УХВАЛА

Справа № 910/22835/14 19.12.14

за позовом: Підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "НБМ", м.Київ

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна", м.Київ

за участю третьої особи 1 без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна", м.Київ

за участю третьої особи 2 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Стельмащука Андрія Вікторовича, м.Київ

про стягнення 38 423, 82 грн.

Суддя Любченко М.О.

Представники сторін:

від позивача: Грабєжов О.Е. - по дов.

від відповідача: не з'явився

від третьої особи 1: не з'явився

від третьої особи 2: не з'явився

Позивач, Підприємство з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "НБМ", м.Київ звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до відповідача, Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна", м.Київ про стягнення 38 423,82 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась яка сталась 08.12.2013р. за участю автомобіля марки "ГАЗ Соболь", державний номер АА 8059 МО та автомобіля марки "Фольцваген", державний номер АА 6111 КР, транспортному засобу автомобіля марки "ГАЗ Соболь", державний номер АА 8059 МО, що належить Підприємству з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "НБМ", було завдано пошкодження.

Виходячи з того, що цивільно-правова відповідальністю особи, що відповідно до постанови від 24.12.2013р. Подільського районного суду міста Києва у справі №758/16180/13-п визнана винною в спричиненні вищевказаної події, застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Україна", позивачем і було прийнято рішення про звернення до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої автомобілю марки "ГАЗ Соболь", державний номер АА 8059 МО внаслідок згаданої вище дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідач на теперішній час відзиву на позовону заяву не надав, своєї правової позиції по суті спору не висловив, правами, що передбачені Господарським процесуальним кодексом України, не скористався, у судові засідання 12.11.2014р., 26.11.2014р., 10.12.2014р. та 19.12.2014р. не з'явивлявся, представника не направляв.

Проте, за висновками суду, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Україна" було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, виходячи з наступного:

За приписами ст.65 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається учасникам судового процесу за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

За змістом п.11 листа №01-8/123 від 15.03.2007р. Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році" до повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Статтею 93 Цивільного кодексу України встановлено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Згідно із ч.4 ст.89 вказаного Кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

За змістом наявного у матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, місцезнаходженням відповідача на теперішній час є: 02140, м.Київ, Дарницький район, вул.Ревуцького, буд.42-г.

На вказану адресу судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України було скеровано ухвали від 21.10.2014р., 12.11.2014р., 26.11.2014р. та 10.12.2014р. з метою повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

Про отримання відповідачем наведених процесуальних документів свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення №998, №838, №292 та №171.

За таких обставин, приймаючи до уваги направлення господарським судом поштової кореспонденції за адресою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна", яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а також наявність в матеріалах справи доказів отримання відповідачем судової кореспонденції, суд дійшов висновку про належне повідомлення вказаного учасника судового процесу про дату, час і місце розгляду справи.

Ухвалою від 12.11.2014р. господарського суду міста Києва залучено до участі у справі в якості третьої особи 1 без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Публічне акціонерне товариство "Страхова компанія "Країна", а також в якості третьої особи 2 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Стельмащука Андрія Вікторовича.

У письмових поясненнях №7963 від 24.11.2014р. третя особа 1 проти позовних вимог заперечень не надала, проте вирішення спору по суті поклала на розсуд суду.

Третя особа 2, Стельмащук Андрій Вікторович, у судові засідання 26.11.2014р., 10.12.2014р. та 19.12.2014р. не з'явився, представника не направив, правової позиції по суті спору не висловив.

Проте, за висновками суду, Стельмащук Андрій Вікторович був також належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи виходячи з наступного:

Статтею 29 Цивільного кодексу України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Як вбачається з матеріалів справи, місцем проживання Стельмащука Андрія Вікторовича є: м.Київ, пр.Г.Дніпра, 43, кв.11.

На виконання приписів чинного законодавства, господарським судом міста Києва направлено на зазначену адресу третьої особи 2 засвідчені копії ухвал від 12.11.2014р., 26.11.2014р. та 10.12.2014р.

Пунктом 3.9.1 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» передбачено, що в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Поштова кореспонденція, направлена Стельмащуку Андрію Вікторовичу за адресою, яка міститься в наявних у справі документах, до господарського суду міста Києва не повернулась, проте, згідно з витягу з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», частково була повернута на адресу відправника у зв'язку із закінченням встановленого терміну зберігання, а частково не була вручена адресату під час доставки.

