ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

17.03.2014 р. Справа № 905/4765/13

Господарський суд Донецької області у складі судді Бокової Ю.В.

При секретарі судового засідання Дяковій Ю.Ю.

розглянув заяву: Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради Донецькміськтепломережа, м. Донецьк

про: про відстрочку виконання рішення від 05.03.2014 р. № 916

Розглянувши матеріали справи за позовом: Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України, м. Київ

до відповідача: Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради Донецькміськтепломережа, м. Донецьк

про стягнення 3% річних в сумі 5108586,01 грн., інфляційних в сумі 1832084,94 грн., пені в сумі 8541256,79 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: ОСОБА_1 за довір. від 31.12.2013 р. № 5809

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Донецької області знаходилась справа № 905/4765/13 за позовом Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України до Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради Донецькміськтепломережа про стягнення 3% річних в сумі 5108586,01 грн., інфляційних в сумі 1832084,94 грн., пені в сумі 8541256,79 грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 12.09.2013 р. по справі № 905/4765/13 позовні вимоги Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України до Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради Донецькміськтепломережа про стягнення 3% річних в сумі 5108586,01 грн., інфляційних в сумі 1832084,94 грн., пені в сумі 8541256,79 грн. задоволені частково та стягнено 3% річних в сумі 5108169,53 грн., пеню в сумі 5124754,07 грн., інфляційні в сумі 1832084,94 грн., витрати зі сплати судового збору в сумі 68820,00 грн.

06.03.2014 р. на адресу господарського суду Донецької області надійшла заява Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради Донецькміськтепломережа № 916 від 05.03.2014 р. про відстрочку виконання рішення.

В обґрунтування своєї заяви відповідач зазначив, що наказ господарського суду Донецької області від 25.09.2013 р. у справі № 905/4765/13 знаходиться на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України міста Києва. Постановою державної виконавчої служби виконавче провадження № 41062631 зупинялося у звязку з включенням комунального комерційного підприємства Донецької міської ради «Донецькміськтепломережа» до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», яка діяла до 01.01.2014 р., а поновлення виконавчого провадження та, як наслідок, накладення арешту та звернення стягнення на майно може негативно вплинути на функціонування Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради Донецькміськтепломережа.

Комунальне комерційне підприємство Донецької міської ради «Донецькміськ-тепломережа» має скрутне фінансове становище та з обєктивних причин не має можливості своєчасно виконати рішення суду. Кредиторська заборгованість підприємства складає 797 396,4 тисяч гривень.

Станом на 01.02.2014 р. заборгованість споживачів за отримані послуги теплопостачання складає 229 204 142,34 гривень.

Накладення арешту на кошти комунального комерційного підприємства Донецької міської ради «Донецькміськтепломережа» та звернення стягнення на майно підприємства, призведе до несплати за поточними рахунками за енергоносії, до невиплати заробітної плати, податків та інших обовязкових платежів.

На підтвердження наведеного заявником надано: баланс (звіт про фінансовий стан) на 30 вересня 2013 року; звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 9 місяців 2013 року; розрахунок обсягу заборгованості за минулі роки з різниці в тарифах на теплову енергію, що надана населенню; довідку від 05 лютого 2014 року про заборгованість підприємства.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 05 березня 2014 року заяву прийнято до розгляду та призначено в судовому засіданні на 17 березня 2014 року.

Представник заявника в судовому засіданні наполягала на задоволенні заяви, просила суд задовольнити заяву та надати відстрочку виконання рішення до 31 грудня 2014 року.

Представник Національної акціонерної компанії Нафтогаз України, м. Київ, у судове засідання не зявився, заперечень не надав.

Дослідивши матеріали справи, заяву та додані до неї документи, заслухавши пояснення представника заявника, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, господарський суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог частини другої статті 6, частини другої статті 19, пункту 1 частини третьої статті 129 Конституції України, суд управнений здійснювати повноваження виключно на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України (стаття 124 Конституції України).

Господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обовязкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України (стаття 4-5 Господарського процесуального кодексу України).

Так, в силу статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому цим кодексом та Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони господарський суд у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Згідно з зазначеною нормою, надання заявникові відстрочки виконання рішення є правом господарського суду, при цьому, закон не обмежує це право точним переліком господарських спорів або обставин, за яких суд має право надання відстрочки, проте визначальним фактором при наданні відстрочки є винятковість цих випадків та їх обєктивний вплив на виконання судового рішення. Як вбачається з вищезазначеної норми, питання задоволення заяви сторони у справі про відстрочку виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення. Підставою для відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

З правового аналізу статті 121 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що відстрочка це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Господарський процесуальний кодекс України не містить переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання у звязку з чим господарський суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 43 вказаного Кодексу, і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

В контексті зазначеного, господарський суд, оцінюючи вимоги заявника наголошує на наступному.

