ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" лютого 2014 р.Справа № 924/1221/13

Господарський суд Хмельницької області у складі колегії суддів: Виноградова В.В. - головуючий, розглянувши матеріали справи

за позовом Хмельницького міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері м. Нетішин в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у зазначених спірних відносинах - Державного агентства лісових ресурсів України м. Київ, державного підприємства "Хмельницьке лісомисливське господарство", с. Червона Зірка Хмельницького району, Хмельницької обласної державної адміністрації м. Хмельницький

до 1. Хмельницької районної державної адміністрації м. Хмельницький

2. товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича зовнішньо-торгівельна фірма Ягуар ЛТД" Лісогринівецька сільська рада Хмельницького району

третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 2 - приватного підприємства "Вінні-Пух", с. Червона Зірка Хмельницького району

про - визнання незаконним розпорядження голови Хмельницької районної державної адміністрації №1668/2012-р від 25.09.2012 "Про затвердження технічної документації із землеустрою та внесення змін до договору оренди земельної ділянки №62 від 17.02.2004";

- визнання недійсною додаткової угоди №140 від 09.10.2012 року, укладеної між Хмельницькою РДА та ТОВ "Виробнича зовнішньо-торгівельна фірма Ягуар ЛТД", яка зареєстрована в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за №01810 від 26.10.2012 до договору оренди земельної ділянки №62 від 17.02.2004;

за участю представників сторін:

позивача 1: ОСОБА_1 - за довіреністю від 14.10.2013 року №988

ОСОБА_2 - за довіреністю №1256 від 24.12.2013 р.

позивача 2: ОСОБА_3- за довіреністю №99/10.12-124/2014 від 13.01.2014 р.

відповідача 1: ОСОБА_4 - за довіреністю №01.03/1 від 01.03.2013р.

відповідача 2: не з'явився

прокуратури: ОСОБА_5 - прокурор прокуратури м. Хмельницького

третьої особи: не з'явився

встановив: прокурор в інтересах держави в особі позивачів звернувся з позовом до відповідачів про визнання незаконним розпорядження голови Хмельницької районної державної адміністрації №1668/2012-р від 25.09.2012 "Про затвердження технічної документації із землеустрою та внесення змін до договору оренди земельної ділянки №62 від 17.02.2004" та визнання недійсною додаткової угоди №140 від 09.10.2012р., укладеної між Хмельницькою РДА та ТОВ "Виробнича зовнішньо-торгівельна фірма Ягуар ЛТД", яка зареєстрована в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за №01810 від 26.10.2012 до договору оренди земельної ділянки №62 від 17.02.2004.

Стверджує, що головою Хмельницької РДА прийнято розпорядження №1668/2012-р від 25.09.2012р., яким порушено порядок передачі земельної ділянки в оренду, передбачений діючим законодавством України. Свою позицію обґрунтовує тим, що у порушення вимог ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України, ч. 4 ст. 18 Лісового кодексу України, ч. 2 ст. 56 Закону України "Про землеустрій", Хмельницька РДА, перевищуючи свої повноваження, без прийняття відповідного розпорядження, надала дозвіл на здійснення поділу земельної ділянки, що перебуває в оренді ТОВ "ВЗТФ "Ягуар ЛТД" і виготовлення технічної документації та, в подальшому, прийняла розпорядження №1668/2012-р від 25.09.2012 р., згідно якого без погодження з постійним землекористувачем, ДП "Хмельницьке лісомисливське господарство" та уповноваженим органом виконавчої влади з питань лісового господарства, передано в оренду ТОВ "ВЗТФ "Ягуар ЛТД" строком на 25 років земельну ділянку загальною площею 1,0 га, розташовану за межами населеного пункту на території Лісогринівецької сільської ради Хмельницького району, переважна частина якої фактично відноситься до земель лісового фонду.

Посилаючись на рішення господарського суду Хмельницької області від 28.02.2013р. у справі №9/18/5025/344/11, яким визнано недійсною додаткову угоду №52 від 15.03.2010 року, згідно якої Хмельницькою РДА змінено строк дії договору оренди земельної ділянки від 17.02.2004 року №62 з 5 до 10 років, стверджує, що усі наступні правочини, вчинені на підставі та упродовж дії вказаної додаткової угоди №52 від 15.03.2010 року, у тому числі, оскаржувана додаткова угода №140 від 09.10.2012 року до вказаного договору оренди, також підлягають визнанню недійсними, а їх державна реєстрація - скасуванню.

