ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" лютого 2014 р.Справа № 924/80/14

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Виноградова В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом комунального підприємства "Славутське житлово-комунальне об'єднання" м. Славута

до 1. публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз"

м. Хмельницький

2. публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" м. Київ

про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №2854 від 31.10.2012 року

за участю представників сторін:

від позивача : не з'явився

від відповідача 1. ОСОБА_1 - за довіреністю від 17.06.2013р. №2043/18

від відповідача 2. ОСОБА_2 - за довіреністю від 18.11.2013р. №14-174

встановив: позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору відступлення права вимоги №2854 від 31.10.2012 року, укладеного між публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз" м. Хмельницький та публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" м. Київ, згідно якого відповідачу 2 було відступлено право вимоги щодо сплати заборгованості позивача за договором на постачання та розподіл природного газу № 2012-ТКЕ/БО -(13) -(1.), посилаючись на ст. ст. 203, 215 ЦК України.

Стверджує, що спірний договір суперечить вимогам актів цивільного законодавства , зокрема Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" (підпункту 10 п.1. ст.1 п.п. 1, 2, 3, 6, 7 ст. 18).

В обґрунтування позиції зазначає, що спірний договір суперечить п. 1 ст. 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" , якою визначено, що розрахунки за поставлений природний газ здійснюються з гарантованим постачальником природного газу , яким, враховуючи положення ч. 2 п. 1 Постанови КМУ від 25.07.2012р. № 705, п. 2 Постанови КМУ від 27.12.2001р. №1729 "Про забезпечення споживачів природним газом", відповідач 2 не може бути, оскільки не має ліцензії на здійснення розподілу природного і нафтового газу, на постачання природного газу за регульованим тарифом.

Також звертає увагу, що оскільки відповідач 2 не можу бути гарантованим постачальником природного газу, то всупереч п. 2 ст. 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" відповідач 2 не має рахунку із спеціальним режимом використання, як того вимагає п. 6 ст. 18 зазначеного закону.

Стверджує, що у позивача є право не перераховувати відповідачу на його рахунок кошти за договором про відступлення права вимоги, оскільки таке право виникає з норми п.3 та п.7 ст. 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу". Таким чином, спірний правочин, як вказує позивач, всупереч нормі п.5 ст. 203 ЦК України, не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, адже позивачу заборонено здійснювати розрахунки з відповідачем 2 за відступленням права вимоги, тоді як переуступлення переслідує мету сплати коштів за поставлений газ.

Повноважний представник відповідача в судове засідання не з'явився.

Відповідач 1 у письмовому відзиві на позов та повноважний представник в судовому засіданні проти позову заперечує. Зазначає, що відповідно до договору №2012-ТКЕ/БО-(13)-(1) від 16.03.2012р. про постачання природного газу, укладеного між ПАТ "Хмельницькгаз" та комунальним підприємством "Славутське житлово-комунальне підприємство", кредитором, який мав право вимагати оплату заборгованості за вказаним договором являлося ПАТ "Хмельницькгаз", однак 31.10.2012 року між ПАТ "Хмельницькгаз" та ПАТ "НАК "Нафтогаз України" був укладений договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого право вимоги по сплаті заборгованості позивача в сумі 1 321 899,77 грн. по договору №2012-ТКЕ/БО-(13)-(1) від 16.03.2012р. перейшла до нового кредитора - ПАТ "НАК "Нафтогаз України".

Звертає увагу, що ПАТ "Хмельницьгаз" враховуючи вимоги ст.516 ЦК України, листом від 05.11.2012р. за №2901/9 повідомило позивача про заміну кредитора.

З приводу посилань позивача на невідповідність оспорюваного договору п.1 ст.18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу", оскільки відповідач 2 не є гарантованим постачальниками природного газу, зазначає, що позивачем не враховано положення ч.2 п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 25.07.2012р. №705 "Про визначення гарантованих постачальників природного газу" відповідно до якого гарантованим постачальником природного газу для промислових споживачів, річний обсяг споживання природного газу яких перевищує 3 млн. куб. метрів та підприємств , що здійснюють виробництво теплової енергії , є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз_України", що в установленому порядку отримала ліцензію на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом. Тому стверджує, що з 25.07.2012р. в ПАТ "Хмельницькгаз" виникла юридична можливість для відступлення боргу КП "Славутського ЖКО" гарантованому постачальнику ПАТ "НАК "Нафтогаз України".

Посилаючись на положення ч. 2 ст. 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу", п.п. 1 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України №247 від 26.03.2008р. "Про вдосконалення порядку розрахунків за спожитий природний газ", вважає твердження позивача, що в ПАТ "НАК "Нафтогаз України" немає спеціального рахунку на який би можна було оплатити кошти за спожитий природний газ є безпідставними та необґрунтованими ніякими доказами, адже кожне газопостачальне підприємство, яке здійснює свою діяльність на території України (в тому числі ПАТ "НАК "Нафтогаз України") має в силу вимог чинного законодавства поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ.

