ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.04.2014 Справа № 32/152

Господарський суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М.

при секретарі судового засідання: Стасюк О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

у справі за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю УТН-Восток, м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Тоніка, м.Харцизьк

про стягнення боргу

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «УТН-Восток», звернувся до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тоніка» про стягнення боргу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що в порушення умов договору купівлі-продажу пального та його відпуску за електронною карткою №СК 419 від 28.08.2008р., укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «УТН-Восток» та товариством з обмеженою відповідальністю «Тоніка», останнім не виконуються умови договору. А саме, відповідач не в повному обсязі оплатив вартість поставленого товару, у звязку з чим, станом на 22.09.2009р. розмір заборгованості за договором складає 672025,82грн., пені в розмірі 79980,27грн., інфляційних витрат 69890,67грн., три відсотки річних за прострочення сплати зобовязання у сумі 15686,73грн.

Дані порушення призводять до недоотриманням позивачем грошових коштів та завдає шкоду інтересам підприємства.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, до судових засідань не зявився, причин неявки суду не повідомив. Про час та місце проведення судових засідань був повідомлений належним чином. За таких обставин, суд розглядає справу за наявними в справі матеріалами, згідно ст.75 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 17.12.2009р. провадження у справі №32/152було зупинено до розгляду Донецьким апеляційним господарським судом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Тоніка» на ухвалу господарського суду від 11.12.2009р. про повернення зустрічної позовної заяви.

19.07.2010р. провадження у справі було поновлено, у звязку з відсутністю підстав, які обумовили зупинення провадження у справі №32/152.

В подальшому, господарський суд ухвалою від 28.07.2010р. зупинив провадження у справі №32/152 до розгляду господарським судом Донецької області, повязаної з нею справи №39/187пд за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Тоніка» до товариства з обмеженою відповідальністю «УТН-Восток» про визнання недійсним договору купівлі-продажу пального та його відпуску за електронною карткою №СК 419 від 28.08.2008р.

Рішенням господарського суду Донецької області від 13.10.2011р. у задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Тоніка» до товариства з обмеженою відповідальністю «УТН-Восток» про визнання недійсним договору купівлі-продажу пального та його відпуску за електронною карткою №СК 419 від 28.08.2008р. відмовлено в повному обсязі.

Враховуючи викладене, ухвалою господарського суду Донецької області від 28.11.2011р. провадження у справі №32/152 було поновлено.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 17.12.2009р. провадження у справі №32/152було зупинено до розгляду господарським судом Донецької області повязаної справи №7/411 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Тоніка» до товариства з обмеженою відповідальністю «УТН-Восток» про визнання недійсним договору купівлі-продажу пального та його відпуску за електронною карткою №СК 419 від 28.08.2008р. Підстави зазначеного позову були відмінні, ніж в позовній заяві, яка була предметом розгляду у справі №39/187пд.

Рішенням господарського суду Донецької області від 31.01.2012р. у задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Тоніка» до товариства з обмеженою відповідальністю «УТН-Восток» про визнання недійсним договору купівлі-продажу пального та його відпуску за електронною карткою №СК 419 від 28.08.2008р. відмовлено в повному обсязі.

В подальшому, ухвалою господарського суду Донецької області від 27.03.2014р. провадження у справі №32/152 було поновлено.

07.04.2011р. від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій останній просив вжити заходів до забезпечення позову шляхом накладання арешту на розрахункові рахунки товариства з обмеженою відповідальністю «Тоніка» у межах суми основного боргу, яка не підлягає задоволенню з огляду на її недоведеність щодо ускладнення або неможливості виконання судового рішення, оскільки, сам позивач, в заяві посилається на те, що відповідач веде постійну та стабільну господарську діяльність.

Під час зупинення провадження у справі, від позивача надійшла заява про заміну позивача правонаступником.

В обґрунтування вказаної заяви, позивач вказував, що між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія «Формула», 21.12.2012р. був укладений договір відступлення права вимоги (цесії).

Відповідно до п. 1 договору, в порядку та на умовах, визначених цим договором, товариство з обмеженою відповідальністю «УТН-Восток» відступає, а товариство з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія «Формула» набуває право вимоги, належне товариству з обмеженою відповідальністю «УТН-Восток»,і стає кредитором за договором №СК419 від 28.08.2008р., укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Тоніка» та товариством з обмеженою відповідальністю «УТН-Восток».