В письмових поясненнях від 06.11.2013 року наголошує, що оскільки спірна земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту та має цільове призначення - землі лісового фонду, то виходячи із змісту ст. 122 ЗК України, повноваження щодо передачі у користування такої ділянки належали та належать Хмельницькій обласній державній адміністрації. Відповідно до положень ч.2 ст. 56 Закону України "Про землеустрій", при розробленні технічної документації із землеустрою на поділ земельної ділянки необхідно, зокрема, згоду власника земельної ділянки, а щодо земель державної власності - органу, уповноваженого розпоряджатися такою земельною ділянкою Тому відповідачем-1 порушено порядок передачі земельної ділянки в оренду, передбачений законодавством України.

Крім того, прокурор в письмових поясненнях від 16.01.2013р. акцентує увагу на тому, що договір оренди земельної ділянки від 17.02.2004р. припинив свою дію із закінченням строку на який його було укладено, оскільки рішенням суду від 28.02.2013р. по справі №9/18/5025/344/11 було визнано недійсною додаткову угоду №52 від 15.03.2010р., якою було продовжено строк дії договору на 10 років. Тому неправомірно відповідачем 1 було прийнято оскаржуване розпорядження та відповідно укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 17.02.2004р.

Позивач 1 у письмових поясненнях зазначає, що відповідачі, укладаючи додаткову угоду, порушили Порядок зміни цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб, затвердженого Постановою КМУ від 11.04.2002 р. №501, не взявши до уваги те, що передана територія лісового фонду є заповідним урочищем з 30 березня 2004 року згідно рішення Хмельницької обласної ради, а до цього урочище Лісові Гринівці було пам'яткою садового-паркового мистецтва. Тому вважає, що Хмельницька РДА не вправі була приймати оспорюване розпорядження та укладати додаткову угоду №140 від 09.10.2012р.

Посилаючись на ст. 35 ГПК України, просить врахувати факти встановлені в рішенні суду по справі №9/18/5025/344/11 та висновок судової експертизи від 04.02.2013р. №172/13-22.

В письмових поясненнях від 10.12.2013 року в підтвердження того, що спірна земельна ділянка належить до земель державного лісового фонду наводить рішення суду по справі №9/18/5025/344/11, рішення сесії Хмельницької обласної ради від 30.03.2004 року №22-11/2004 та довідку Держкомзему у Хмельницькому районі від 07.12.2011 року №4-1-5/3237, у якій вказано, що спірна земельна ділянка відноситься до земель лісогосподарського призначення. Стверджує, що в порушення ст. 57 Лісового кодексу України, Хмельницька райдержадміністрація без погодження із постійним землекористувачем - ДП "Хмельницьке ЛМГ", перевела спірну земельну ділянку у землі резервного фонду.

Акцентує увагу, що за матеріалами проведеного у 2012 році лісовпорядкування, дана земельна ділянка і на даний час перебуває у постійному користуванні позивача-1.

Стверджує, що відповідачами також порушено "Порядок зміни цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб", ст. 21 Земельного кодексу України в частині порядку встановлення та зміни цільового призначення земель, що відповідно до ст.ст. 203 та 215 Цивільного кодексу України є підставою для визнання правочину недійсним як такого, що не відповідає вимогам актів цивільного законодавства.

З приводу наданого відповідачем 2 висновку земельно-технічної експертизи від 06.12.2013 року вказує, що згідно п. 5 прикінцевих положень Лісового кодексу України, до отримання державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування лісовими ділянками, документами, що підтверджують право постійного користування на раніше надані землі є планово-картографічні матеріали, зокрема, в даному випадку, витяг з планшету №4 кв. 35, 36 Хмельницького лісництва з каталогом координат зовнішніх меж.

Посилаючись на ст. ст. 46, 47 Лісового кодексу України, яким передбачено проведення лісовпорядкування, зазначає, що при проведенні лісовпорядкування та виготовленні планово-картографічних матеріалів за основу були взяті дані державних актів зразка 1961 року та ортофотопланів 2007 року, з яких в ході дешифрування встановлюються графічні координати та проводиться звірка меж. В ході базового лісовпорядкування 2012 року не здійснювалося інструментальне знімання на місцевості меж земельних ділянок. В подальшому, після отримання державних актів на земельні лісові ділянки, підприємством передаються дані просторових координат до Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об'єднання "Укрдержліспроект" на підставі яких останнім здійснюється корекція меж на планово-картографічних матеріалах лісовпорядкування.

