ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"26" травня 2014 р. Справа № 918/312/14
Суддя Павленко Є.В., розглянувши матеріали справи
за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Будеразької сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Здолбунівська районна державна адміністрація, за участі прокуратури міста Рівного, про визнання права власності,
без виклику представників сторін,
У березні 2014 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Будеразької сільської ради Здолбунівського району Рівненської області про визнання права власності на самочинно збудовану гідротехнічну споруду (шлюз) загальною площею 58,3 м2, розташовану біля с. Будераж на території Будеразької сільської ради Здолбунівського району Рівненської області.
Ухвалою господарського суду Рівненської області від 21 березня 2014 року порушено провадження у справі № 918/312/14 та призначено її до розгляду. Цією ж ухвалою до участі в розгляді справи в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, було залучено Здолбунівську районну державну адміністрацію.
Ухвалою суду від 29 квітня 2014 року позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 було залишено без розгляду на підставі пункту 5 частини 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України.
23 травня 2014 року через канцелярію суду надійшла заява позивача, в якій останній просив повернути суму судового збору, сплаченого ним за подання даної позовної заяви до господарського суду Рівненської області.
Відповідно до приписів частини 1 статті 88 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо, зокрема, не вирішено питання про розподіл господарських витрат або про повернення судового збору з бюджету.
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням).
Пунктом 4.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що у вирішенні питань розподілу судових витрат необхідно мати на увазі, що за змістом пунктів 4 і 5 частини першої статті 7 вищезазначеного Закону припинення провадження у справі і залишення позову без розгляду тягнуть за собою повернення сплачених сум судового збору.
З огляду на зазначене, суд на підставі даної норми Закону дійшов висновку про необхідність повернення позивачу сплаченого ним судового збору в розмірі 1 827 грн. 00 коп.
Крім того, відповідно до пункту 2.6.12 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20 лютого 2013 року № 28, ухвала про повернення судового збору підписується у двох примірниках та засвідчується гербовою печаткою суду. Один примірник ухвали направляється заявникові супровідним листом із оригіналом платіжного документа, а другий долучається до матеріалів справи.
Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 86, 88, пунктом 4 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", суд
Суддя Є.В. Павленко