За цим договором товариство з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія «Формула» набуває право вимагати від боржника належного виконання наступних зобовязань за основним договором:

- своєчасної сплати вартості поставленого пального (нафтопродуктів та/або скрапленого газу) та товарів, та наданих послуг в сумі 672025,82грн.;

- сплати штрафних санкцій за несвоєчасну оплату поставленого пального (нафтопродуктів та/або скрапленого газу) та товарів за основним договором в повному обсязі згідно умов основного договору в сумі: 165557,67грн; 8375,84грн. державного мита, 236,00грн.- витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

До товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія «Формула» переходить зазначене вище право вимоги в обсязі та на умовах, передбачених п.2 даного договору (п.п. 2,3 договору).

Враховуючи викладені обставини, господарський суд, в порядку ст. 25 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про необхідність задоволення вказаної заява, та як слід, залучає до участі у справі правонаступника позивача товариство з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія «Формула»

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив.

28.08.2008р. між товариством з обмеженою відповідальністю «УТН-Восток» (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Тоніка» (покупець) був укладений договір № СК 419 купівлі-продажу пального та його випуску електронною карткою.

Відповідно до умов п.п. 1.1, 1.2 вказаного договору, продавець зобовязується передати певну кількість пального у власність покупця, а покупець зобовязується прийняти пальне і сплатити за нього певну грошову суму на умовах договору. Передача (відпуск) пального продавцем та його приймання (заправка) покупцем здійснюється відповідно до однієї з зазначених нижче схем відпуску пального, що обирається покупцем відповідно до умов договору. Передача та приймання пального здійснюється при предявленні покупцем або уповноваженим ним користувачем, електронної картки або карток (далі ЕК) на автозаправних станціях, що входять у систему безготівкових розрахунків за ЕК продавця, список яких надає продавець. ЕК не є розрахунковим засобом.

Право власності на певну кількість пального переходить від продавця до покупця в момент його передачі, підтвердженням чому можуть виступати видаткові документи або чеки терміналів, що формуються безпосередньо в момент фактичного отримання пального з АЗС (п. 1.3 договору).

Ціна та вартість пального зазначається у рахунках, що надаються продавцем покупцю, а також відображається у видаткових документах на товар. Ціна на пальне формується на момент його випуску по ЕК покупця і дорівнює ціні (що встановлена на оплату палива шляхом безготівкового розрахунку) на відповідну марку палива на АЗС, що входять у систему безготівкових розрахунків за ЕК покупця. Якщо ціна пального, що встановлена на АЗС на момент його фактичного відпуску по ЕК покупця, дорівнює рівню граничних роздрібних цін на пальне, що можуть бути (та/або були) встановлені у відповідності до діючого законодавства України, знижки, що передбачені умовами цього договору не використовуються сторонами при розрахунках за пальне (п.п. 2.1, 2.2, 2.3 договору).

Пунктом 3.1. договору встановлено, що кількість, марка та схема відпуску пального, кількість необхідних йому ЕК та максимальна вартість, або сума, на яку може бути отримана відповідна кількість пального користувачем ЕК з 00:00 по 24:00 однієї доби зазначаються сторонами в заяві анкеті, що є додатком до цього договору.

Умовами договору, п.п. 4.1, 4.2, передбачено стандартну та лімітну схему сплати вартості пального.

Як вбачається з додатку №1 до договору №СК 419 від 28.08.2008р., який є його невідємною частиною, покупцем була обрана лімітна схема оплати пального.

Враховуючи викладене, відповідно до п.п. 4.2., 4.3 договору, сплата вартості пального за лімітною схемою (у випадках обумовлених у п.п. 8.3., 8.4 договору) здійснюється на підставі наданих продавцем рахунків на оплату товару, протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту надання рахунку покупцеві, відповідно до п. 8.5. договору.

В разі якщо покупцем обрана лімітна схема відпуску пального, він зобовязується здійснювати остаточні розрахунки за пальне, що було фактично отримане протягом одного календарного місяця на підставі даних, щодо його вартості та кількості, що зазначені у видаткових документах (або у рахунках на сплату товару, що були надані у відповідності до умов цього договору) та у чеках терміналів, що формуються безпосередньо в момент фактичного отримання пального з АЗС. Остаточний розрахунок здійснюється покупцем протягом 10 (десяти) календарних днів місяця, що йде наступним за розрахунковим.

