесено постанову про привід боржника через органи внутрішніх справ; не подано подання до суду про розшук боржника та про постановлення рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння, а відтак не перевірено майновий стан боржника за місцем його проживання.

Відповідача про дату, час та місце розгляду даної скарги було повідомлено належним чином, проте явку свого повноважного представника у жодне судове засідання не забезпечив.

Частиною 2 статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників що з'явились в судове засідання, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення зазначеної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 115 ГПК України встановлено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, які набрали законної сили є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" (далі Закон).

Відповідно до частини 1 статті 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Статтею 1 Закону встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно статті 19 Закону підставою відкриття виконавчого провадження є виконавчий документ (у тому числі відповідно до статті 17 Закону - наказ на примусове виконання).

Судом встановлено, що 9 березня 2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Катеринчик Р.Я. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 39679148 з виконання наказу господарського суду Рівненської області від 11 березня 2013 року у справі № 1759/12 (а.с. 102).

Однак на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону постановою державного виконавця відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції Катеринчик Р.Я. від 24 грудня 2013 року вищезазначений наказ було повернуто стягувачеві у зв'язку з відсутністю майна у боржника, на яке може бути звернуто стягнення (а.с. 105).

В обґрунтування поданої скарги Фонд посилається на те, що у Фонду виникає сумнів, чи направлялись запити державним виконавцем в органи реєстрації, і чи здійснював останній дії, пов'язані із встановленням даних, про те, чи зареєстроване нерухоме майно за боржником по виконавчому провадженню, тобто дії для виявлення майнового стану боржника Береговець Н.О.

Як встановлено судом під час розгляду скарги та вбачається з залучених до матеріалів справи документів, державний виконавець в процесі здійснення виконавчого провадження вчинив дії спрямовані на примусове виконання судового рішення.

Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем були вчинені наступні дії для виявлення майнового стану боржника:

10.09.2013 року зроблено запити в Державну податкову службу про наявність рахунків відкритих у банках та інших фінансових установах, та про джерела отримання доходів боржника;

11.09.2013 року державним виконавцем направлено запити в наступні реєструючі органи:

- Центр надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м. Рівне, Рівненського та Здолбунівського районів - щодо наявності зареєстрованих транспортних засобів, належних на праві власності боржнику (а.с. 137);

- Управління пенсійного фонду України в м. Рівне - щодо інформації чи перебуває боржник на обліку в управлінні, чи отримує пенсію (а.с. 137);

- Державна інспекція сільського господарства в Рівненській області - щодо зареєстрованої за боржником сільськогосподарської (будівельної) техніки (а.с. 137);

- відділ державної реєстрації прав на нерухоме майно - щодо зареєстрованого за боржником нерухомого майна (а.с.138);

- адресно - довідковий підрозділ ГУДМС, УДМС в Рівненській області - щодо місця реєстрації боржника (а.с. 139, 141).

В матеріалах справи наявні також відповіді зазначених реєструючих органів, надані державному виконавцю в результаті розгляду вищезазначених запитів (а.с. 141-145, 147-148).

Відповідно до ч. 1 ст. 11, п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну (п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження").

Враховуючи наведене, скарга Фонду в цій частині не підлягає до задоволення.

Крім того, як зазначено державним виконавцем та не заперечується стягувачем, виконавчий документ повторно пред'явлений для виконання, та перебуває на виконанні державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Карпюк В.В., що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 06.02.2014 року ВП№41859852 (а.с. 157).

З огляду на зазначене, заявлена вимоги про визнання дій державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Катеринчика Р.Я. неправомірними в частині не направлення запитів державним виконавцем в органи реєстрації, та не здійснення дій для виявлення майнового стану боржника, скасування постанови від 24.12.2013 р. №39679148 визнаються судом необґрунтованими та не підлягають до задоволення.

