ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.07.2014 Справа № 905/1789/14

Суддя господарського суду Донецької області Макарова Ю.В., при секретарі судового засідання Гречух В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом Державного підприємства "Одеська залізниця", м. Одеса

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоімпекс", м. Донецьк

про стягнення 50 670,00грн.

за участю уповноважених представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: - не з'явився;

СУТЬ СПОРУ

Позивач, Державне підприємство «Одеська залізниця» звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоімпекс», про стягнення штрафу у розмірі 50670,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що зі станції Кривий Торець Донецької залізниці відповідач згідно накладної №52808102 у вагонах №53541371, №53511226 відправив вантаж - концентрат вугільний на станцію Берегова (експ.) Одеської залізниці. При проходженні вагонів станції Знам`янка Одеської залізниці залізницею проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вищезазначених вагонах не відповідає масі вказаній відправником у накладній, у зв'язку з чим позивачем нарахований штраф у розмірі 50670,00 грн., який він просить стягнути з відповідача.

Ухвалою від 21.03.2014р. позовну заяву було повернуто позивачеві без розгляду на підставі п.6 ст. 63 ГПК України (суддя Сажнева М.В.).

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 13.05.2014р. апеляційну скаргу ДП «Одеська залізниця» було задоволено, а ухвалу господарського суду Донецької області від 21.03.2014р. скасовано, справу №905/1789/14 направлено господарському суду Донецької області для розгляду по суті.

Розпорядженням від 20.05.2014р. справу було передано на повторний автоматичний розподіл, за результатами якого справу №905/1789/14 було передано на розгляд судді Макаровій Ю.В.

Ухвалою від 20.05.2014р. суддею Макаровою Ю.В. справу №1789/14 було прийнято до свого провадження та призначено до розгляду на 10.06.2014р.

06.06.2014р. від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій до суми однієї провізної плати, посилаючись на те, що сам факт невірного зазначення маси вантажу у накладній не спричинив збитків залізниці, а також товариство посилається на наявність збитків у розмірі 164561тис.грн.

Ухвалою від 10.06.2014р. розгляд справи було відкладено на 01.07.2014р.

У судові засідання 10.06.2014р., 01.07.2014р. сторони своїх представників не направили, вимог ухвал суду не виконали, хоча були належним чином повідомлені про час судових засідань, про що свідчать поштові повідомлення, які містяться в матеріалах справи.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

В матеріалах справи відсутні докази неможливості розгляду справи без участі представників сторін.

Про необхідність витребування від сторін будь-яких доказів, надання додаткових доказів, без яких неможливо розглянути дану справу, до суду не заявлялося.

Ухвалою суду від 10.06.2014р. явка представників сторін у судове засідання 01.07.2014р. не була визнана обов'язковою.

З врахуванням вищенаведеного, суд визнав за можливе розглянути справу у відсутність представників сторін за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст.81-1 ГПК України складено протокол судового засідання.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в порядку ст. 43 ГПК України, суд ВСТАНОВИВ:

17.09.2013р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергоімпекс» (вантажовідправник) зі станції Кривий Торець Донецької залізниці на станцію Берегова (експ.) Одеської залізниці відвантажив на адресу ДП МТП «Южний» для компанії ПАТ «ЖТЕК Павлоградвугілля» (вантажоодержувач) за залізничною накладною на групу вагонів №52808102 вантаж - концентрат вугільний. При оформленні залізничної накладної відповідачем у вагоні №53541371 та у вагоні №53511226 вказано масу вантажу - 65000кг., маса тари у вагоні №53541371, спосіб визначення маси на 150-тонних вагонних вагах. Відповідно до накладної навантаження укочено катком, вантаж маркірований шляхом нанесення трьох смуг за всією довжиною вагону.

На попутній станції Знам`янка Одеської залізниці спірні вагони з вантажем у зв'язку із виявленням невідповідності фактичної маси вантажу з масою, яка зазначена вантажовідправником у накладній, були відчеплені для перевірки, про що складені акти загальної форми №12105, №12106 від 20.09.2013р.

На попутній станції Знам`янка Одеської залізниці також був складений акт загальної форми №50204 від 20.09.2013р., відповідно до якого фактично вантаж завантажений рівномірно нижче бортів 100мм, укочений катком, маркований трьома смугами впродовж, слідів розкрадання, втрати вантажу не встановлено. Вагон відчеплений для переважування на статичних вагах.

Вказані обставини засвідчені комерційним актом АА №031001/438 від 20.09.2013р., відповідно до якого при перевірці маси вантажу у вагонах виявлено навантаження рівномірне нижче бортів 100мм, на поверхні вантажу мається захисне маркування трьома смугами впродовж. Каток застосовувався. У вагонах глухі торцеві стінки, люка щільно закриті. Просипання вантажу відсутнє. Слідів втрати та крадіжки не виявлено. Зважування вагонів здійснене 20.09.2013р. на 150т. вагонних вагах ст. Знам'янка (держповірка вагів 09.08.2013р.). При зважуванні виявилось у вагоні №53541371 - брутто 82500кг., тара з документа 23200кг., нетто 59300кг., що складає різницю ваги проти документа в сторону зменшення на 5700кг.; у вагоні №53511226 брутто - 82600кг., тара з документа - 22400кг., нетто - 60200кг., що складає різницю ваги проти документа в сторону зменшення на 4800кг. Загальна різниця ваги проти документа в сторону зменшення складає 10500кг.

Комерційний акт підписаний в.о. начальника станції, працівником станції, заст.ДС, як свідчать відомості у акті, завідуючий вантажним двором за штатом не значиться.