Пунктами 8.1, 8.2, 8.3, 8.4 договору встановлено, що у разі обрання покупцем лімітної схеми, облік вартості пального, що було сплачене покупцем та/або на яку покупець може отримати пальне з АЗС (далі залишок суми), здійснюється в електронній формі на особовому рахунку покупця у процесінговому центрі продавця (далі особовий рахунок).

На умовах договору покупцю надається певна кількість ЕК з певними добовими лімітами, що встановлені сторонами у відповідній заяві. Протягом доби відпуск пального за ЕК на загальну вартість, що перевищує її добовий ліміт, неможливий. відпуск пального за ЕК на АЗС здійснюється з урахуванням залишку №1 та залишку №2.

В разі, якщо залишок суми на особовому рахунку складає відємне дебетове сальдо у розмірі 160000,00 (сто шістдесят тисяч) грн. (далі залишок 1), продавець інформує покупця про стан особового рахунку шляхом надання покупцеві рахунку на сплату вартості пального, що було фактично отримано до моменту формування рахунку. Рахунок надається покупцеві у відповідності до умов цього договору.

В разі, якщо залишок суми на особовому рахунку складає відємне дебетове сальдо у розмірі 220000,00 (двісті двадцять тисяч) грн. (далі залишок 2), продавець має право блокувати (тимчасово припиняє відпуск пального) ЕК до моменту сплати покупцем вартості пального, що було фактично отримано покупцем (користувачами ЕК) станом на поточну дату. Підставою для здійснення сплати є рахунок, що надається покупцеві у відповідності до умов цього договору.

Договір вступає в дію з моменту його підписання сторонами та є чинним протягом 1 (одного) календарного року (п. 5.1.договору).

Відповідно до п. 8.5 договору, рахунки за сплату пального можуть надаватися покупцеві одним або кількома позначених нижче способів:

- рахунок направляється засобами факсимільного звязку з обовязковим наданням від покупця, також засобами факсимільного звязку, даних про його отримання (з позначенням часу, дати, імя, прізвища та посади особи, що отримала рахунок, печатки підприємства (при наявності)).

- рахунок направляється в адресу покупця рекомендованим листом з описом вкладеної кореспонденції. Поштова квитанція та опис вкладення є достатнім доказом надання рахунку покупцю.

- рахунок може бути переданий представнику покупця безпосередньо з фіксацією на другому екземплярі рахунку або його копії даних про його отримання (з позначенням часу, дати, імя, прізвища та посади особи, що отримала рахунок, печатки підприємства (при наявності)).

Покупець зобовязаний своєчасно здійснювати сплату рахунків, у відповідності до умов договору (п. 9.4.2 договору).

В разі несвоєчасної сплати або несплати вартості пального, у відповідності до п.п. 4.1, 4.2, 8.3, 8.4 цього договору, покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період такої несвоєчасної сплати або несплати, від несвоєчасно сплаченої або несплаченої суми, що зазначена у відповідних рахунках, або від суми заборгованості, що встановлюється на підставі видаткових документів або у чеках терміналів, що формуються безпосередньо в момент фактичного отримання товару з АЗС, у відповідності до п. 4.3 цього договору, за кожний день такої несвоєчасної сплати або несплати (п. 10.1 договору).

На виконання умов договору, відповідно до: видаткової накладної №Z01-68855 від 31.08.2008р. на суму 599036,45грн.; видаткової накладної № Z01-72848 від 30.09.2008р. на суму 624745,30грн.; видаткової накладної № Z01-76813 від 31.10.2008р. на суму 534013,33грн.; видаткової накладної № Z01-79882 від 30.11.2008р. на суму 202129,67грн.

позивачем було поставлено, а уповноваженим представником відповідача отримано, пальне.

Загальна вартість поставленого пального складає 1959924,75грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не в повному обсязі сплатив вартість поставленого товару (пального), в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 672025,82грн., дані обставини не спростовані відповідачем під час розгляду даної справи.

