ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

У СПРАВІ ПРО БАНКРУТСТВО

28.01.2014р. Справа № 27/104б

за заявою кредитора (заявника) ОСОБА_1 м.Донецьк

до боржника Субєкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3 м.Донецьк (ІПН НОМЕР_1)

про визнання банкрутом

арбітражний керуючий Руденок Ю.О.

за заявою ліквідатора про визнання недійсним біржового контракту №813 від 20.12.10р.

Суддя М.О.Лейба

Присутні представники:

від кредитора - не з'явилися

від боржника - ОСОБА_5 (за довір.)

від ліквідатора - Шульженко Д.Ю. (за довір.)

ОСОБА_7 - не з'явився

Господарським судом Донецької області ухвалою від 25.08.10р. порушена справа про банкрутство Субєкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3 м.Донецьк відповідно до ст.52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою суду від 07.09.10р. Субєкта підприємницької діяльності - фізичну особу ОСОБА_3 м.Донецьк визнано банкрутом, відкрита ліквідаційна процедура строком на 4 місяці до 07.01.11р., ліквідатором призначений арбітражний керуючий Толчеєв О.Ю.

Ухвалою суду від 09.02.11р. припинені повноваження ліквідатора Толчеєва О.Ю., ліквідатором по справі призначена арбітражний керуючий Руденок Ю.О., строк ліквідаційної процедури встановлений до 09.06.11р.

Ухвалою суду від 17.08.11р. строк ліквідаційної процедури продовжений до 09.12.11р.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 07.12.11р. постанова господарського суду Донецької області від 07.09.10р. залишена без змін.

Строк ліквідаційної процедури та повноваження ліквідатора продовжувалися, про що судом були винесені відповідні ухвали.

Ухвалою суду від 07.10.13р. строк ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора продовжено до 09.03.14р.

12.12.2013р. до господарського суду надійшла заява ліквідатора №б/н від 09.12.13р. про визнання недійсним біржового контракту №813 від 20.12.10р., укладеного на Міжрегіональній українській біржі між членами біржі ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_7.

Ухвалою суду від 17.12.13р. розгляд заяви ліквідатора №б/н від 09.12.13р. про визнання недійсним біржового контракту №813 від 20.12.10р. призначено на 09.01.14р., ОСОБА_7 зобов'язано надати суду відзив на заяву ліквідатора №б/н від 09.12.13р. про визнання недійсним біржового контракту №813 від 20.12.10р.

Ухвалою суду від 09.01.14р. у зв'язку з неявкою в судове засідання ОСОБА_3, ОСОБА_7 та ненаданням витребуваних судом документів розгляд справи відкладено на 28.01.14р.; ОСОБА_7 зобов'язано надати суду витребувані документи.

Розпорядженням в.о. голови господарського суду Донецької області від 28.01.14р. у зв'язку з находженням судді Тарапати С.С. на лікарняному справу №27/104б про банкрутство Субєкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3 м.Донецьк передано на розгляд судді Лейбі М.О.

ОСОБА_7 в судові засідання 09.01.14р. та 28.01.14р. не з'явився, відзив на подану заяву ліквідатора не надав; про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Як вбачається з приписів ст.75 ГПК України, у разі неподання витребуваних господарським судом документів, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

З метою запобігти затягування строків ліквідаційної процедури по справі, що призводить до негативних наслідків, зокрема, збільшуються судові витрати на здійснення провадження у справі про банкрутство (оплата послуг арбітражного керуючого, витрати на зберігання майна боржника тощо), які сплачуються банкрутом та кредиторами, суд вважає за можливе розглянути подану заяву ліквідатора в даному судовому засіданні за відсутності ОСОБА_7 за наявними в матеріалах справи документами.

В силу п.1-1 прикінцевих положень Закону України Про внесення змін до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції Закону від 22 грудня 2011 року N 4212-VI, який вступив в дію 19.01.13р., положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Вказана справа порушена 25.08.10р., постанова господарського суду винесена судом 07.09.10р., тобто до набрання чинності зазначеним законом.

З огляду на зазначене, розгляд заяви ліквідатора здійснюється судом відповідно до норм Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції від 30.06.1999р. (із змінами та доповненнями).

Розглянувши в судовому засіданні 28.01.14р. заяву ліквідатора про визнання недійсним біржового контракту №813 від 20.12.10р. та інші матеріали справи, заслухавши пояснення представників ліквідатора та боржника, суд встановив:

Відповідно до ч.2 ст. 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі - Закон).

