ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"08" квітня 2014 р. Справа № 918/291/14

Господарський суд Рівненської області у складі судді Корсун В.Я. розглянувши справу за позовом Приватного підприємства "Айслаг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Урожай" про стягнення в сумі 388 557 грн. 20 коп.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (дов. №09 від 16.01.2014)

від відповідача: не з'явився

Статті 20,22, 91, 107 Господарського процесуального кодексу України стороні роз'яснені.

Відводи з підстав визначених статтею 20 ГПК України відсутні.

Обставини справи: Приватне підприємство "Айслаг" звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Урожай" про стягнення 388557 грн. 20 коп. боргу, з яких 161946 грн. 40 коп. - основний борг за поставлений товар, 226610 грн. 80 коп. - відсотки за користування товарним кредитом. В обґрунтування вимог зазначає, що відповідачем порушено умови укладеного між сторонами Договору поставки №242 від 23.07.2013 року в частині проведення розрахунків за отриманий товар.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 17 березня 2014 року порушено провадження у справі №918/291/14, розгляд якої призначено на 28 березня 2014 року.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 28 березня 2014 року, враховуючи неявку в судове засідання представника відповідача, розгляд справи відкладено на 08 квітня 2014 року.

В судовому засіданні 08 квітня 2014 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. З підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задоволити.

Представник відповідача в судові засідання 28 березня 2014 року та 08 квітня 2014 року не з'явився, відзиву на позов не подав, вимог не заперечив. Про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями про вручення рекомендованої кореспонденції адресату (арк.справи 42, 47).

Статтею 22 Господарського процесуального кодексу України встановлено права та обов'язки сторін в судовому процесі. Зокрема вказаною статтею передбачено, що сторони мають право брати участь в господарських засіданнях. Відповідно до норм вказаної статті сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Не забезпечивши явку свого представника в судове засідання відповідач не виявив бажання скористатися наданими йому вищевказаними нормами господарського процесуального правами.

Крім того, явка представників сторін для участі у судовому засіданні не визнавалася обов'язковою.

За таких обставин суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно дослідивши подані ним письмові докази, оцінивши їх у сукупності, господарський суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

В результаті розгляду матеріалів справи господарський суд

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Урожай" (Покупець) та Приватним підприємством "Айслаг" (Постачальник) укладено Договір поставки №242 (далі Договір, арк. справи 10-12).

Відповідно до предмету Договору Постачальник зобов'язується поставити та передати або передати зі свого складу Покупцю у власність нафтопродукти, в асортименті, кількості, за ціною, що зазначені в накладних, які підписуються представниками сторін договору, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар на умовах даного договору.

Відповідно до розділу 2 Договору "Кількість і ціна" одиницею виміру кількості товару є літр. Загальна кількість товару, асортимент і ціна товару погоджується сторонами при формуванні замовлення та визначаються в накладних, які підписуються сторонами. Ціна товару включає податки та обов'язкові платежі, передбачені чинним законодавством. Загальна сума поставки складає 500 000 грн. 00 коп. в тому числі ПДВ 20%.

Згідно пункту 5.1 Договору Покупець має право здійснити повну або часткову оплату отриманого товару на розрахунковий рахунок постачальника протягом 3 (трьох) календарних днів з дня відвантаження зазначеного в накладних.

У випадку неоплати покупцем відвантаженої партії товару в строки вказані в п.5.1. даного договору, покупець дає згоду на те, щоб неоплачений товар, рахувався поставленим на умовах товарного кредиту, терміном на 30 календарних днів, починаючи з дня відвантаження товару з нарахуванням Покупцю 2% за кожен день використання товарного кредиту (п. 5.2. Договору ).

Даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 липня 2014 року. (п.7.1. Договору).

Договір підписаний уповноваженими представниками позивача та відповідача та скріплений відбитками печаток сторін.

Як встановлено судом, на виконання умов Договору Приватне підприємство "Айслаг" поставило та передало відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Урожай" нафтопродукти на загальну суму 287383 грн. 80 коп., що підтверджується накладними на відвантаження товару:

- №002538 від 24.07.2013 року на суму 23765 грн. 40 коп. (в тому числі ПДВ - 3960,90 грн.), арк. справи 15;

- №002610 від 30.07.2013 року на суму 23961 грн. (в тому числі ПДВ - 3993,50 грн.), арк. справи 16;

- №002577 від 26.07.2013 року на суму 23961 грн. (в тому числі ПДВ - 3993,50 грн.), арк. справи 18;

- №002778 від 08.08.2013 року на суму 23765 грн. 40 коп. (в тому числі ПДВ - 3960,90 грн.), арк. справи 20;

- №002670 від 02.08.2013 року на суму 23765 грн. 40 коп. (в тому числі ПДВ - 3960,90 грн.), арк. справи 22;

- №003112 від 06.09.2013 року на суму 23911 грн. 20 коп. (в тому числі ПДВ - 4018 грн.), арк. справи 25;

- №003631 від 18.10.2013 року на суму 24108 грн. (в тому числі ПДВ - 4018 грн.), арк. справи 27;

- №003684 від 23.10.2013 року на суму 24108 грн. (в тому числі ПДВ - 4018 грн.), арк. справи 29;

- №003461 від 04.10.2013 року на суму 24108 грн. (в тому числі ПДВ - 4018 грн.), арк. справи 31.

