РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 року Справа № 906/79/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Василишин А.Р. , суддя Філіпова Т.Л.

при секретарі Мухомеджанові Д.Ю.

за участю представників сторін:

від органу прокуратури: Лисюк О.Ф.,(посвід. №025052 від 21.03.2014 р.)

від відповідача 1: Хижняк Н.І. (дов. № 26/216 від 03.03.2014р.)

від відповідача 2 : ОСОБА_3 (дов. №7230 від 05.07.2011р.)

розглянувши апеляційні скарги Житомирської міської ради та ФОП ОСОБА_4 на рішення господарського суду Житомирської області від 03.04.14 р. у справі № 906/79/14 (суддя Шніт А.В.)

за позовом Прокурора м.Житомира

до Житомирської міської ради (м. Житомир) (відповідач 1)

ФОП ОСОБА_4 (відповідач 2)

про визнання незаконним та скасування п.1 в частині п.п. 15, 16 додатку 1 до рішення Житомирської міської ради №528 від 18.04.2013, визнання недійсним договорів купівлі - продажу, повернення приміщень

ВСТАНОВИВ:

Прокурор м. Житомира в інтересах держави звернувся в господарський суд Житомирської області з позовною заявою (т. 1, а.с. 2-9) до Житомирської міської ради та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування п.1 в частині п.п. 15, 16 додатку 1 до рішення Житомирської міської ради № 528 від 18.04.2013 "Про перелік об'єктів комунальної власності міста Житомира, що підлягають та не підлягають приватизації в 2013 році" в частині затвердження переліку об'єктів комунальної власності м. Житомира, що підлягають приватизації в 2013 році, до якого включено об'єкти нерухомості за адресою АДРЕСА_1; визнання недійсним договору купівлі-продажу приміщення вечірньої загальноосвітньої школи ІІ-ІІІ ступенів №2, яке розташовано за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 24 кв. м. від 31.07.2013 зареєстрований в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 8074; визнання недійсним договору купівлі-продажу приміщення вечірньої загальноосвітньої школи ІІ-ІІІ ступенів №2, яке розташовано за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 9 кв. м. від 09.12.2013 зареєстрований в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 6780/165; повернення ФОП ОСОБА_4 приміщення вечірньої загальноосвітньої школи ІІ-ІІІ ступенів №2, яке розташовано за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 24 кв. м. вартістю 73370,40грн до комунальної власності територіальної громади м. Житомира; повернення ФОП ОСОБА_4 приміщення вечірньої загальноосвітньої школи ІІ-ІІІ ступенів №2, яке розташовано за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 9 кв. м. вартістю 27528,00грн до комунальної власності територіальної громади м. Житомира.

Ухвалою суду від 13.03.2014 заяву прокурора м. Житомира про забезпечення позову задоволено; з метою забезпечення позову до вирішення спору по суті та набрання рішенням у даній справі законної сили накладено арешт на приміщення: вечірньої загальноосвітньої школи ІІ-ІІІ ступенів №2, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1, площею 24 кв.м. вартістю 73370,40грн та площею 9 кв.м. вартістю 27528грн.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 03.04.14 р. (т. 2, а.с. 41-45) позов задоволено.

В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції вказав, що п.1 в частині п.п. 15, 16 додатку 1 до рішення Житомирської міської ради № 528 від 18.04.2013 "Про перелік об'єктів комунальної власності міста Житомира, що підлягають та не підлягають приватизації в 2013 році" в частині затвердження переліку об'єктів комунальної власності м. Житомира, що підлягають приватизації в 2013 році, до якого включено об'єкти нерухомості за адресою АДРЕСА_1, є незаконним, оскільки суперечить вимогам ч. 2 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного майна», згідно якого об'єкти освіти мають загальнодержавне значення і не підлягають приватизації.

Враховуючи, що при прийнятті оспорюваного рішення Житомирською міською радою перевищено межі встановленої компетенції, судом визнано недійсними договори купівлі-продажу від 31.07.13р. та 09.12.13р. А відтак правові підстави знаходження відповідача у спірних приміщеннях, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, площею 24 кв.м та 9кв.м - відсутні.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Житомирська міська рада звернулась із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Житомирської області від 03.04.14 р. по даній справі та відмовити в задоволенні позову.