Враховуючи, що направлення господарським судом поштової кореспонденції здійснювалось за адресою Стельмащука Андрія Вікторовича, що міститься в матеріалах справи, приймаючи до уваги реєстри відправлення поштової кореспонденції господарського суду міста Києва від 17.11.2014р., 02.12.2014р. та 11.12.2014р., суд дійшов висновку про належне сповіщення третьої особи 2 про дату, час і місце розгляду справи.

За приписами ч.1 ст.41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Згідно із положеннями ст.1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи.

Як зазначено в листі №01-8/2651 від 27.11.2006р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання призначення судових експертиз» судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Аналогічні за змістом положення містить ч.2 п.2 Постанови №4 від 23.03.2012р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи».

Як вказувалося вище, обґрунтовуючи поданий позов, Підприємство з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "НБМ" посилається на невиконання відповідачем обов'язку з виплати у встановленому розмірі та в передбачені чинним законодавством строки страхового відшкодування матеріальної шкоди, яку було завдано позивачу в результаті пошкодження автомобілю марки "ГАЗ Соболь", державний номер АА 8059 МО під час дорожньо-транспортної пригоди 08.12.2013р.

Враховуючи предмет позовних вимог, за висновками суду, до предмету доказування у розглядуваній справі входить розмір шкоди, яку було завдано Підприємству з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "НБМ" внаслідок пошкодження автомобіля "ГАЗ Соболь", державний номер АА 8059 МО в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 08.12.2013р.

Разом з цим, для з'ясування вказаних обставин є необхідним застосування відповідних методів та методик дослідження, що не може бути зроблено господарським судом самостійно без залучення відповідних фахівців та проведення судової експертизи.

Пунктом 8.5.1 Наказу №142/5/2092 від 24.11.2003р. Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України «Про затвердження Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» передбачено можливість визначення вартості відновлювального ремонту без технічного огляду колісного транспортного засобу.

За змістом п.5.1 вказаного нормативно-правового акту визначення матеріального збитку чи вартості транспортного засобу без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене, незважаючи на повне відновлення транспортного засобу, враховуючи наявні у матеріалах справи довідки №9314377 про дорожньо-транспортну пригоду, рахунки-фактури, складені на оплату відновлення пошкоджень вказаного транспортного засобу та інші документи, на підставі яких, за висновками суду, можливо встановити розмір матеріальної шкоди, господарський суд дійшов висновку про можливість проведення експертизи без технічного огляду автомобіля.

При цьому, як зазначалось вище, обставини щодо розміру шкоди, яку завдано внаслідок настання страхового випадку, входять до предмету доказування у даній справі, а тому вони повинні бути досліджені господарським судом з метою винесення обґрунтованого та повного рішення.

Відповідно до п.2 Постанови №4 від 23.03.2012р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Враховуючи викладене вище, приймаючи до уваги предмет та підстави позовних вимог, виходячи з того, що при розгляді справи №910/22835/14 виникло питання стосовно розміру дійсної шкоди, що було заподіяно Підприємству з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "НБМ" внаслідок пошкодження автомобіля "ГАЗ Соболь", державний номер АА 8059 МО в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 08.12.2013р., суд дійшов висновку про необхідність призначення у даній справі судової експертизи, проведення якої необхідно здійснити без технічного огляду транспортного засобу за наявними в матеріалах справи даними.

Відповідно до ч.2 ст.41 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі.

Виходячи зі змісту листа №01-8/2651 від 27.11.2006р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання призначення судових експертиз», вирішуючи питання про призначення судової експертизи, господарському суду необхідно витребувати у сторін пропозиції стосовно конкретних державних спеціалізованих експертних установ та/або судових експертів, які не є працівниками зазначених установ. Господарський суд не зв'язаний цими пропозиціями, але має враховувати їх у вирішенні питання про призначення і проведення експертного дослідження.

За змістом п.5 Постанови №4 від 23.03.2012р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. У вирішенні відповідного питання (до призначення судової експертизи) слід: визначитися з конкретною установою або конкретним експертом, якими проводитиметься експертиза. З цією метою господарський суд, зокрема, витребує у сторін пропозиції стосовно таких установ та/або судових експертів, у тому числі тих, які не є працівниками зазначених установ. Господарський суд не зв'язаний цими пропозиціями, але може враховувати їх у вирішенні питання про призначення і проведення судової експертизи; максимально конкретно визначити питання, які мають бути роз'ясненні судовим експертом, та сформулювати їх у логічній послідовності.