Оцінюючи позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

За умовами статті 193 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону і укладеного договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Господарським судом встановлено, що позивачем виконані умови договору щодо поставки пального відповідачу, про що свідчать видаткові накладні: №Z01-68855 від 31.08.2008р. на суму 599036,45грн.; № Z01-72848 від 30.09.2008р. на суму 624745,30грн.; № Z01-76813 від 31.10.2008р. на суму 534013,33грн.; № Z01-79882 від 30.11.2008р. на суму 202129,67грн., копії яких наявні у матеріалах справи

Позивачем, з метою належного виконання умов договору, за отримане відповідачем пальне видані вказані видаткові накладні, які отримані уповноваженою особою відповідача, про що свідчить її підпис на вказаних накладних.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вказувалось вище, відповідач не в повному обсязі сплатив вартість поставленого товару (пального), в результаті чого станом на 01.12.2008р. заборгованість ТОВ «Тоніка» перед ТОВ «УТН-Восток», складає 672025,82грн.

Враховуючи вищезазначене, а також доведеність наявності у відповідача заборгованості, господарський суд задовольняє позовну вимогу в частині стягнення 672025,82грн. боргу в повному обсязі.

Враховуючи те, що відповідач не оплатив отримані послуги, позивач просить стягнути з нього 15686,73грн. 3% річних, які нараховані за період з 12.12.2008р. по 22.09.2009р.

Вирішуючи ці питання, господарський суд виходить з наступного:

Матеріалами справи доведено, що строки виконання грошового зобов'язання відповідачем порушені, так як до пред'явлення позивачем позову щодо стягнення 3% річних фактично залишилось невиконаним грошове зобов'язання відповідача перед кредитором.

Стаття 625 Цивільного кодексу України не звільняє боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Господарським судом при розгляді справи встановлено, що відповідачем не сплачена в повному обсязі, вартість поставленого пального, тому позивачем нараховані інфляційні витрати та сума річних відсотків.

Господарський суд, перевіривши наданий розрахунок 698090,67 грн. індексу інфляції та 15686,73грн. 3% річних, провівши власний, задовольняє вимоги в цій частині позовних вимог в повному обсязі.

Також позивач просить стягнути з відповідача 79980,27грн. пені, яка нарахована за період з 11.12.2008р. по 10.06.2009р. відповідно до п. 10.1 договору.

Вирішуючи це питання, господарський суд виходить з наступного: відповідно до частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Сторонами в п. 10.1 договору узгоджено, що у разі несвоєчасної сплати або несплати вартості пального, у відповідності до п.п. 4.1, 4.2, 8.3, 8.4 цього договору, покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період такої несвоєчасної сплати або несплати, від несвоєчасно сплаченої або несплаченої суми, що зазначена у відповідних рахунках, або від суми заборгованості, що встановлюється на підставі видаткових документів або у чеках терміналів, що формуються безпосередньо в момент фактичного отримання товару з АЗС, у відповідності до п. 4.3 цього договору, за кожний день такої несвоєчасної сплати або несплати.

Господарський суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок 79980,27грн. пені, та провівши власний, задовольняє вимогу позивача в цій частині в повному обсязі, оскільки позивачем доведений факт надання послуг відповідачу та їх не сплати останнім у встановлені договором строки.

На підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по оплаті державного мита в розмірі 8375,84грн. та 236,00грн. витрат за інформаціно-технічне забезпечення судового процесу, підлягають віднесенню на відповідача.

Керуючись ст.ст. 11, 526, 530, 610, 611, 612, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст.22, 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю УТН-Восток, м.Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія «ФОРМУЛА» про стягнення заборгованості у розмірі 837583,49 грн. за договором купівлі-продажу пального та його випуску за електронною карткою №СК 419 від 28.08.2008р. - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Тоніка (86700, АДРЕСА_1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія «ФОРМУЛА» (03680, м. Київ, Голосіївський район, вул. Козацька, 120/4, ) 837583,49грн., а саме: 672025,82грн. основний борг, 79980,27грн. пеня; 69890,67грн. -інфляційні; 15686,73грн. три відсотки річних за прострочення сплати зобовязання.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Тоніка (86700, АДРЕСА_1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія «ФОРМУЛА» (03680, м. Київ, Голосіївський район, вул. Козацька, 120/4, ) витрати зі сплати державного мита в розмірі 8375,84грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення судового процесу в розмірі 236,00грн.

Повний текст рішення підписано 08.04.2014р.

Рішення набирає законної сили 19.04.2014р.

Рішення може бути оскаржено в Донецький апеляційний господарський суд згідно розділу XII ГПК України.

Суддя О.М. Сковородіна