Скаржник зокрема зазначає, що приватизовані приміщення по АДРЕСА_1 на час прийняття міською радою рішення від 18.04.13 р. №528 та здійснення підготовки об'єктів до приватизації, знаходились на балансі КП "ВЖРЕП №3", не перебували в оперативному управлінні ВЗОШ № 2. Крім того, зазначає, що п. 17 Додатку № 2 до Рішення Житомирської міської ради від 18.04.13 р. № 528 визначено, що приватизації не підлягає вечірня ЗОШ №2, тобто ВЗОШ № 2, як заклад освіти. На даний час ВЗОШ № 2 є діючим закладом освіти комунальної форми власності і приватизація даного закладу не здійснювалась.

Крім того, не погоджуючись із винесеним рішенням суду першої інстанції, ФОП ОСОБА_4 звернулась з апеляційною скаргою до Рівненського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення господарського суду Житомирської області від 03.04.14 року у даній справі скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

Апеляційну скаргу відповідач 2 обґрунтовує тим, що управління освіти Житомирської міської ради передало оскаржувані приміщення КП "ВЖРЕП № 3" та дані приміщення перестали бути об'єктом освіти, дані приміщення були виключені з балансу вечірньої школи.

Скаржник стверджує, що оскільки відповідач 2 здійснив ремонт, вартість якого перевищувала 25% балансової вартості даних приміщень та виконав інші вимоги ЗУ "Про приватизацію державного майна", дані приміщення були включені до переліку об'єктів, що підлягають приватизації.

Прокурор у відзиві на апеляційну скаргу, заперечив вимоги апеляційних скарг, оскільки вважає, що посилання скаржників, викладені в них, є безпідставними та необґрунтованими.

Прокурор стверджує, що приймаючи оскаржуване рішення Житомирська міська рада перевищила межі встановленої компетенції при вирішенні питання про приватизацію приміщень, вечірньої ЗОШ ІІ-ІІІ степенів № 2, оскільки в силу приписів ч. 5 ст. 63 ЗУ "Про освіту" об'єкти освіти і науки, що фінансується з бюджету не підлягають приватизації.

Зазначає, що договори купівлі-продажу укладені з порушенням вимогам чинного законодавства та підлягають визнанню недійсними.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи № 906/79/14 у складі: головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Мельник О.В., суддя Саврій В.А.

До початку розгляду апеляційної скарги по суті, розпорядженням голови суду від 19.05.14 р. внесені зміни до складу колегії суддів та визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Василишин А.Р.. суддя Філіпова Т.Л.

21.05.14 р. від відповідача 2 на адресу Рівненського апеляційного господарського суду надійшло клопотання про зупинення провадження по даній справі до вирішення Житомирським окружним адміністративним судом пов'язаної справи про визнання незаконним рішення виконавчого комітету № 553 від 19.12.12 р. "Про оформлення права власності на об'єкт нерухомого майна та внесення змін в рішення міськвиконкому" та скасування реєстрації права власності на комплекс будівель ВЗОШ ІІ-ІІІ ступенів № 2 територіальній громаді м. Житомира в особі Житомирської міської ради в оперативному управлінні вечірньої ЗОШ ІІ-ІІІ № 2 загальною площею 743 кв.м. за адресою АДРЕСА_1.

Враховуючи вказане клопотання, колегія суддів констатує, що рішення, яке буде прийматися за результатами розгляду справи Житомирським окружним адміністративним судом не буде мати преюдиціальне значення для вирішення по суті справи № 906/79/14. При цьому, результати розгляду Житомирським окружним адміністративним судом справи, не вплине на збирання та оцінку доказів у даній справі та неможливість встановлення таких обставин у даному провадженні. А відтак, Рівненський апеляційний господарський суд не задовольняє клопотання відповідача 2 про зупинення провадження по даній справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення прокурора, представників відповідачів, розглянувши матеріали та обставини справи, апеляційну скаргу, відзиви на апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційні скарги слід задоволити, а оскаржуване рішення скасувати, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Частинами 4, 5 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об'єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

22.09.2011 р. управління освіти звернулося до міської ради з пропозицією про передачу нежитлових приміщень, які не використовуються в учбовому процесі (підсобні приміщення за адресою: АДРЕСА_1, площею 24 кв. м. та 9 кв. м.) з балансу ВЗОШ № 2 на баланс КВЖРЕП № 16.

