ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2014 р.Справа № 922/3713/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання Стоянові А.С.

розглянувши справу

за позовом ТОВ "Трайгон Фармінг Харків"
до Публічне АТ "Нововодолазький молокозавод", смт. Нова Водолага
про стягнення коштів
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2 - дов.

відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Розглядається вимога ТОВ "Трайгон Фармінг Харків" про стягнення з ПАТ "Нововодолазький молокозавод" заборгованості у розмірі 27 512,20 грн.

Представник позивача в судовому засіданні підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, надав витребувані ухвалою суду документи.

Представник відповідача в призначене судове засідання не зявився, витребуваних судом документів не надав, про час та місце слухання справи був повідомлений, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень на позов, в звязку з чим справа розглядається в порядку статті 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами справи.

Суд, розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне:

01 січня 2010 року між TOB «ТРАЙГОН ФАРМІНГ ХАРКІВ» (надалі - «Позивач») та ПАТ «НОВОВОДОЛАЗЬКИЙ МОЛОКОЗАВОД» (надалі - «Відповідач»), був укладений договір № 0401/10 поставки сільськогосподарської продукції (надалі - «Договір»), за умовами Договору, Позивач зобов'язувався в порядку та на умовах, визначених Договором, передати у власність Відповідачу сільськогосподарську продукцію (молоко коров'яче), що відповідає вимогам ДСТУ № 3662-97 (надалі - «Товар»), а Відповідач зобов'язався прийняти та оплатити Товар.

Сторонами Договору 31.07.2010 року був складений акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.07.2010 року по 31.07.2010 року. Згідно акту звірки взаєморозрахунків, заборгованість ПАТ «НОВОВОДОЛАЗЬКИЙ МОЛОКОЗАВОД» перед ТОВ «ТРАЙГОН ФАРМІНГ ХАРКІВ» за поставлений товар станом на 31.07.2010 року становила - 51 783,25 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач тривалий час не здійснював погашення заборгованості в розмірі, у зв'язку із чим Позивач звернувся до Відповідача з претензією № 04/2013 (вих. № 329 від 28.03.2013 року). та вимагав у найкоротший строк з моменту отримання претензії № 04/2013, сплатити суму боргу - 51 783,25 грн. за договором № 0401/10 поставки сільськогосподарської продукції від 01.01.2010 року.

У відповідь на претензію № 04/2013 (вих. № 329 від 28.03.2013 року), Відповідач надав лист за вих. № 7-юр від 10.07.2013 року, яким повідомив Позивача, що ПАТ «НОВОВОДОЛАЗЬКИЙ МОЛОКОЗАВОД» розглянута претензія № 04/2014 про виконання договору поставки сільськогосподарської продукції № 0401/10 від 01.01.2010 року, в частині сплати коштів за отриману продукцію в розмірі - 51 783,25 грн.

ПАТ «НОВОВОДОЛАЗЬКИЙ МОЛОКОЗАВОД» 14.05.2013 року, 04.06.2013 року та 05.06.2013 року було проведено перерахування грошових коштів на загальну суму 4 000,00 грн. і чотири тисячі гривень 00 коп.) на поточний банківський рахунок Позивача.

Відповідач підтвердив, що після сплати 14.05.2013 року, 04.06.2013 року та 05.06,2013 року частини заборгованості, залишок заборгованості Відповідача, станом на 13.06.2013 року, склав - 47 783,25 грн.

Крім того, листом за вих. № 7-юр від 10.07.2013 року Відповідач повідомляв Позивача про відсутність можливості погасити суму заборгованості в повному обсязі, а тому Відповідач запропонував здійснювати погашення заборгованості за графіком.

Сторони Договору домовилися про погашення заборгованості в розмірі 47783,25 грн. частинами та уклали 10 липня 2013 року угоду з реструктуризації боргу за Договором поставки сільськогосподарської продукції № 0401/10 від 01.01.2010 року (надалі - «Угода з реструктуризації боргу»).

За умовами Угоди з реструктуризації боргу, Відповідач визнав, що його заборгованість перед Позивачем, на момент укладення Угоди з реструктуризації боргу за договором поставки сільськогосподарської продукції № 0401/10 від 01 січня 2010 року, склала - 47 783,25 грн.

Позивач та Відповідач зазначили в п. 3 Угоди з реструктуризації боргу, що погашення заборгованості Відповідачем буде здійснюватись частинами у відповідний графік.

Але, в порушення умов Угоди з реструктуризації боргу, Відповідач здійснив лише часткове погашення заборгованості та з порушенням строків, що були погоджені сторонами в Угоді з реструктуризації боргу.

12 грудня 2013 року Позивач направив на адресу Відповідача лист вих. № 921, яким звертав увагу Відповідача на порушення останнім Угоди з реструктуризації боргу та вимагав погасити заборгованість у повному обсязі.

Однак, Відповідач не сплатив в повному обсязі заборгованість за поставлений за Договором товар в строки, визначені Угодою з реструктуризації боргу та заборгованість Відповідача перед Позивачем, станом на дату пред'явлення позову, складає - 24 110,00 грн.

Надаючи правову оцінку вище викладеним обставинам суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший субєкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на момент розгляду справи, відповідач заборгованості за поставлений Товар не сплатив та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу.

Враховуючи, що сума основного боргу відповідачем не оспорена, відповідач не надав суду доказів про погашення заборгованості, а також, враховуючи, що відповідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином та у встановлений строк, позовні вимоги позивача в сумі 24 110,00 грн., суд вважає обґрунтованими та такими, що підтверджуються наданими суду доказами та підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми. За таких обставин, позовні вимоги позивача в розмірі 530,66 грн. 3% річних та 2 871,54 грн. інфляційних обґрунтовані, відповідають вимогам діючого законодавства та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 526, 530, 625 ЦК України, ст.ст. 1, 12, 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «НОВОВОДОЛАЗЬКИЙ МОЛОКОЗАВОД» (63200, Харківська обл., Нововодолазький район, селище міського типу ОСОБА_3, вул. Пролетарська, будинок 28, р/р №9 в ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» м. Київ, МФО банку 380805) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАЙГОН ФАРМІНГ ХАРКІВ» (п/р. № 0998 в ПАТ «ОТП БАНК» в м. Київ. МФО 300528) заборгованість за Угодою з реструктуризації боргу від 10 липня 2013 року в розмірі - 27 512,20 грн., в тому числі 24 110,00 грн. - основного боргу, 2 871,54 грн. - збитків від інфляції, 530,66 грн. - 3% річних, судовий збір в сумі 1 827,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 06.10.2014 р.

Суддя ОСОБА_1

справа №922/3713/14