Згідно технічного паспорту засобу ваговимірювальної техніки (зввт) станції Знам`янка Одеської залізниці, міжповірочний інтервал ЗВВТ становить 1 раз на 6 місяців, інтервал між оглядами-перевірками - 3 місяців, відміткою у паспорті підтверджено, що 09.08.2013р. здійснена державна перевірка вказаних ваг, які визнані придатними для застосування.

Спірні вагони були відправлені на станцію призначення за досильною накладною №40395782.

Відповідно до ч.1 ст. 909 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України (далі - ГК України), за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ч.2 ст. 908 ЦК України та ч. 5 ст. 307 ГК України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.24 Статуту залізниць України (далі - Статут), вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно ч. 1 ст.129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Для засвідчення обставини невідповідності маси вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах законодавцем у ст.129 Статуту визначено складання комерційного акту.

Так, невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена у накладній, засвідчено належним доказом - комерційним актом АА №031001/438 від 20.09.2013р.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи, підтверджено факт невірного зазначення відправником у залізничній накладній маси вантажу. В свою чергу відповідач не спростував належними засобами доказування протилежного. При цьому суд приймає до уваги засвідчені актами відомості щодо відсутності слідів втрати вантажу, наявність маркування спірного вантажу тим самим способом, який вказаний відправником у накладній №52808102.

Доказів на підтвердження відсутності вини вантажовідправника у невідповідності відомостей, зазначених у перевізному документі фактичній масі вантажу у спірному вагоні, відповідачем суду не надано.

Згідно із ст. 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

Пунктом 5.5. Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644 закріплено, що якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту . При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Відповідно до ст. 118 Статуту залізниць України штраф підлягає стягненню у п'ятикратному розмірі плати за користування вагонами.

Провізна плата за перевезення вантажу у вагоні №53541371 та у вагоні №53511226 складає 5067грн., що зазначено у накладній №52808102.

Позивачем, за невірно зазначену у залізничній накладній №52808102 масу вантажу у вагоні №53541371 та №53511226 нарахований штраф відповідачу в розмірі 50670грн.00коп. Судом встановлено, що розрахунок суми штрафу є арифметично вірним та відповідає ст.ст. 118, 122 Статут залізниць України.

Оскільки саме відповідач, як відправник, визначив масу вантажу, заповнив і підписав накладну, яка є основним перевізним документом, надається залізниці відправником разом з вантажем, і є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, а згідно статті 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній, то вимоги позивача є обґрунтованими.

Відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру нарахованого штрафу до суми однієї провізної плати.

В обґрунтування свого клопотання відповідач посилається на відсутність реальних збитків для залізниці, а також збитки відповідача, з огляду на що стягнення штрафу негативно вплине на фінансовий стан відповідача.

Відповідно до частини першої статті 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до частини першої статті 233 ГК України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступень виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій (частина друга статті 233 ГК України).

Згідно із ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Стаття 83 ГПК України надає господарському суду право, приймаючи рішення, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Правовий аналіз вищенаведених законодавчих норм свідчить про те, що вони застосовуються за наявності певних умов на розсуд суду та не є імперативними.

Позивачем не надано доказів понесення ним збитків у зв'язку з неправильно зазначеною відповідачем у даному випадку маси вантажу.

Відповідно до довідки №б/н від 05.06.2014р. за підписом директора та головного бухгалтера ТОВ «Енергоімпекс», станом на 01.04.2014р. збитки підприємства складають 164561тис.грн.

Відтак, враховуючи те, що допущене відповідачем порушення не спричинило збитків для залізниці та іншим учасникам господарських відносин, наразі маса вантажу виявилась меншою за масу вантажу, яка зазначена в накладній, тобто у даному випадку не допущено відповідачем завантаження вантажу у вагони понад їх вантажопідйомність, приймаючи до уваги неспіврозмірність нарахованого штрафу заподіяним правопорушенням в частині оформлення перевізних документів щодо неправильно зазначеної ваги вантажу, суд з урахуванням збитковості відповідача, оцінивши, у відповідності з вимогами ч.1 ст.43 ГПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, вважає можливим задовольнити клопотання відповідача та зменшити нарахований залізницею відповідно до ст.ст.118,122 Статуту залізниць України штраф за кожним спірним вагоном до суми однієї провізної плати.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, в сумі 10134грн. 00коп

Вимоги щодо стягнення штрафу в залишковій частині задоволенню не підлягають, у з в'язку із зменшенням суми стягуваного штрафу судом.

Судові витрати покладаються на відповідача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі ст.551, 908, 909 Цивільного кодексу України, ст.ст. 233, 307 Господарського кодексу України, ст.ст. 24, 118, 122, 129 Статуту залізниць України, ст.ст. 33, 43, 49, 82, п. 3 ст.83, ст.ст.84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства "Одеська залізниця", м. Одеса до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоімпекс", м. Донецьк, про стягнення штрафу у розмірі 50670грн.00коп. - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоімпекс" (адреса: 83054, обл.. Донецька, м. Донецьк, вул. Економічна, буд. 13, ) на користь Державного підприємства "Одеська залізниця" (адреса: 65012, м.Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 19, ) суму штрафу у розмірі 10134грн. 00коп., а також витрати на оплату судового збору в розмірі 1827грн.00коп.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

У задоволенні вимог в залишковій частині відмовити.

У судовому засіданні 01.07.2014р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Повний текст рішення складено та підписано 07.07.2014р.

Ю.В. Макарова