Рішенням Виконавчого комітету від 01.12.2011 р. № 716 "Про передачу нежитлових приміщень, що використовуються на умовах оренди", з метою ефективного використання комунального майна було вирішено дозволити передати з балансу управління освіти Житомирської міської ради на баланс Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 16 нежитлові приміщення площею 24 кв. м. та 9 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Виконавчого комітету від 15.08.2012 р. № 344 "Про внесення змін в рішення виконавчого комітету міської ради від 01.12.11 р. № 716" було внесено зміни в частині балансоутримувача на КВЖРЕП № 3.

Актом приймання-передачі від 20.12.2012 р. приміщення площею 9 кв. м. та 24 кв. м. були передані на баланс КП ВЖРЕП № 3.

Право комунальної власності територіальної громади м. Житомира в особі Житомирської міської ради на комплекс будівель вечірньої загальноосвітньої школи ІІ-ІІІ ступенів №2 посвідчується свідоцтвом про право власності від 20.12.2012 (т. 1, а.с. 28), виданого виконавчим комітетом Житомирської міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради №553 від 19.12.2012 "Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна та внесення змін в рішення міськвиконкому" (т. 1, а.с. 113-114) та витягом про державну реєстрацію прав №36983967 від 26.12.2012 (т. 1, а.с. 29).

Як вбачається із статуту ВЗОШ ІІ-ІІІ ступенів № 2 м. Житомир, засновником вечірньої загальноосвітньої школи ІІ-ІІІ ступенів №2 є Житомирська міська рада (т. 1, а.с. 24-).

18.04.2013р. Житомирською міською радою прийнято рішення №528 "Про перелік об'єктів комунальної власності міста Житомира, що підлягають та не підлягають приватизації в 2013 році".

Пунктом 1 вказаного рішення затверджено перелік об'єктів комунальної власності міста Житомира, що підлягають та не підлягають приватизації в 2013 році згідно з додатками 1, 2 (т. 1, а.с. 161).

Пунктами 15, 16 Додатку №1 до рішення міської ради від 18.04.2013 №528 затверджено перелік об'єктів комунальної власності міста Житомира, що підлягають та не підлягають приватизації в 2013 році (т.1, а.с. 162-163), зокрема щодо викупу Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 об'єктів за адресою: АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вказаного рішення, 31.07.2013 між Територіальною громадою міста Житомира, в особі Житомирської міської ради (продавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (покупець) укладено договір купівлі-продажу приміщень, що не є окремо розташованим майном, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, площею 24 кв.м (т. 1, а.с. 18-19).

09.12.2013 між відповідачем 1 та відповідачем 2 укладено договір купівлі-продажу приміщень, що не є окремо розташованим майном, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, площею 9 кв.м (т. 1 а.с. 20-21).

Дані договори купівлі-продажу зареєстровані в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №8074 та №6780/165.

Водночас, Додатком №2 до рішення Житомирської міської ради від 18.04.2013 №528 "Перелік об'єктів комунальної власності міста Житомира, що не підлягають приватизації в 2013 році" визначено, що не підлягають приватизації навчально-виховні заклади, зокрема Житомирська вечірня загальноосвітня школа ІІ-ІІІ ступенів №2 м. Житомира. (а.с. 165-166 том 1).

Прокурор м. Житомир звернувся в господарський суд Житомирської області з позовною заявою про визнання незаконним та скасування п. 1 в частині п.п. 15, 16 Додатку № 1 Рішення Житомирської міської ради № 528 від 18.04.13 р., посилаючись на перевищення повноважень Житомирською міською радою при прийнятті відповідного рішення та визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 31.07.13 р. та від 19.12.13 р.

Пунктами 30, 31 ч. 1 ст. 26 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об'єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об'єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об'єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у концесію об'єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

Прийняття рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення.

Згідно з ч. 5, 6 26 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Доцільність, порядок та умови відчуження об'єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою. Доходи від відчуження об'єктів права комунальної власності зараховуються до відповідних місцевих бюджетів і спрямовуються на фінансування заходів, передбачених бюджетами розвитку.

Пунктами 15, 16 Додатку №1 до рішення міської ради від 18.04.2013 №528 затверджено перелік об'єктів комунальної власності міста Житомира, що підлягають та не підлягають приватизації в 2013 році (т.1, а.с. 162-163), зокрема щодо викупу Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 об'єктів за адресою: АДРЕСА_1.