Відповідач 1 -Хмельницька РДА повноважного представника у судове засідання не направив, у письмовому відзиві на позов 16.01.2014 р. зазначає, що вважає позов безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Стверджує, що голова Хмельницької РДА діяв відповідно до вимог чинного законодавства, враховуючи положення ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі". Наголошує на відмінності рішення як підстави для укладення договору оренди земельної ділянки та як підстави для внесення змін до вже діючого договору оренди шляхом підписання додаткової угоди. Пояснює, що поділ земельної ділянки 1 га (кадастровий номер :03:008:0050) було здійснено відповідно до п.4 Договору №62 оренди земельної ділянки від 17.02.2004 року, внаслідок чого утворилося дві земельні ділянки площею 0,1832 га та 0,8168 га, а попередній кадастровий номер :03:008:0050 був погашений (припинений).

Стверджує, що наявні в матеріалах справи рішення 11 сесії Хмельницької обласної ради від 30.03.2004 року №22-11/2004 "Про впорядкування та розширення природно-заповідного фонду області" з додатком №1 та охоронне зобов'язання від 29.12.2007 року не дозволяють жодним чином встановити межі цих ділянок та їх місце розташування, тобто ідентифікувати в натурі, а додаток №1 до рішення містить лише вказівку на площу 110 га напроти об'єкту "Лісогринівецький" без координат.

Наголошує, що відсутня будь-яка документація на підтвердження розташування спірної земельної ділянки в межах заповідного урочища.

В письмових поясненнях від 10.12.2013 року вказує, що Хмельницькою райдержадміністрацією впродовж 2000-2012 років розпорядження про вилучення із постійного користування у державного лісогосподарського об'єднання "Хмельницькліс" та у його правонаступника державного підприємства "Хмельницьке лісомисливське господарство" земельної ділянки площею 1,00 га, яка надана у користування на умовах оренди ТОВ "ВЗТФ Ягуар", не приймались. Також у Хмельницькій райдержадміністрації відсутні документи, на підставі яких земельні ділянки з кадастровими номерами :03:008:1008 площею 0,8214 га, та № :03:008:1009 площею 0,1832 га віднесено до категорії земель промисловості, транспорту, енергетики, оборони та іншого призначення.

У відзиві на позов від 24.12.2013 року з посиланням на ч.2 розділу 6 Регламенту Хмельницької районної державної адміністрації "Порядок внесення та розгляду проектів розпоряджень голови районної державної адміністрації", якою передбачено, що проекти розпоряджень голови райдержадміністрації вносяться відділами апарату, структурними підрозділами районної державної адміністрації, територіальними підрозділами центральних органів влади, районними установами, вказує, що розпорядження №506/03-р від 30.07.2003 року та №1668/2012-р від 25.09.2012 року приймалися на підставі пропозицій управління Держкомзему у Хмельницькому районі.

Крім того, в додаткових письмових поясненнях, аналізуючи норми Закону України "Про місцеві державні адміністрації", "Про оренду землі", Земельного кодексу України, стверджує, що додаткова угода №52 від 15.03.2010 року є законною, оскільки була укладена головою Хмельницької РДА в межах повноважень та у спосіб, що не заборонений та передбачений законами України, була підписана та набула чинності під час дії основного договору оренди.

Зазначає, що у зв'язку з відсутністю норм адміністративного права (які зобов'язують приймати розпорядження на зміну умов діючого договору оренди земельної ділянки), голова Хмельницької РДА діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом України "Про оренду землі" та Цивільним кодексом України (тобто матеріальними нормами приватного права), а також пунктом 4 Договору №62 оренди земельної ділянки від 17.02.2004 року щодо порядку зміни умов договору.

Відповідач 2 -ТОВ "Виробнича зовнішньо-торгівельна фірма Ягуар ЛТД" у письмовому відзиві на позов від 16.01.2014 р., та повноважний представник в судовому засіданні проти позовних вимог заперечує.