Факт отримання товару відповідачем підтверджується довіреностями, а саме: №5 від 23.07.2013 року (арк. справи 17), №6 від 26.07.2013 року (арк. справи 19), №7 від 08.08.2013 року (арк. справи 21), №6 від 02.08.2013 року (арк. справи 23), №47 від 06.09.2013 року (арк. справи 26), №51 від 18.10.2013 року (арк. справи 28), №52 від 23.10.2013 року (арк. справи 30), №49 від 04.10.2013 року (арк. справи 32).

У свою чергу відповідач за отриманий товар розрахувався частково в сумі 125437 грн. 40 коп., що підтверджується наявними у справі платіжними дорученнями: №002855341 від 30.10.2013 року на суму 19900 грн. (арк. справи 33), №002845166 від 24.10.2013 року на суму 9950 грн. (арк. справи 34), №002853091 від 09.08.2013 року на суму 13940 грн. (арк. справи 35), №0ZHN53371 від 08.08.2013 року, №7 від 02.08.2013 року на суму 23961 грн. (арк. справи 37), №5 від 30.07.2013 року на суму 23961 грн. (арк. справи 38), №4 від 25.07.2013 року на суму 23765 грн. 40 коп. (арк. справи 39).

Таким чином, заборгованість відповідача складає 161946 грн. 40 коп. за поставлений товар - паливо.

Враховуючи приписи п.5.2. Договору позивач нарахував відповідачу 226610 грн. 80 коп. відсотків за користування товарним кредитом.

Наданий суду розрахунок заборгованості перевірено та визнано правильними (арк.справи 8-9).

Як вбачається з матеріалів справи, 28 листопада 2013 року відповідачу було направлено лист-вимогу №01-03/430 про сплату боргу, яка залишена ним без відповіді та належного реагування.

Отже, загальна заборгованість відповідача перед позивачем становить 388557 грн. 20 коп. (161946,40 + 226610,80 = 388557,20).

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України та ст.174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

Згідно з приписами ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язання є правовідношенням, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов'язку.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином, згідно із умовами договору та вимогами Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Аналогічна норма міститься в Господарському кодексі України. Так, ч.1 ст.193 Господарського кодексу України визначено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 1057 Цивільного кодексу України договором, виконання якого пов'язане з переданням у власність другій стороні грошових коштів або речей, які визначаються родовими ознаками, може передбачатися надання кредиту як авансу, попередньої оплати, відстрочення або розстрочення оплати товарів, робіт або послуг (комерційний кредит), якщо інше не встановлено законом. До комерційного кредиту застосовуються положення статей 1054 - 1056 цього Кодексу, якщо інше не встановлено положеннями про договір, з якого виникло відповідне зобов'язання, і не суперечить суті такого зобов'язання.

Здійснюється комерційне кредитування у межах відповідного зобов'язання з реалізації товарів, виконання робіт або надання послуг. Товар, що передається продавцем покупцеві, може належати до категорії як родових, так і індивідуально визначених речей. Надання комерційного кредиту можливе лише у зв'язку з виконанням певного зобов'язання.

Відповідно до ч.2 ст.193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Доказів сплати боргу відповідач суду не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 388557 грн. 20 коп. боргу, з яких 161946 грн. 40 коп. - основний борг за поставлений товар, 226610 грн. 80 коп. - відсотки за користування товарним кредитом, підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на законі та договорі, не спростовані відповідачем, відтак підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України на відповідача покладаються судові витрати внаслідок його неправильних дій - доведення спору до господарського суду.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Урожай" (35212, Рівненська область, Демидівський район, с.Малево, ) на користь Приватного підприємства "Айслаг" (43021, Волинська область, м.Луцьк, вул. Стрілецька, 4, ) - 161946 (сто шістдесят одна тисяча дев'ятсот сорок шість) грн. 40 коп. - основного боргу за поставлений товар, 226610 (двісті двадцять шість тисяч шістсот десять) грн. 80 коп. - відсотків за користування товарним кредитом, 7771 (сім тисяч сімсот сімдесят одна) грн. 10 коп. - витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Корсун В.Я.

Повний текст рішення виготовлено та підписано "____" квітня 2014 року