ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" березня 2014 р. Справа № 922/1474/13

Вх. номер 1474/13

Суддя господарського суду Прохоров С.А.

при секретарі судового засідання Рудяк Т.О.

за участю представників сторін:

позивача (стягувача) - не з"явився

відповідача (боржника) - ОСОБА_1, керівник

розглянувши заяву ТОВ "ВІР К", м. Харків про відстрочення виконання рішення суду у справі за позовом: ТОВ "Гал-Агропром", м. Івано-Франківськ

до ТОВ "ВІР К", м. Харків

стягнення 76348,00грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 05.06.2013 року по справі №922/1474/13 позовні вимоги ТОВ "Гал-Агропром" задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІР К" суму основного боргу в сумі 70 372,00 грн., суму 3% річних за період з 15.02.2013 року по 22.03.2013 року у розмірі 202,44 грн., судовий збір в сумі 1 720,50 грн. В частині стягнення пені в сумі 4 433, 62 грн., 3% річних в сумі 1 021,49 грн. та інфляційних в сумі 318,45 грн. - відмовлено.

ТОВ "ВІР К" було подано апеляційну скаргу на рішення господарського суду Харківської області від 05.06.2013 року по справі №922/1474/13.

Постановою Харківського апеляційного суду від 19.08.2013 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, рішення господарського суду Харківської області від 05.06.2013 року по справі №922/1474/13 без змін.

На виконання рішення був виданий відповідний наказ.

17.03.2014 року боржник звернувся до суду з заявою про відстрочення виконання рішення господарського суду Харківської області від 05.06.2013 року по справі №922/1474/13.

В судове засідання представник позивача свого повноважного представника не направив, письмових заперечень щодо відстрочення виконання рішення суду не подав.

Представник боржника заяву підтримав, просив суд відстрочити виконання рішення суду до 14.07.2014 року.

Відповідно до ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Як вбачається з вимог ст. 121 ГПК України, задоволення заяви про відстрочку виконання рішення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо); в даному випадку відсутні виняткові випадки, які мали б своїм наслідком відстрочення виконання судового рішення.

Відповідно до п. 2 роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України № 02-5/333 від 12.09.1996 "Про деякі питання практики застосування статті 121 Господарського процесуального кодексу України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. При цьому, слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Отже, виходячи із наведеного, законодавець у будь-якому випадку пов'язує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, іншими словами -виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Наведені відповідачем підстави для відстрочення виконання судового рішення, зокрема, тяжке фінансове становище, не є тими виключними обставинами, які дають підстави для відстрочення виконання судового рішення, оскільки, як наголошує заявник, важке фінансове становище відповідача утворилось внаслідок його власної господарської діяльності, а не в силу якихось об'єктивних, незалежних від відповідача обставин.

Крім того, вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, на підставі ст. 121 ГПК України, господарські суди повинні були встановлювати матеріальні інтереси обох сторін, оскільки невиконання протягом тривалого часу (з вересня місяця 2013 року) рішення суду порушують матеріальні інтереси позивача та також може призвести до негативних наслідків для нього.

Відповідно до приписів статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі статтею 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зважаючи на вищенаведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви відповідача про відстрочення виконання рішення, оскільки відповідач не довів наявність конкретних обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.86,121 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення суду у справі №922/1474/13.

Ухвалу підписано судом 31.03.2014 року.

Суддя Прохоров С.А.

справа №922/1474/13