Посилання Фонду на те, що відділ ДВС повинен був відібрати поясненя від боржника за фактом невиконання рішення суду у даній справі; викликати боржника для дачі пояснень та винести постанову про привід боржника через органи внутрішніх справ; звернутись з поданням до суду про розшук боржника та про постановлення рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння, не приймаються судом до уваги, оскільки здійснення таких дій відповідно до ч.3 ст. 11 Закону є правом, а не обов'язком державного виконавця. Відтак, у суду відсутні правові підстави примусити державного виконавця реалізувати надані йому права.

Крім того, не підлягає до задоволення вимога скаржника про зобов'язання державного виконавця вчинити всі необхідні дії для повного виконання рішення суду, так як Фонд не зазначив, які саме виконавчі дії слід зобов'язати виконати вказаний орган державної виконавчої служби.

Що стосується вимоги Фонду про визнання неправомірними дій державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Катеринчика Р.Я. стосовно не направлення до Адміністрації Державної прикордонної служби ухвали Рівненського міського суду від 29.10.2013 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, суд зазначає наступне.

17.10.2013 року за зверненням регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області (№11-0702769 від 11.09.2013 року, а.с. 103) державним виконавцем надіслано до Рівненською міського суду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника (а.с. 109), яке містило відомості для ідентифікації боржника, а саме прізвище, ім'я та по батькові боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника, серію та номер паспорта, дату видачі та ким виданий паспорт, місце реєстрації боржника.

Ухвалою Рівненського міського суду від 29.10.2013 року вказане подання державного виконавця задоволено (а.с. 110).

24.12.2013 року до відділу державної виконавчої служби Рівненського міською управління юстиції надійшла належним чином завірена копія ухвали Рівненського міського суду від 29.10.2013 року про обмеження в праві виїзду за межі України боржника.

У запереченнях проти скарги відділ ДВС Рівненського міського управління юстиції зазначає, що вказана ухвала направлена до Державної прикордонної служби 24.12.2013 року, на підтвердження чого надає супровідний лист від 24.12.2013 року (а.с 153) та копію витягу з журналу вихідної кореспонденції. Однак, згідно витягу з журналу вихідної кореспонденції ухвала про обмеження у праві виїзду за межі України боржника Береговець Н.О. направлена до Адміністрації державної прикордонної служби лише 10 січня 2014 року.

Разом з тим, в матеріалах справи наявна відповідь Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 20.01.2014 року, з якої вбачається, що вищезазначена ухвала на адресу Адміністрації Державної прикордонної служби України станом на 17 січня 2014 року не надходила.

Згідно з п. 11.3. Інструкції з організації примусового виконання рішень, що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. № 512/5 державний виконавець не пізніше наступного дня після надходження ухвали суду про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов'язань направляє засвідчену судом копію цієї ухвали для виконання до Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Будь-яких інших доказів на підтвердження направлення вищезазначеної ухвали суду в строки встановлені Інструкцією з організації примусового виконання рішень державний виконавець суду не надав.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального Кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами ст. 34 Господарського процесуального Кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведені обставини вимога Фонду про визнання неправомірними дій державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Катеринчика Р.Я. стосовно не направлення до Адміністрації Державної прикордонної служби ухвали Рівненського міського суду від 29.10.2013 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника підлягає до задоволення.

Відповідно до п. 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення скарги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області від 21.01.2014 року на дії відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції у справі № 1759/12.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області від 21 січня 2014 року на дії відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції у справі № 1759/12 задовольнити частково.

2. Визнати незаконними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Катеринчика Р.Я. в частині порушення строку направлення до Адміністрації Державної прикордонної служби ухвали Рівненського міського суду від 29.10.2013 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника.

3. У задоволенні решти вимог скарги регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області про визнання дій державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Катеринчика Р.Я. неправомірними, в частині про скасування постанови від 24.12.2013 р. №39679148 та про зобов'язання державного виконавця вчинити всі необхідні дії для повного виконання рішення суду у справі №1759/12 відмовити.

Суддя Пашкевич І.О.