За приписами статей 4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України, саме на відповідача покладається обовязок доведення існування відповідних підстав для відстрочки виконання рішення, тоді як позивач, у разі наявності заперечень, має навести докази на їх (підстав) спростування. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до статей 32, 33 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного, змагальність сторін полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

Так, за змістом статті 32 Господарського процесуального кодексу України, наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору встановлюються на підставі доказів фактичних даних.

Докази, у відповідності зі статтею 34 Господарського процесуального кодексу України, повинні відповідати, зокрема, вимогам належності та допустимості.

Доводи заявника щодо необхідності відстрочки виконання рішення полягають в обґрунтуванні скрутного фінансового становища і оцінки негативних наслідків виконання такого рішення без її надання.

Виходячи з встановлених судом обставин, відповідач перебуває у скрутному фінансовому становище, ступінь якого істотним чином впливає на можливість продовження поточної діяльності з одночасним виконанням грошових зобовязань перед позивачем, встановлених рішенням у розглядуваній справі.

Господарським судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що станом на 01 лютого 2014 року кредиторська заборгованість підприємства складає 797 396,4 тисяч гривень, дебіторська заборгованість 229204,1 тисяч гривень. Накладення арешту на кошти комунального комерційного підприємства Донецької міської ради «Донецькміськ-тепломережа» та звернення стягнення на майно підприємства, призведе до несплати за поточними рахунками за енергоносії, до невиплати заробітної плати, податків та інших обовязкових платежів.

Звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 9 місяців 2013 року свідчить про те, що діяльність комунального комерційного підприємства Донецької міської ради «Донецькміськтепломережа» є збитковою, підприємство не має у своєму розпорядженні матеріальних і фінансових ресурсів та джерел для одночасної оплати несплаченої за рішенням господарського суду Донецької області від 12.09.2013 р. по справі № 905/4765/13 суми заборгованості.

Приймаючи до уваги, що відомості щодо стану відповідача підтверджені наданими до матеріалів заяви документами, тоді як позивач означені обставини не спростував та не надав доказів ухилення відповідача від виконання рішення суду, господарський суд оцінює обґрунтованість та адекватність вимог заявника виключно за наявними документами.

Враховуючи значний розмір наявної заборгованості перед стягувачем, неможливість комунального комерційного підприємства Донецької міської ради «Донецькміськ-тепломережа» погасити зазначену заборгованість одразу, господарський суд дійшов висновку, що зазначені обставини можуть призвести до паралізації діяльності підприємства боржника, що, в свою чергу, не може вважатися адекватним заходом, оскільки негативні наслідки для відповідача та позитиві для позивача не є рівноцінними.

Частиною першою статті 115, частиною пятою статті 97 Кодексу законів про працю, статтею 22, частинами першою та шостою статті 24, частиною третьою статті 15 Закону України «Про оплату праці» визначено:

- заробітна плата повинна виплачуватись регулярно в робочі дні, в установлені колективним договором або нормативним актом роботодавця строки, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16-ти календарних днів.

- керівники підприємств усіх форм власності зобовязані вживати заходів щодо своєчасної виплати заробітної плати та вжиття заходів з погашення заборгованості по її виплаті.

- своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

- субєкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

- оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобовязань щодо оплати праці.

Стягнення з боржника всієї суми заборгованості призведе до невиплати з боку комунального комерційного підприємства Донецької міської ради «Донецькміськ-тепломережа» заробітної плати працівникам підприємства.

Отже, заявник під час вирішення питання про можливість відстрочки виконання рішення суду, надав належних доказів, які підтверджують викладені у заяві обставини.

Пунктом 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» передбачено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) тяжке захворювання її самої або членів її сімї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи наяву загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 березня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до статті 351 ЦПК і статті 121 ГПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Прийнявши до уваги те, що винятковість випадку є оціночним поняттям, враховуючи доводи заявника та його майновий стан, з метою створення належних умов для виконання рішення, та задля уникнення паралізації діяльності боржника у світлі його фінансового становища, і необхідності збереження можливості останнього здійснювати свою діяльність, господарський суд вважає за можливе заяву задовольнити частково та відстрочити виконання рішення на 6 (шість) місяців.

Керуючись ст. ст. 86, 87, 115, 121 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради Донецькміськтепломережа про відстрочку виконання рішення від 12.09.2013 р. по справі № 905/4765/13 задовольнити частково.

Відстрочити виконання рішення господарського суду Донецької області від 12.09.2013 р. по справі № 905/4765/13 строком на 6 (шість) місяців.

Ухвала набирає законної сили 17.03.2014 р. та може бути оскаржена через господарський суд Донецької області до Донецького апеляційного господарського суду протягом пяти днів з дня її винесення.

Виконання рішення господарського суду Донецької області від 12.09.2012 р. по справі № 905/4765/13 здійснювати з урахуванням цієї ухвали.

Суддя Ю.В. Бокова