Підставою для звернення прокурора з позовом в частині визнання недійсним рішення є перевищення органом місцевого самоврядування повноважень щодо включення приміщення в АДРЕСА_1 до переліку об'єктів, які підлягають приватизації як об'єкта освіти, що суперечить ст.. 5 Закону України "Про приватизацію державного майна".

На підтвердження прокуратурою надано свідоцтво про право власності від 10.10.2012р. на будівлю вечірньої школи ІІ-ІІІ ступенів № 2, яким посвідчено, що об'єкт в цілому, який розташований в АДРЕСА_1 дійсно належить територіальній громаді м. Житомир в особі Житомирської міської ради в оперативному управлінні загальноосвітньої школи ІІ-ІІІ ступенів № 2 на праві комунальної власності. В цілому даний об'єкт складається з будівлі вечірньої школи ІІ-ІІІ ступенів площею 104,2 кв.м. відповідно до інвентарної справи № 4492. (т. 1, а.с. 59).

В матеріалах справи також знаходиться свідоцтво про право власності від 20.12.2012р. на комплекс будівель вечірньої школи ІІ-ІІІ ступенів № 2, яким посвідчено, що об'єкт в цілому, який розташований в АДРЕСА_1 дійсно належить територіальній громаді м. Житомир в особі Житомирської міської ради в оперативному управлінні загальноосвітньої школи ІІ-ІІІ ступенів № 2 на праві комунальної власності. В цілому даний об'єкт складається з комплексу будівель вечірньої школи ІІ-ІІІ ступенів площею 743 кв.м. відповідно до інвентарної справи № 4492 (т. 1, а.с. 28).

Водночас, з огляду матеріалів інвентарної справи (т. 2 а.с. 25-37) не вбачається, до складу приміщень, право власності на які посвідчено свідоцтвом від 20.12.12р., входять приміщення площею 24 кв.м. та 9 кв.м. , які є предметом договорів купівлі продажу від 31.07.2013р. та 29.12.2013р. відповідно.

А відтак свідоцтво як доказ того, що приміщення площею 24 кв.м. та 9 кв.м., щодо який прийнято рішення № 528 від 18.04.2013р., та які є предметом договорів купівлі продажу, які оспорюються, належать до об'єктів освіти та перебувають в оперативному управлінні загальноосвітньої школи ІІ-ІІІ ступенів № 2, судом оцінюється критично.

Окрім того, судом враховується, що рішенням Виконавчого комітету від 01.12.2011 р. № 716 "Про передачу нежитлових приміщень, що використовуються на умовах оренди", з метою ефективного використання комунального майна було вирішено дозволити передати з балансу управління освіти Житомирської міської ради на баланс Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 16 нежитлові приміщення площею 24 кв. м. та 9 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Виконавчого комітету від 15.08.2012 р. № 344 "Про внесення змін в рішення виконавчого комітету міської ради від 01.12.11 р. № 716" було внесено зміни в частині балансоутримувача на КВЖРЕП № 3 (т. 1, а.с. 184).

Актом приймання-передачі від 20.12.2012 р. приміщення площею 9 кв. м. та 24 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 були передані на баланс КП ВЖРЕП № 3 (т.1 а.с. 180).

Дані рішення є чинними на час розгляду справи судом першої та апеляційної інстанції.

Також в матеріалах справи містяться: свідоцтво про право власності від 01.07.2013р. на об'єкт нерухомого майна в АДРЕСА_1 площею 24 кв.м., власником якого є територіальна громада м. Житомир в особі Житомирської міської ради (т. 1а.с. 85) та свідоцтво про право власності від 09.10.2013р. на об'єкт нерухомого майна в АДРЕСА_1 площею 9 кв.м., власником якого є територіальна громада м. Житомир в особі Житомирської міської ради (т. 1а.с. 85).

Відповідно до довідки № 22 від 31.01.2014 р. в. о. директора Вечірньої загальноосвітньої школи ІІ-ІІІ ступенів № 2 м. Житомира, рішеннями Виконкому Житомирської міської ради № 344 від 15.08.2012 р. та № 308 від 03.07.2013 р. приміщення загальною площею 111,6 м. кв., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, були передані на баланс КП ВЖРЕП № 3, про що свідчать акти прийому-передачі основних засобів від 20.12.2012 р. та від 26.07.2013 р. Дані приміщення були побудовані до 1917 року поряд із основним приміщенням вечірньої школи. Тривалий час, до 1950 року, приміщення використовувалися як житлові кімнати для вчителів школи. В подальшому школа використовувала дані приміщення як складські приміщення та майстерні. З кінця 90-х років приміщення передавалися в оренду різним комерційним та громадським організаціям, та взагалі не використовувалися на потреби школи (т. 1 а.с.51).