З посиланням на розпорядження голови Хмельницької районної державної адміністрації №506/03-р від 30.07.2003 року, довідку Лісогринівецької сільської ради №916 від 25.11.2009 року, постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.06.2009 року у справі №2-а-340709/2270/12, рішення господарського суду Хмельницької області від 08.12.2009 року у справі №15/5413, висновок державної експертизи землевпорядної документації від 09.06.2010 року №373, лист заступника начальника управління Держземінспекції Головного управління Держкомзему у Хмельницькій області від 03.09.2010р., стверджує, що спірна земельна ділянка не відноситься до земель лісового фонду, тому надання її у користування не потрібно погоджувати із постійним лісокористувачем ДП "Хмельницьке лісомисливське господарство". А до моменту її передачі в оренду ТОВ "ВЗТФ Ягуар ЛТД" перебувала в резервному фонді земель державної власності, будь-яких прав третіх осіб на неї не було, що підтверджено відомостями з державного земельного кадастру, тому твердження прокурора про віднесення цієї ділянки до земель лісогосподарського призначення до моменту її надання в оренду ТОВ "ВЗТФ Ягуар ЛТД" не знаходять свого фактичного підтвердження.

Наголошує, що лист першого заступника начальника Державної інспекції сільського господарства в Хмельницькій області від 01.06.2013 року (вих.№9-1762) не може вважатися належним і допустимим доказом, оскільки він виданий поза межами повноважень Державної сільськогосподарської інспекції.

Звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази правонаступництва ДП "Хмельницьке лісомисливське господарство" Державного лісогосподарського об'єднання "Хмельницькліс", докази, що підтверджують передачу права постійного землекористування від ХДЛО "Хмельницькліс" до ДП "Хмельницьке лісомисливське господарство", а розподільчий баланс, який наявний у останнього, свідчить лише про активи та пасиви, які були на балансі ДП "Хмельницьке лісомисливське господарство" на дату реєстрації - 22.12.2004 року.

В додаткових письмових поясненнях (вх. №05-22/1561/14 від 11.02.2014р.) акцентує увагу на тому, що прокурором та позивачами не доведено порушення їх прав оспорюваним розпорядженням та угодою.

Звертає увагу, що прокурором та позивачами не подано доказів ( акту про право користування землею, рішення органу державної влади та /або рішення органу місцевого самоврядування, тощо), які б підтверджували право користування позивача так і його попередника спірними земельними ділянками, що спірні земельні ділянки відносяться до земель лісогосподарського призначення як визначено Земельним кодексом України. Вважає, що не заслуговують на увагу посилання позивачів на планово- картографічні матеріали відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України, оскільки планово - картографічні матеріали можливо виготовити не щодо довільної земельної ділянки, а виключно щодо тієї, яка надавалась раніше. Стверджує, що планово- картографічні матеріали не встановлюють момент у часі виникнення права, вид цього права, цільове призначення земельної ділянки.

Зазначає, що прокурором та позивачем також не подано доказів, які підтверджували просторові координати земельних ділянок , як перебувають у користуванні позивача.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 2- ПП "Вінні-Пух" у письмових поясненнях вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Аналізуючи положення ст. 7 Закону України "Про природно - заповідний фонд України", ст. 19 Земельного кодексу України, постанови КМУ від 25.08.2004р. №1094 "Про затвердження Порядку розроблення проектів землеустрою з організації та встановлення меж територій природно-заповідного фонду, іншого природоохоронного, оздоровчого. рекреаційного та історико-культурного призначення", зазначає, що прокурором та позивачем не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що спірна земельна ділянка одночасно має два різних цільових призначення, а саме, вона належить до земель лісогосподарського призначення (в минулому - «лісовий фонд») та до земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення.

Вважає посилання позивача на п. 5 Прикінцевих положень ЛК України, відповідно до яких до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування помилковим, оскільки Прикінцеві положення вносились в якості змін та доповнень до ЛК України лише в редакції Закону України від 08.02.2006 року № 3404-ІV, тобто, на момент прийняття розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації №506/03-р від 30 липня 2003 року про передачу ТОВ "ВЗТФ Ягуар ЛТД" земельної ділянки, останнє відповідало вимогам законодавства.

Акцентує увагу на тому, що позивач 1 не надав належних доказів, зокрема, планово - картографічних матеріалів, які б підтверджували право позивача 1 на спірні земельні ділянки.

На вимогу ухвали суду від 24.12.2013р., від 16.01.2014р. управління Держземагенства в Хмельницькому районі та земельно-аграрний центр "Карат" витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, не надали, причини не пояснили.

