ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" лютого 2014 р.Справа № 5023/9082/11

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суярко Т.Д.

без виклику представників сторін

розглянувши матеріали скарги ПуАТ Всеукраїнський акціонерний банк (ПАТ "ВіЕйБі Банк") (вх.№ 23 від 07.02.2014 р.) на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області у справі

за позовом Публічного АТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк", м. Київ
до ТОВ "Мегарон", м. Харків
про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

07 лютого 2014 року ПуАТ Всеукраїнський акціонерний банк (ПАТ "ВіЕйБі Банк"), звернувся до господарського суду Харківської області із скаргою на відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області (вх.№ 23 від 07.02.2014 р.), відповідно до якої просив суд визнати неправомірними та незаконними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області щодо винесення ним Постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 30.12.2013 р. у виконавчому провадженні № 34802948; скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області від 30.12.2013 р. про повернення виконавчого документа стягувачеві, винесену на підставі п. 8 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому провадженні № 34802948; зобов'язати відділ примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області відновити виконавче провадження № 34802948 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області від 20.12.2012 р. по справі № 5023/9082/11 до його повного виконання.

Дослідивши матеріали вказаної заяви, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 121-2 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Пунктом 9.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" визначено, що встановлений у частині першій статті 121-2 ГПК десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 ГПК може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання. Скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду, про що з посиланням на статті 53 і 121-2 ГПК судом без виклику сторін виноситься ухвала. Якщо ж скаргу було подано з пропуском згаданого строку без заяви про його відновлення, суд без виклику сторін виносить ухвалу про залишення скарги без розгляду, що не перешкоджає повторному поданню скарги із заявою про відновлення строку такого подання.

При цьому у вирішенні питання про відновлення пропущеного строку подання скарги на бездіяльність органу Державної виконавчої служби у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення, поданої більш як через десять днів після закінчення визначеного законом строку здійснення виконавчого провадження, господарський суд має, як правило, виходити з неможливості такого відновлення. Наведене ґрунтується на тому, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження та не отримав у визначений законом строк задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він з матеріалами виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 47 Закону України „Про виконавче провадження" постанова про повернення стягувачу виконавчого документа може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Оскаржувана стягувачем постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні № 34802948 з приводу примусового виконанням боржником рішення суду від 05.12.2011 р. у справі № 5023/9082/11 була винесена 30.12.2013 р.

ПуАТ Всеукраїнський акціонерний банк (ПАТ "ВіЕйБі Банк") звернувся до суду про скасування вказаної постанови із скаргою, яка є предметом даного розгляду, 07.02.2014 р., тобто з пропуском визначеного ст. 121-2 ГПК України, ст. 49 Закону України „Про виконавче провадження" процесуального строку.

Клопотання від скаржника про відновлення строку для подання відповідної скарги, з обгрунтуванням поважності причин його пропуску - не надходило.

З огляду на наведене, скарга ПуАТ Всеукраїнський акціонерний банк (ПАТ "ВіЕйБі Банк") (вх.№ 23 від 07.02.2014 р.) підлягає залишенню без розгляду, що не перешкоджає повторному поданню скарги із заявою про відновлення строку такого подання.

Окрім того, відповідно до п. 9.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від від 17 жовтня 2012 року N 9 „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", у вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1 - 3, 5, 6, 9 частини першої статті 63, статті 64, розділів XI, XII, XII1 ГПК тощо.

З огляду на положення ч. 1 ст. 56 ГПК України, позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Стягувачем при поданні даної скарги, в якості доказів надсилання скарги було надано поштові чеки та описи, зі змісту яких вбачається, що ним було направлено на адреси боржника та ДВС лише копії скарги, втім не направлено доданих до неї документів.

Таким чином, стягувачем належним чином не виконано процесуальний обов'язок щодо надсилання копії скарги і доданих до неї документів іншим учасникам, оскільки не надано доказів направлення на їх адреси додатків до скарги.

На підставі викладеного, відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від від 17 жовтня 2012 року N 9 „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", Закону України „Про виконавче провадження" та керуючись ст. 56, 86, 121-2 ГПКУ України, суд-

УХВАЛИВ:

Залишити без розгляду скаргу ПуАТ Всеукраїнський акціонерний банк (ПАТ "ВіЕйБі Банк") (вх.№ 23 від 07.02.2014 р.) на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській областіна 12 арк., в тому числі поштові чеки №№ 5215 від 06.02.2014 р. та 5216 від 06.20.2014 р. (на 2-х арк.), поштові описи (на 2-х арк.).

Суддя Т.Д. Суярко