ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"11" липня 2014 р. Справа № 918/546/14

Господарський суд Рівненської області у складі судді Пашкевич І.О.,

при секретарі судових засідань Морозу С.Ю.,

розглянувши матеріали справи за позовом Приватного підприємства "Арт-майстер"

до відповідача Приватного торговельного унітарного підприємства "Спайс-Фудс"

про стягнення заборгованості в сумі 10 267,0 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 115 478,09 грн.

За участі представників:

від позивача: Калита Т.М. (довіреність № 1/05 від 15.05.13 р.);

від відповідача: не з'явився.

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського процесуального кодексу України роз'яснені.

Відводи з підстав визначених статтею 20 ГПК України відсутні.

Обставини справи: У травні 2014 року Приватне підприємство "Арт-майстер" (далі ПП "Арт-майстер") звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до Приватного торговельного унітарного підприємства "Спайс-Фудс" (далі ПТУП "Спайс-Фудс") про стягнення 10267,0 доларів США, що за курсом НБУ становить 115 478,09 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що на виконання укладеного між сторонами контракту № 08/01, останній передав у власність відповідачу товар за який ПТУП "Спайс-Фудс" в порушення умов зазначеного контракту не розрахувалося, у зв'язку з чим у останнього перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 10267,0 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 115 478,09 грн.

Враховуючи викладене, ПП "Арт-майстер" просило суд стягнути з відповідача на свою користь вищевказану суму заборгованості, а також судовий збір в сумі 2 309,56 грн., що за курсом НБУ складає 205,34 долари США.

З урахуванням того, що учасником спірних правовідносин є іноземний суб'єкт господарювання, суд при вирішенні питання щодо підвідомчості та визначення підсудності даної справи керувався наступним.

Відповідно до статті 123 ГПК України іноземні суб'єкти господарювання мають такі самі процесуальні права і обов'язки, що і суб'єкти господарювання України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Стаття 124 Господарського процесуального кодексу України визначає компетенцію господарських судів у справах за участю іноземних підприємств і організацій, в якій зокрема вказано, що підсудність справ за участю іноземних суб'єктів господарювання визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про міжнародне приватне право" цей Закон застосовується до питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом, зокрема, щодо підсудності судам України справ з іноземним елементом.

Згідно ст. 38 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" спори, що виникають між суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб'єктами господарської діяльності в процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України.

Загальні правила підсудності судам України справ з іноземним елементом передбачено ст. 75 Закону України "Про міжнародне приватне право", відповідно до якої підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 цього Закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 76 вказаного Закону суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадках, зокрема, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Крім того, відповідно до ч. 2 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних зі здійсненням господарської діяльності (Київ, 20.03.1992р.), підписаної учасниками співдружності Незалежних держав, у тому числі ратифікованої Україною 19 грудня 1992р. (Постанова Верховної Ради України від 19.12.1992р.) компетентні суди держав учасників Співдружності Незалежних держав розглядають справи й в інших випадках, якщо про це мається письмова угода сторін про передачу суперечки цьому судові.

Пунктом 5.2. укладеного між сторонами контракту №08/01 від 01.11.2013 року визначено, що при не врегулюванні у процесі переговорів спірних питань, спори вирішуються у господарському суді Рівненської області у відповідності з нормами Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, у позивача були всі правові підстави звернутися в даний господарський суд за захистом порушеного права.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 08.05.2014 року порушено провадження у даній справі, розгляд якої призначено на 17.06.2014 року.

В судовому засіданні 11 липня 2014 року представник позивача підтримав позов в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві.

Відповідач відзиву на позов не надав, явку свого повноважного представника у жодне судове засідання не забезпечив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Пунктом 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про розгляд справи без участі представника відповідача, належно повідомленого про дату, час та місце її розгляду, що підтверджується матеріалами справи.

Вивчивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

01 листопада 2013 року між ПП "Арт-Майстер" (Продавець) та ПТУП "Спайс-Фудс" (Покупець) укладено контракт № 08/01 (далі Контракт), за умовами якого Продавець зобов'язався поставити та передати у власність Покупця товар, що належить йому на праві власності, згідно з Специфікаціями даного контракту, а Покупець зобов'язався прийняти вказаний у Специфікаціях товар та вчасно здійснити його оплату на умовах даного контракту. Специфікації являються невід'ємною частиною цього Контракту (п. 1.1. Контракту, а.с. 9-11).

Контракт підписано повноважними представниками та скріплено печатками сторін.

Розділом 2 Контракту сторони погодили, що загальна сума Товару на дату підписання Контракту становить 500 000 доларів США. Валюта Контракту - долари США. Ціна на Товар для кожної окремої партії встановлюється сторонами додатково шляхом узгодження та підписання відповідних специфікацій. Валюта розрахунків по Контракту - долари США. Дата проведення оплати вважається дата зарахування коштів на банковий рахунок Продавця (пункти 2.1., 2.2., 2.3, 2.5., 2.6. Контракту).