В силу ст.25 Закону ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження:

приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту; з підстав, передбачених частиною десятою статті 17 цього Закону, подає до господарського суду заяви про визнання недійсними угод боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Арбітражний керуючий Руденок Ю.О. призначена ліквідатором у даній справі ухвалою суду від 09.02.2011р.

При здійсненні своїх повноважень ліквідатору Руденок Ю.О. стало відомо про укладення 20.12.2010р. на Міжрегіональній українській біржі між ФОП ОСОБА_3 в особі попереднього ліквідатора арбітражного керуючого Толчеєва А.Ю., що діяв на підставі постанови господарського суду Донецької області від 07.09.2010р., та ОСОБА_7 біржового контракту №813, за умовами якого ОСОБА_7 було придбане нерухоме майно: квартира АДРЕСА_1, загальною площею 57,20 кв.м.

Факт укладення вищевказаного біржового контракту встановлений рішенням Ворошиловського районного суду від 02.02.2012р. у справі №2/508/974/12, що набуло законної сили, а тому в силу ч.4 ст.35 ГПК України не доводиться знову.

В даному випадку ліквідатор, керуючись наданими ст. 25 Закону повноваженнями, заявляє вимогу про визнання недійсним біржового контракту №813 від 20.12.10р., укладеного між боржником та ОСОБА_7, з підстав того, що:

1) до обігу на товарній біржі допущений товар (нерухоме майно), який не може бути предметом біржової торгівлі;

2) біржовий контракт уявляє собою правочин купівлі-продажу нерухомого майна, який на підставі ст.657 ЦК України підлягає нотаріальному посвідченню, недодержання вимог про нотаріальне посвідчення такого договору означає його недійсність силу закону на підставі ч.1 ст. 220 ЦК України;

3) через порушення вимог Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)»:

- при укладанні спірного правочину не проведена оцінка майна, не здійснена його інвентаризація, не дана публікація оголошення про продаж майна у ЗМІ;

- п. 2.2. біржового контракту про відстрочення платежу на 6 місяців суперечить ст.23 Закону про малу приватизацію, а отже є недійсним, при цьому недійсність цього пункту біржового контракту має наслідком недійсність усього правочину, оскільки умова внесення платежу є істотною умовою договору купівлі-продажу, укладеного за результатами аукціону.

Суд вважає заяву ліквідатора про визнання недійсним біржового контракту №813 від 20.12.10р. обґрунтованою, доведеною та такою, що підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Враховуючи особливості процедури банкрутства, господарський суд вирішує у межах справи про банкрутство спори, безпосередньо пов'язані із здійсненням провадження у справі, в тому числі спори про визнання недійсними угод боржника.

Відповідно до ст.1 Закону ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення визнаних судом вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Тобто в даному випадку ліквідатор, оспорюючи біржовий контракт №813 від 20.12.2010р. діє в інтересах кредиторів з метою повернення відчуженого за цим контрактом майна до ліквідаційної маси, його реалізації та задоволення вимог кредиторів згідно черговості.

В силу приписів Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у справі про банкрутство угода може бути визнана недійсною відповідно до цивільного законодавства України.

Відповідно ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Зі змісту ст.15 Закону України «Про товарну біржу» в редакції від 16.06.2010р. (чинній на момент укладення спірного біржового контракту) вбачається, що біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов:

а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі;

б) якщо її учасниками є члени біржі;

в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня.

Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Не можуть бути предметом біржової торгівлі речі, визначені індивідуальними ознаками, якщо вони не продаються як партія, а також будь-які вживані товари, включаючи транспортні засоби, та капітальні активи. Визначення капітального активу (факт прийняття його в експлуатацію), а також визначення однорідних товарів містяться у Законі України «Про оподаткування прибутку підприємств».

У пп.8.1.4 ст.8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» в редакції від 12.10.2010р. (чинній на момент укладення спірного біржового контракту), зазначено, що під терміном «невиробничі фонди» слід розуміти капітальні активи, які не використовуються у господарській діяльності платника податку. До таких невиробничих фондів відносяться, в тому числі, капітальні активи (або їх структурні компоненти), які підпадають під визначення групи 1 основних фондів згідно із підпунктом 8.2.2 цієї статті, включаючи орендовані.

Згідно з пп. 8.2.2. статті 8 вищезазначеного Закону до групи 1 основних фондів відносяться: будівлі, споруди, їх структурні компоненти та передавальні пристрої, в тому числі жилі будинки та їх частини (квартири і місця загального користування), вартість капітального поліпшення землі.