А відтак твердження того, що приміщення площею 24 кв.м. та 9 кв.м. є об'єктом освіти, не доведено матеріалами справи.

Також, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до п. 17 Додатку № 2 до рішення Житомирської міської ради від 18.04.13 р. № 528 визначено, що приватизації не підлягає вечірня ЗОШ № 2, тобто ВЗОШ № 2, як об'єкт освіти. При цьому, на час розгляду справи ВЗОШ № 2 є діючим закладом освіти комунальної форми власності і приватизація даного закладу не здійснювалась.

Щодо посилання прокуратури на частину 2 ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного майна", згідно якої приватизації не підлягають об'єкти загальнодержавного значення.

У відповідності до даної норми загальнодержавне значення мають об'єкти освіти, крім навчальних закладів, майно яких вноситься до статутного капіталу публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", фізичної культури, спорту і науки, що фінансуються з державного бюджету. Водночас прокуратурою не доведено, що Вечірня загальноосвітня школа ІІ-ІІІ ступенів № 2 м. Житомира є навчальним закладом, який фінансується з державного бюджету.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо перевищення повноважень відповідачем 1 при прийнятті оспорюваного рішення № 528 від 18.04.2013р., оскільки до нерухомого майна, що є предметом даного спору, не застосовуються норми частини 2 ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного майна", а тому відсутні підстави для задоволення позову в цій частині за недоведеністю порушення міською радою законодавства при приватизації.

При цьому, колегія суддів констатує, що судом першої інстанції при визнанні незаконним та скасуванні п.1 в частині п.п. 15, 16 додатку 1 до рішення Житомирської міської ради №528 від 18.04.2013 не встановлено статус оскаржуваного майна, що в свою чергу призвело до прийняття судом першої інстанції неправильного рішення, а тому скасовує рішення господарського суду Житомирської області в цій частині.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про приватизацію державного майна" (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) приватизація державного майна - це відчуження майна, що перебуває у державній власності, і майна, що належить Автономній Республіці Крим, на користь фізичних та юридичних осіб, які можуть бути покупцями відповідно до цього Закону, з метою підвищення соціально-економічної ефективності виробництва та залучення коштів на структурну перебудову економіки України. При цьому, в силу приписів статті 2 цього Закону одним з принципів приватизації є застосування переважно конкурентних способів приватизації.

Порядок подання та розгляд заяви про включення до переліку об'єктів, що підлягають приватизації, та заяви про приватизацію щодо об'єктів державної власності груп А, Д, Ж затверджений наказом Фонду державного майна України від 17.04.98 р. № 772 (із подальшими змінами).

Частиною 2 ст. 2 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" передбачено, що об'єктами малої приватизації є: окреме індивідуально визначене майно, в тому числі разом із земельними ділянками державної власності, на яких таке майно розташовано (група А).

Статтею 3 Закону передбачено, що приватизація об'єктів малої приватизації здійснюється шляхом викупу.

За приписами статей 7, 23 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств" процес приватизації комунального майна включає в себе затвердження місцевими радами переліків об'єктів, що підлягають приватизації певним способом, та подальше укладення договору купівлі-продажу.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи (т. 1 а.с. 185-233), колегія суддів констатує, що ФОП ОСОБА_4 до департаменту власності та ринкового регулювання міської ради, що є органом приватизації, були подані всі необхідні документи та дотримано всіх вимог, які передбачені чинним законодавством України.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 7 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" відмова у приватизації можлива у випадках: відсутності необхідних документів, що подаються разом з пропозиціями стосовно включення об'єкта до переліку; є законодавчо встановлене обмеження на приватизацію цього підприємства; не затверджено переліків, передбачених частиною першою цієї статті. Як випливає з офіційного тлумачення рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2000р. № 14-рп/2000, положення даної правової норми слід розуміти так, що органи приватизації зобов'язані розглянути подані покупцями заяви та, у разі відсутності встановлених цим Законом підстав для відмови у приватизації, включити конкретне підприємство до переліку об'єктів, що підлягають приватизації у встановлений спосіб, або прийняти рішення про відмову в приватизації.