Враховуючи обставини справи, необхідність подання витребуваних та додаткових доказів, які підлягають оцінюванню та клопотання сторін, суд вважає за доцільне задовольнити вищезазначене клопотання, продовживши строк вирішення спору відповідно до ст. 69 ГПК України на 15 днів.

З огляду на визначені ГПК України засади змагальності та рівності сторін, неявку представників відповідачів, необхідність подання сторонами, управлінням Держземагенства у Хмельницькому районі та земельно-аграрного центру "Карат" витребуваних та додаткових доказів, необхідних для повного, всебічного та об'єктивного вирішення спору, суд вважає за доцільне відкласти розгляд справи.

Керуючись ст. ст. 30, 65 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Розгляд справи відкласти на 9:30 год."24" лютого 2014 р.

Прокурору та позивачу 1 надати докази, як б підтверджували право користування позивача 1 на спірні земельні ділянки, докази про надання спірних земельних ділянок в користування позивачу 1 та його попередникам щодо правонаступництва, докази про правонаступництво позивачем1 прав користування спірними земельними ділянками, докази щодо визначення меж лісового заказника "Лісогринівецький"

Відповідачу 1 надати докази, які б підтверджували, що спірні земельні ділянки на час прийняття розпорядження №506/03р від 30.07.2003р. та від 25.09.2012р. №1668/2012-р належали до земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення і були землями резервного фонду.

Управлінню Держземагенства в Хмельницькому районі (м. Хмельницький, вул. Інститутська 4/1) надати суду до дня слухання справи - 03.02.2014р. планово - картографічні матеріали щодо меж лісового заказника "Лісогринівецький", враховуючи рішення 28-ї сесії Хмельницької обласної ради п'ятого скликання від 26.05.2010р. №18-28/2010, докази до якої категорії земель віднесено спірні земельні ділянки, які надавались відповідачу 2, на час прийняття розпорядження №506/03р від 30.07.2003р. та від 25.09.2012р. №1668/2012-р, письмові пояснення стосовно наданих пропозицій щодо прийняття розпорядження голови адміністрації №506/03-р від 30 липня 2003 року та оскаржуваного розпорядження №1668/2012-р від 25.09.2012 року "Про затвердження технічної документації із землеустрою та внесення змін до договору оренди земельної ділянки №62 від 17.02.2004".

Земельно-аграрному центру "Карат" (Хмельницька область, Городоцький район, м. Городок, вул. Грушевського, 47) як розробнику технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, право користування земельною ділянкою, при поділі чи об'єднанні земельних ділянок для земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та ін. призначення за адресою: автомобільна дорога державного значення Н-03 Житомир-Чернівці 178 км. +200м. праворуч на замовлення ТОВ "Виробнича зовнішньо-торгівельна фірма "Ягуар ЛТД", надати до дня слухання справи - 03.02.2014 року письмові пояснення з документальним підтвердженням належності земельних ділянок №1 (кадастровий номер №:03:008:1008) та №2 (кадастровий номер :03:008:1009) до земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони ті іншого призначення.

Головуючий суддя Суддя Суддя ОСОБА_6 ОСОБА_7 О.Є Танасюк

Віддрук. 11 прим. : 1 - до справи, 2,3,4 - позивачу (31343, Хмельницький р-н, с. Червона зірка, вул. Олімпійського вогню, 67; 01601, м. Київ, вул. Ш. Руставелі, 9 та 29005, м. Хмельницький, Майдан Незалежності, ОСОБА_8 - ); 5,6 - відповідачу (5-29016, м. Хмельницький, вул. Кам'янецька, 122/2 та 31323, дорога державного значення Н-03 Житомир-Чернівці 178км+200м праворуч, Лісогринівецька сільська рада Хмельницького району); 7 - прокуратурі; 8- Управлінню Держземагенства у Хмельницькому районі (м. Хмельницький, вул. Інститутська, 4/1);- л 9- третій особі (ПП "Вінні-Пух" АДРЕСА_1); 10-11 - земельно-аграрний центр "Карат" (Хмельницька область, Городоцький район, м. Городок, вул. Грушевського, 47 та м. Хмельницький, вул. Пушкіна, 9)- л. 5,9 - рек. з пов.; 8,10,11 - лист.