ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"28" січня 2014 р.Справа № 922/4913/13

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Светлічного Ю.В.

без виклику представників сторін

розглянувши матеріали справи

за позовом УПФУ в Орджонікідзевському районі, м. Харків
до Публічне АТ "Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе" м. Харків
про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою щодо стягнення з відповідача - Публічного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе", про стягнення суми заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, фізичних осіб - працівників ПАТ "Харківський тракторний завод ім.С.Орджонікідзе", призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення" за травень - грудень місяці 2011 року та січень - грудень місяці 2012 року в сумі 9 154 229,84 грн.

28 січня 2014 року до господарського суду Харківської області звернувся відповідач із заявою про відстрочку виконання рішення, в якій заявник у зв'язку із скрутним матеріальним становищем просить відстрочити виконання рішення у справі №922/4913/13 за позовом УПФУ в Орджонікідзевському районі до ПАТ "ХТЗ ім.С.Орджонікідзе" про стягнення з відповідача фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, в частині донарахування суми пенсійного внеску по кожній фізичній особі колишньому працівнику ПАТ "ХТЗ ім. С. Орджонікідзе" строком на 5 років. В обґрунтування поданої заяви відповідач посилається на те, що 31 травня 2007 року було порушено справу про банкрутство ПАТ "ХТЗ ім. С.Орджонікідзе" по справі №Б-39/109-07.

Розглянувши заяву відповідача про відстрочку виконання рішення, суд відмовляє у його задоволенні з наступних підстав.

Як зазначено в Постанові Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.12 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", господарський суд на підставі статті 121 ГПК України має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.

7.1.1. Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо. є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Як зазначено в Постанові Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.12 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", п.7.2. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач звернувся до суду із клопотанням про розстрочення виконання рішення та із заявою про відстрочку виконання рішення одночасно, що суперечить вимогам ст. 121 ГПК України, якою передбачено звернення сторони по справі до суду з заявами: або про рострочку виконання рішення, або про відстрочку виконання рішення. Клопотання про розстрочення виконання рішення було судом задоволено, відповідно до цього суд вважає за необхідне у задоволенні заяви відповідача про надання відстрочки в частині донарахування суми пенсійного внеску по фізичній особі Долгополову В.О. відмовити.

Керуючись ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви відповідача про відстрочку виконання рішення строком на 5 років в частині донарахування суми пенсійного внеску Долгополова В.О. - відмовити.

Суддя Светлічний Ю.В.