А відтак, у органу місцевого самоврядування на час прийняття рішення були відсутні законодавчо обґрунтовані підстави для відмови у приватизації в розумінні ст. 7 ЗУ "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".

Як вже зазначалося, пунктами 15, 16 Додатку №1 до рішення міської ради від 18.04.2013 №528 затверджено перелік об'єктів комунальної власності міста Житомира, що підлягають та не підлягають приватизації в 2013 році (т.1, а.с. 162-163), зокрема щодо викупу Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 об'єктів за адресою: АДРЕСА_1.

На виконання вказаного рішення, 31.07.2013 між Територіальною громадою міста Житомира, в особі Житомирської міської ради (продавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (покупець) укладено договір купівлі-продажу приміщень, що не є окремо розташованим майном, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, площею 24 кв.м (т. 1, а.с. 18-19).

09.12.2013 між відповідачем 1 та відповідачем 2 укладено договір купівлі-продажу приміщень, що не є окремо розташованим майном, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, площею 9 кв.м.

Дані договори купівлі-продажу зареєстровані в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 8074 та № 6780/165.

Щодо вимог прокурора про визнання недійсним договору купівлі-продажу приміщення вечірньої загальноосвітньої школи ІІ-ІІІ ступенів №2, яке розташовано за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 24 кв. м. від 31.07.2013 зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 8074; визнання недійсним договору купівлі-продажу приміщення вечірньої загальноосвітньої школи ІІ-ІІІ ступенів №2, яке розташовано за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 9 кв. м. від 09.12.2013 зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 6780/165 та повернення майна апеляційний суд зазначає наступне.

Позовна вимога про визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 31.07.2013р., 09.12.2013р. є похідною від вимоги про визнання недійсним рішення Житомирської міської ради № 528 від 18.04.2013р.

Частиною 1 статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (ч. 3 ст. 6 ЦК України).

Згідно зі ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України.

Рівненський апеляційний господарський суд констатує, що право власності на об'єкт приватизації підтверджується договором купівлі-продажу, який укладається покупцем та уповноваженим представником відповідного органу приватизації.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення Житомирської міської ради № 528 від 18.04.2013 "Про перелік об'єктів комунальної власності міста Житомира, що підлягають та не підлягають приватизації в 2013 році" 31.07.2013 та 09.12.2013 між Територіальною громадою міста Житомира, в особі Житомирської міської ради - продавець та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 укладено договори купівлі-продажу приміщень, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, площею 24 кв.м та 9 кв.м.

Оскільки рішення, на підставі якого прийняті договори купівлі-продажу приміщень площею 24 кв.м. та 9 кв.м. є чинним, відповідає вимогам чинного законодавства України, при цьому, оскаржувані договори є правовим наслідком цього рішення, містять всі істотні умови, та не суперечать законодавству України, а відтак відсутні правові підстави для визнання оскаржуваних договорів недійсними.

Беручи до уваги, що вимога про повернення майна обґрунтована ст.. 216 ЦК України, відмова у задоволенні вимог про визнання договорів недійсними, виключає можливість задоволення вимог про застосування наслідків недійсних правочинів.

А відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що висновки, викладені в рішенні господарського суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а тому скасовує оскаржуване рішення на підставі п. 3 ч. 1 ст. 104 ГПК України.

Ухвалою від 13.02.2014р. судом першої інстанції застосовано заходи забезпечення позову. Згідно ст. 68 ГПК України, питання про скасування забезпечення позову вирішується господарським судом, що розглядає справу, із зазначенням про це в рішенні чи ухвалі. Оскільки дана процесуальна дія не пов'язана з результатом вирішення спору по суті, а тому п. 9 резолютивної частини рішення щодо скасування заходів забезпечення позову слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_4 на рішення господарського суду Житомирської області від 03.04.14 р. у справі № 906/79/14 задоволити.

Апеляційну скаргу Житомирської міської ради на рішення господарського суду Житомирської області від 03.04.14 р. у справі № 906/79/14 задоволити.

Рішення господарського суду Житомирської області від 03.04.14 р. у справі № 906/79/14 скасувати.

Прийняти нове рішення.

В задоволенні позовних вимог Прокурора м. Житомира відмовити.

Пункт 9 резолютивної частини рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу № 906/79/14 повернути господарському суду Житомирської області.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Філіпова Т.Л.