РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/27156/14 22.12.14
За позовом Приватного підприємства "Торговий Дім Поляков"

До Приватного підприємства "Травал"

про стягнення 2 888,95 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Представники :

від позивача: Іванченко І.М. (дов. № 77 від 26.08.2014)

від відповідача: не з'явився

В судовому засіданні 22.12.2014 відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

04.12.2014 до канцелярії Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява № 260 від 28.11.2014 Приватного підприємства "Торговий Дім Поляков" (надалі - позивач) до Приватного підприємства "Травал" (надалі - відповідач) про стягнення 2 888,95 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2014 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/27156/14, розгляд справи призначено на 22.12.2014.

В судове засідання, призначене на 22.12.2014, представник позивача з'явився та надав заяву про зміну предмету позову.

Суд відмовив в прийнятті вказаної заяви, оскільки не можу буду змінено одночасно і предмет і підстави позову.

В судове засідання, призначене на 22.12.2014, представник відповідача не з'явився, причин не явки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений.

Ухвала суду, позовна заява надсилались відповідачу на юридичну адресу підприємства згідно відомостей єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (довідка з ЄДРПОУ наявна в матеріалах справи). У відповідності з положеннями п. 3.6 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" від 18.09.1997 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Пунктом 11 "Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. (2.04.2009р.)" передбачено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб -учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

У відповідності до підпункту 3.6 пункту 3 роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" (з подальшими змінами) у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

04.03.2013 між позивачем (надалі - Постачальник) та відповідачем (далі по тексту - Покупець) (разом - Сторони), було укладено Договір поставки № 3384 (належним чином засвідчена копія договору міститься в матеріалах справи, надалі - Договір).

Позивач просить стягнути з відповідача 1 221,71 грн. пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочки, що встановлено п. 5.2 Договору.

Крім того, позивач на підставі п. 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України та п .5.2 Договору просить суд стягнути з відповідача на свою користь 977,36 грн. 20 відсотків річних та 698,88 грн. індексу інфляції нарахованого на суму боргу за весь час прострочення.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що рішенням Господарського суду м. Києва по справі № 910/20628/14 з відповідача було стягнуто борг за договором поставки № 3384 в сумі 10 511, 26 грн. І саме на вказану суму позивач нараховує пеню, 20 відсотків річних та інфляційні втрати.

Разом з тим, судом встановлено, що 17.12.2014 Постановою Київського апеляційного господарського суду Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Травал" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.11.2014 у справі № 910/20628/14 задоволено, Рішення Господарського суду міста Києва від 03.11.2014 у справі № 910/20628/14 скасовано та Прийнято нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог повністю.

Згідно з приписами ст. 265 Господарського кодексу України, до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частинами 1-3 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що покупець здійснює розрахунки за кожну отриману поставку товару, окремо, шляхом перерахування 100% вартості отриманого товару на поточний рахунок постачальника, на протязі 21 (двадцяти одного) календарного дня з моменту отримання товару, або шляхом внесення 100% вартості отриманого товару готівкою в касу постачальника, на протязі 21 (двадцяти одного) календарного дня з моменту отримання товару.

Згідно з ч.1 статті 530 Цивільного кодексу України зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

З огляду на відсутність доказів отримання товару в сумі 10 511,26 грн. відповідачем, суд не вбачає підстав для стягнення з останнього нарахованої на вказану суму пені, 20 відсотків річних та інфляційних втрат.

Відповідно до ч.1 статті 32 Господарського процесуального України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 Господарського процесуального України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст. ст. 4, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Приватного підприємства "Торговий Дім Поляков" до Приватного підприємства "Травал" про стягнення 2 888,95 грн. - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 26.12.2014.

Суддя М.О. Лиськов