Крім того, акцентує увагу на тому, що позивачем не було здійснено оплата боргу ні ПАТ "Хмельницькгаз", а ні ПАТ "НАК "Нафтогаз України".

Вважає, що не заслуговують на увагу і твердження позивача, що оспорюваний договір відступлення права вимоги №2854 не спрямований на реальне настання правових наслідків. При цьому, посилаючись на ст.ст. 512- 516 ЦК України , стверджує , що чинним законодавством передбачена юридична можливість для заміни кредитора у зобов'язанні , а Закон України "Про засади функціонування ринку природного газу" не містить прямої заборони щодо укладення оспорюваного договору.

Відповідач 2- публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у письмовому відзиві на позов та повноважний представник в судовому засіданні проти позову заперечує .

В обґрунтування позиції зазначає, що договір від 16.03.12 №2012-ТКЕ/БО(13)-(1) та чинне законодавство не містять прямої заборони щодо заміни кредитора у даному зобов'язанні.

Вважає, що доводи позивача про необхідність отримання Компанією ліцензії на постачання природного газу за регульованим тарифом не повинні братись судом до уваги, оскільки на момент укладання договору про відступлення права вимоги, постанова КМ України від 25.07.12 №705 не містила умови щодо наявності такої ліцензії, а така вимога була внесена лише 24.07.13 постановою КМ України №510.

Зазначає, що твердження позивача про те, що він не належить до суб'єктів, визначених у ч. 2 п. 1 постанови КМ України від 25.07.12 №705, не відповідає дійсності, оскільки позивач є підприємством, що здійснює виробництво теплової енергії, що підтверджується наявністю у позивача ліцензії на виробництво теплової енергії (копія додається), укладеними договорами купівлі-продажу природного газу для виробництва теплової енергії та їх фактичним виконанням, що підтверджується, підписаними позивачем, актами приймання-передачі природного газу.

Звертає увагу, що відповідно до п.п.2 п. 2 постанови КМ України від 27.12.01 №1729 реалізація природного газу для задоволення потреб суб'єктів господарювання, які виробляють теплову енергію, яким є позивач, здійснюється Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", а відповідно до п. 10 Порядку, затвердженого зазначеною постановою визначено взаємодію постачальників природного газу із іншими суб'єктами ринку природного газу та державними органами.

Звертає увагу на те, що відповідно до Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" у Компанії, відкрито більш ніж 140 рахунків із спеціальним режимом використання (постанова НКРЕ від 23.01.12 №37).

Стверджує, що в результаті відступлення права вимоги, гарантований постачальник та підприємство, що здійснює продаж природного газу гарантованому постачальнику збіглись в одній особі, та зважаючи на відсутність у Компанії зобов'язань з оплати за надані послуги з транспортування та розподілу природного газу за період, у якому виникли зобов'язання позивача, що є предметом договору про відступлення права вимоги (2012 рік), всі кошти, що надходитимуть від позивача є власністю Компанії та не потребують розподілу згідно з алгоритмом. Всі зобов'язання з оплати за надані послуги з транспортування та розподілу природного газу у 2012 році Компанія виконала за рахунок власних коштів.

Також зазначає, що оспорюваний договір не можна вважати таким, що не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, тобто фіктивним правочином, оскільки сторонами договору було вчинено всі передбачені ним дії, а саме: фактично передано право вимоги в момент підписання акта приймання-передачі документів, які також були фактично передані; сторонами договору на адресу боржника (позивача) направлені повідомлення про заміну кредитора; проведено у повному обсязі розрахунки, передбачені умовами договору.

Заслухавши повноважних представників сторін, враховуючи визначені ГПК України засади змагальності та рівності сторін судового процесу, необхідність подання для повного, всебічного та об'єктивного вирішення спору витребуваних та додаткових доказів, суд вважає за необхідне відкласти розгляд справи.

Керуючись ст.ст. 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Розгляд справи відкласти на 12:00 год. "04" березня 2014 р.

Позивачу надати письмові пояснення на доводи відповідачів

Відповідачу 1 надати повідомлення про відступлення права вимоги , рішення суду про стягнення з позивача заборгованості за договором від 16.03.12 №2012-ТКЕ/БО(13)-(1)

Відповідачу 2 надати повідомлення про відступлення права вимоги за договором від 16.03.12 №2012-ТКЕ/БО(13)-(1)

Визнати явку повноважних представників сторін (з довіреностями та документами, що посвідчують особу) в судове засідання обов'язковою.

Суддя В.В. Виноградова

У відповідності з п. 5 ст. 83 ГПК України, господарський суд має право стягнути в доход Державного бюджету України з винної сторони штраф у розмірі до 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом на сторони.

Віддрук. 5 прим.: 1 - до справи; 2,3 - позивачу (Хмельницька обл., м. Славута, вул. Миру 14а; АДРЕСА_1) рек. з пов. про вруч.; 4 - відповідачу 1 (м. Хмельницький, проспект Миру 41); 5 - відповідачу 2 (м. Київ, вул. Б. Хмельницького 6)