Згідно п. 3.2. Контракту, Продавець зобов'язаний надати документи, належним чином оформлені для митного очищення Товару на території Республіки Білорусь.

Пунктом 3.3. Контракту встановлено перелік документів, які необхідно надати Продавцем Покупцю при поставці партії Товару: посвідчення якості виробника; сертифікат відповідності (при його наявності); фітосанітарний сертифікат (в разі необхідності його наявності); сертифікат про походження товару (Форма СТ-1); рахунок фактура; товарно-транспортна накладна (CMR).

Судом встановлено, що на виконання умов Контракту ПП "Арт-Майстер" здійснило відвантаження товару зі свого складу на транспортний засіб, наданий Покупцем, (на підставі договору перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному сполученні від 01.11.2013 року, укладеного між відповідачем та ПП Блищиком О.М.) на загальну суму 10267,0 доларів США, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною (надалі - CMR) від 12.11.2013 року з датою одержання вантажу - 12.11.2013 року (а.с.13).

26 березня 2014 року ПП "Спайс-Фудс" направило на адресу ПТУП "Спайс-Фудс" претензію від 03.03.2014 року з вимогою про сплату 10267,0 доларів США заборгованості, яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення (а.с.19-21).

Правовідносини сторін є господарськими, що виникли з договору поставки.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і оплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке ж положення містить і ст.173 Господарського кодексу України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч.2 ст.530 ЦК України).

Згідно ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Пунктом 2.4. Контракту встановлено, що вартість кожної окремої партії Товару здійснюється Покупцем шляхом безготівково переводу коштів на розрахунковий рахунок Продавця у строк не пізніше 50 календарних днів з моменту поставки даної партії Товару на склад Покупця, визначеною фактичною датою отримання Товару Покупцем від перевізника.

Відповідно до п.п. 3.1. Контракту, Товар поставляється на вимогах FCA Рівне (Інкотермс 2000). Датою поставки рахується дата оформлення товарно-транспортної накладної (CMR).

Як вбачається з матеріалів справи, товарно-транспортна накладна (CMR) оформлена 12.11.2013 року. Однак, в порушення умов Контракту відповідач оплату за поставлений товар на протязі 50 банківських днів з моменту поставки товару (оформлення CMR), тобто до 01.01.2014 року включно не здійснив.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПП "Арт-майстер" до ПТУП "Спайс-Фудс" про стягнення 10267,0 доларів США є обґрунтованими та стверджуються матеріалами справи, а тому підлягають до задоволення.

Розподіляючи господарські витрати у даній справі суд враховує наступне.

Відповідно до п. 2.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" абзацом другим частини першої статті 6 Закону передбачено порядок сплати судового збору за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті. За змістом пункту 4 частини першої статті 55 ГПК у позовах про стягнення іноземної валюти ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову. Виходячи саме з такої ціни позову (в національній валюті) й визначається сума судового збору, що підлягає сплаті. Однак якщо день подання позову не співпадає з днем сплати судового збору (збір сплачується раніше), то останній визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України саме на день сплати, а не на день подання позову (абзац другий частини першої статті 6 Закону).

Станом на день сплати судового збору - 16.04.2014 року (платіжне доручення №289 від 16.04.2014 року, а.с. 8) за даними НБУ офіційний курс гривні у співвідношенні до 1 доллара США складав 11,39 грн. Таким чином позивачу за подання позову про стягнення 10 267,0 доларів США слід було сплатити 2 338,82 грн. (205,34 доларів США) судового збору.

Відповідно до ст. 44 ГПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону, сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Частиною 2 ст. 7 Закону зазначено, що у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, повністю.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні з даним позовом до суду сплачено 2 500,00 грн. згідно платіжного доручення №289 від 16.04.2014 року, тому 161,18 грн. переплаченого судового збору підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України.

На підставі ч.1 ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача в сумі 205,34 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 2 338,82 грн.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Рівненської області, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного торговельного унітарного підприємства "Спайс-Фудс" (220136, вул. Городецького, 95, офіс 11, м. Мінськ, Республіка Білорусь) на користь Приватного підприємства "Арт-майстер" (33024, вул. Соборна, 370, м.Рівне, іден.код 32300300) 10 267,0 (десять тисяч двісті шістдесят сім) доларів США, а також судовий збір у розмірі 205,34 (двісті п'ять) доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 2 338 (дві тисячі триста тридцять вісім) грн. 82 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Повернути Приватному підприємству "Арт-майстер" (33024, вул. Соборна, 370, м.Рівне, іден.код 32300300) з Державного бюджету України 161 (сто шістдесят одну) грн. 18 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено "11" липня 2014 року

Суддя Пашкевич І.О.