ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.05.2014 Справа № 905/2264/14

Господарський суд Донецької області у складі судді Мальцева М.Ю.

при секретарі судового засідання: Шавкун І.Д.

У відкритому судовому засіданні розглянув матеріали справи

за позовом Управління державної служби охорони при Головному Управлінні МВС України в Донецькій області, м. Донецьк

до відповідача: Державного заклада Дорожня клінічна лікарня станції Донецьк ДП Донецька залізниця, м. Донецьк

про стягнення 2998,28грн.

за участю представників сторін:

від позивача : ОСОБА_1 , за довіреністю № 21/1-395 від 04.02.2014

від відповідача: ОСОБА_2, за довіреністю № 02/12-9 від 25.04.2014

ОСОБА_3, за довіреністю № 02/12-8 від 25.04.2014

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Управління Державної служби охорони при Головному управління МВС України в Донецькій області, м. Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Державного заклада Дорожня клінічна лікарня станції Донецьк ДП Донецька залізниця, м. Донецьк про стягнення 2998,28грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на копію договору №6502/ВР/Ке від 21.01.2013р. на охорону обєктів за допомогою системи охоронної сигналізації, розрахунок позовних вимог, невиконання відповідачем умов договору.

15.05.2014р. позивач наполягав на задоволенні позовних вимог, через канцелярію господарського суду надав копії банківських виписок у якості доказів неналежного виконання відповідачем договірних зобовязань.

15.05.2014р. відповідач через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву про стягнення суми боргу від 25.04.2014р. №02/12-503 в якому зазначив, що проти позовних вимог заперечує частково (в частині сплати штрафу) у звязку із тим, що лікарня є бюджетною організацією та фінансується Управлінням державного казначейської служби України у м.Донецьку. Крім того, зазначає , що свої обовязки щодо надання заявок на фінансування він виконував вчасно, однак фінансування з державного бюджету не надходило, що призвело до виникнення заборгованості.

Розгляд справи відкладався.

Представники позивача та відповідача клопотання щодо фіксації судового процесу не заявляли, у звязку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

21.01.2013р. між позивачем (Державною службою охорони при ГУМВС України в Донецькій області) далі виконавець та відповідачем (Державним закладом «Дорожня клінічна лікарня станції Донецьк») далі замовник, було укладено договір на охорону обєктів за допомогою системи охоронної сигналізації №6502/ВР/Ке (надалі Договір), відповідно до умов якого Виконавець (позивач) на кошти, отримані від Замовника (відповідача), починаючи з 01.01.2013 року за допомогою системи охоронної сигналізації розпочинає охорону обєктів, обладнаних системами охоронної сигналізації, які внесені до Розрахунку Дислокації (додаток №1 до Договору) і позначені на плані схемі (додаток №3 до Договору), а Замовник зобовязується виконати в повному обсязі приписи щодо обладнання та укріпленності обєкту надані Виконавцем (додаток №4 до Договору) та оплачувати замовлені охоронні послуги згідно умов Договору (п.1.1 Договору).

Договір №6502/ВР/Ке від 21.01.2013р. за своєю правовою природою є договором по наданню послуг, а саме наданню охоронних послуг.

Частиною першою ст.901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до приписів статті 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Частиною першою ст.903 ЦК України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п.2.3 Договору, оплата замовлених послуг здійснюється Замовником шляхом щомісячних виплат сум вказаних в Дислокації (додаток №1 до договору) і пункту 2.1 цього Договору. Зобовязання замовника здійснити оплату Виконавця не знаходиться в залежності від наявності коштів, отримання рахунків тощо.

Згідно п.2.4 Договору, платежі Замовник зобовязаний здійснювати впродовж пяти банківських днів після закінчення місяця, в якому були надані послуги.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до п.3.3.14 Договору, Замовник зобовязується здійснювати оплату послуг належним чином в порядку і строки обумовлені цим Договором.

Факт надання позивачем послуг відповідачу послуг останнім не спростовується.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Внаслідок неповної та несвоєчасної оплати послуг з боку відповідача залишився несплачений борг у сумі 1955,40грн.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач не представив суду доказів перерахування боргу у сумі 1955,40грн., в звязку з чим господарський суд робить висновок, що борг не погашений до теперішнього часу.

Відповідно до п.6.2 Договору, позивач обґрунтовано вимагає стягнення з відповідача суми штрафу у розмірі 1042,88гр.

Відповідно до вимог передбачених пунктом 4 частини 3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є - змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 4-3 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Під час розгляду зазначеної справи відповідачем належним чином не спростовано вимоги позовної заяви.

Згідно вимог передбачених ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст.33 ГПК України).

Відповідно до приписів ст.36 ГПК України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до вимог передбачених ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Будь-яких документів у підтвердження відсутності заборгованості відповідачем надано не було та враховуючи вищенаведене, суд робить висновок, що заявлені позовні вимоги позивача у сумі 2998,28 грн. є доведеними, обґрунтованими матеріалами справи, а також такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають стягненню в порядку, що передбачений ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.6, 11 - 16, 202, 509, 526, 530, 598, 599, 610-612, 625-627, 629, 632, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст.ст.20, 67, 173, 174, 193 Господарського кодексу України та керуючись ст.ст.1, 2, 4-2, 4-3, 4-6, 12, 15, 20, 22, 28, 32-34, 36, 43, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Управління Державної служби охорони при Головному управління МВС України в Донецькій області, м. Донецьк до Державного заклада Дорожня клінічна лікарня станції Донецьк ДП Донецька залізниця, м. Донецьк про стягнення 2998,28грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Державного заклада Дорожня клінічна лікарня станції Донецьк ДП Донецька залізниця, м. Донецьк (83114, м. Донецьк, вул.Університетська, 60, , МФО 834016, р/р 0676, 0676, 0676 в ГУ ДКСУ у Донецькій області) на користь Управління Державної служби охорони при Головному управління МВС України в Донецькій області, м. Донецьк (83023, м. Донецьк, вул.Ходаковського,10А, , МФО 320478, р/р №763 в відділенні №312/04 ПАТ АБ «Укргазбанк»):1955,40 грн. основного боргу, 1042,88 грн. штрафу, 1827,00 грн. - витрати по сплаті судового збору.

Видати наказ після набуття рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття (складання).

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено в судовому засіданні 15.05.2014р.

Повне рішення складено 20.05.2014р.

Суддя М.Ю. Мальцев

Надруковано 3 примірника:

1 позивачу;

1- відповідачу;

1- у справу

Вик.ОСОБА_4