Ухвалою господарського суду від 10.12.2014р. учасників процесу було зобов'язано надати пропозиції щодо проведення по справі судової експертизи, стосовно переліку питань для проведення судової експертизи та експертної установи, яка буде її проводити.

Представник позивача визначення переліку питань поклав на розсуд суду, а проведення експертного дослідження просив призначити судовому експерту Міністерства юстиції України Санкіну Віталію Вікторовичу.

Відповідачем та третіми особами жодних пропозицій стосовно вказаних питань надано не було.

Відповідно до ч.3 ст.41 Господарського процесуального кодексу України проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам встановленим Законом України "Про судову експертизу".

За приписами ст.10 Закону України "Про судову експертизу" судовими експертами можуть бути особи, які мають необхідні знання для надання висновку з досліджуваних питань. Судовими експертами державних спеціалізованих установ можуть бути фахівці, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності. До проведення судових експертиз, крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом.

Згідно з п.7 Постанови №4 від 23.03.2012р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" за загальним правилом доручати проведення судової експертизи можливо лише тим особам, яких атестовано відповідно до закону і включено до Державного реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладено на Міністерство юстиції України.

З огляду на наведене, з'ясувавши обставини й дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що для об'єктивного та правильного вирішення спору потрібні спеціальні знання в автотоварознавчій сфері, тому слід призначити у справі експертизу, проведення якої доручити експерту Санкіну Віталію Вікторовичу, який включений до Державного реєстру атестованих судових експертів (свідоцтво №763, Харківська обл., т.Ківшарівка, м.Куп'янськ, 12, кв.116).

При виборі експерта судом враховано, що Санкін Віталій Вікторович має свідоцтво, видане на підставі рішення №18 від 31.03.2003р. Центральної експертно-кваліфікаційної комісії Міністерства юстиції України, термін дії якого продовжено до 25.01.2016р., про присвоєння кваліфікації судового експерта з правом проведення експертиз за спеціальністю "визначення вартості дорожньо-транспортних засобів, розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу". Отже, господарський суд дійшов висновку про можливість доручення експертизи саме вказаному експерту.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 15 Закону України «Про судову експертизу» витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України, зокрема, у господарських справах відшкодовуються в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Згідно з п.9 постанови №4 від 23.03.2012р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» про призначення судової експертизи виноситься ухвала, в якій, крім відомостей, передбачених частиною другою статті 86 Господарського процесуального кодексу України, зазначається, зокрема, сторона, на яку покладено оплату витрат з проведення судової експертизи.

За змістом п.23 вказаної постанови Пленуму Вищого господарського суду України витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона, а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи - сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи. Тому в зазначеній ухвалі суд вправі зобов'язати відповідну сторону перерахувати, в тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи на рахунок експертної установи.

За висновками суду, Підприємство з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "НБМ" є заінтересованою особою, яка має нести витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, господарський суд вважає за необхідне для всебічного, повного та об'єктивного дослідження усіх обставин справи призначити судову експертизу, проведення якої доручити судовому експерту Санкіну Віталію Вікторовичу, а витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, покласти на позивача.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст.41, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Призначити судову експертизу по справі №910/22835/14 за позовом Підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "НБМ", м.Київ до відповідача, Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна", м.Київ, за участю третьої особи 1 без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" та третьої особи 2 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Стельмащука Андрія Вікторовича про стягнення 38 423,82 грн.

На вирішення експерту поставити наступне питання:

1. Який розмір матеріальної шкоди було завдано Підприємству з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "НБМ" внаслідок пошкодження автомобіля "ГАЗ Соболь", державний номер АА 8059 МО в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 08.12.2013р.?

Проведення судової експертизи по справі №910/22835/14 доручити судовому експерту Санкіну Віталію Вікторовичу (Харківська обл., т.Ківшарівка, м.Куп'янськ, 12, кв.116).

Попередити експерта, який буде проводити судову експертизу, про необхідність проведення експертизи у відповідності до Закону України «Про судову експертизу» та про кримінальну відповідальність у разі дачі неправдивих висновків, передбачену ст.ст.384, 385 Кримінального кодексу України.

Зобов'язати учасників судового процесу не перешкоджати при проведенні судової експертизи.

Зобов'язати Підприємство з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "НБМ" сплатити вартість судової експертизи згідно з рахунком, який буде надано експертом Санкіним Віталієм Вікторовичем.

Зобов'язати експерта після закінчення експертизи направити експертний висновок до господарського суду міста Києва протягом 5 днів з моменту закінчення проведення судової експертизи.

Суддя М.О. Любченко