Зі змісту вищевказаних норм вбачається, що нерухоме майно не є товаром, що допущений до обігу на товарній біржі, а як наслідок - угода купівлі-продажу нерухомого майна не є біржовою операцією.

Таким чином, спірний біржовий контракт №813 від 20.12.2010р., предметом якого є нерухоме майно - квартира АДРЕСА_1, загальною площею 57,20 кв.м., не є біржовою операцією, а тому положення ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» щодо нотаріального посвідчення до нього не застосовуються.

Згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до ч.1 ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії біржового контракту №813 від 20.12.2010р., останній нотаріально не посвідчений. Доказів того, що предмет спірного біржового контракту перебував в податковій заставі суду не надано.

Таким чином, спірний біржовий контракт в силу ст.ст. 215, 220, 657 ЦК України є нікчемним через недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору.

В той же час, згідно з п. 2.5.2. постанови Пленуму ВГСУ від 29 травня 2013 року №11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» за змістом частини другої статті 215 ЦК України нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, є недійсним незалежно від наявності чи відсутності відповідного рішення суду. Однак це не виключає можливості подання та задоволення позову про визнання нікчемного правочину недійсним.

Крім того суд зазначає, що в силу ст.25 Закону ліквідатор формує ліквідаційну масу та реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом.

Провадження у даній справі здійснюється на підставі ст. 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Боржником у даній справі є суб'єкт підприємницької діяльності - громадянин, а тому при розгляді справи також застосовуються положення ст. 48 Закону.

Відповідно ч.7 ст. 48 Закону у разі призначення у справі про банкрутство громадянина-підприємця ліквідатора, продаж майна громадянина-підприємця здійснює ліквідатор.

Спірний біржовий контракт укладений 20.12.2010р., тобто в межах ліквідаційної процедури.

Продаж майна банкрута в ліквідаційній процедурі врегульований ст.ст. 29, 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», які передбачають проведення інвентаризації та оцінки майна боржника, оповіщення через засоби масової інформації про порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна, у разі проведення конкурсу (аукціону) - дотримання вимог Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» тощо.

Доказів дотримання вищезазначених норм закону при укладенні спірного біржового контракту суду також не надано.

Присутній в судовому засіданні представник ліквідатора заяву про визнання недійсним біржового контракту №813 від 20.12.10р. підтримав, просив її задовольнити.

Присутній в судовому засіданні представник боржника ОСОБА_3 проти задоволення заяви ліквідатора про визнання недійсним біржового контракту №813 від 20.12.10р. не заперечував.

Згідно ст.ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Інших додаткових пояснень або доказів, окрім тих, які наявні в матеріалах справи, суду надано не було.

Суд зауважує, що Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» є спеціальним законом, який містить матеріальні, процесуальні і процедурні норми та має пріоритет перед іншими законодавчими актами у регулюванні відносин, пов'язаних із банкрутством суб'єктів підприємницької діяльності. Розгляд заяви про визнання недійсним біржового контракту у даному випадку здійснюється за спрощеною процедурою, яка не вимагає від суду вчинення додаткових дій, що притаманні позовному провадженню, таких як залучення до участі у справі третіх осіб, допиту свідків, сторони позбавлені можливості заявити зустрічний позов, тощо.

Отже, біржовий контракт №813 від 20.12.2010р., укладений на Міжрегіональній українській біржі між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та ОСОБА_7, не відповідає вимогам законодавства та порушує права кредиторів банкрута щодо задоволення своїх вимог у встановленому Законом порядку, а тому визнається судом недійсним.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п.1-1 прикінцевих положень Закону України Про внесення змін до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції Закону від 22 грудня 2011 року N 4212-VI, ч.1 ст.5, ст.ст. 24, 25, 29, 30, 48, 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції від 30.06.1999р., ст.15 Закону України «Про товарну біржу» в редакції від 16.06.2010р., ст.8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» в редакції від 12.10.2010р., ст.ст. 203, 215, 220, 657 ЦК України, ст.ст. 4-1, 32-34, 35, 43, 86 ГПК України, господарський суд

У Х В А Л И В:

Заяву ліквідатора задовольнити.

Визнати недійсним біржовий контракт №813 від 20.12.2010р., укладений на Міжрегіональній українській біржі між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та ОСОБА_7.

Дану ухвалу направити ліквідатору, боржнику - ОСОБА_3 та ОСОБА_7

Суддя М.О. Лейба