ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"17" листопада 2014 р. Справа № 918/1442/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват Лізинг"

до відповідача ОСОБА_1 підприємства "Агро - Експрес - Сервіс"

про стягнення 92 273,96 грн.

Суддя Андрійчук О.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2, ордер КС 56050 від 07.07.2014 року

від відповідача: ОСОБА_3, дов. від 19.09.2014 року, ОСОБА_4, дов. від 19.09.2014 року

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У жовтні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Приват Лізинг" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 підприємства "Агро - Експрес - Сервіс" (далі - відповідач) про стягнення 92 273,96 грн.

Ухвалою суду від 09.10.2014 року порушено провадження, справу призначено до розгляду на 20.10.2014 року.

21.10.2014 року через службу діловодства господарського суду від відповідача надійшло клопотання про припинення провадження у справі, яке обґрунтоване тим, що рішенням господарського суду Рівненської області у справі № 918/1215/14 від 12.09.2014 року, яке залишене без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 22.10.2014 року, вирішено господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Ухвалою суду від 20.10.2014 року розгляд справи відкладено на 27.10.2014 року.

Ухвалою суду від 27.10.2014 року розгляд справи відкладено на 03.11.2014 року.

03.11.2014 року через службу діловодства господарського суду від позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі. Вказане клопотання обґрунтоване тим, що рішенням господарського суду Рівненської області у справі № 918/1215/14 від 12.09.2014 року, яке залишене без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 22.10.2014 року, стягнуто з відповідача на користь позивача 130 383,09 грн. процентів, що нараховані на розстрочений платіж за договором поставки сільськогосподарської техніки на умовах розстрочення платежів № 1310/ХМ від 24.09.2010 року за період з 01.09.2011 року по 23.12.2011 року. Відповідачем у справі подано касаційну скаргу на рішення першої та апеляційної інстанцій. Зазначена справа, на думку позивача, має преюдиціальне значення для справи № 918/1442/14, оскільки факти, встановлені в ній, зокрема щодо правомірного або неправомірного користування утримуваними грошовими коштами, відповідальність або відплатність, можуть бути застосовані у справі № 918/1442/14, так як спір у вказаних справах виник між тими ж сторонами, з одного і того ж договору та обґрунтовується майже однаковими доказами: у справі № 918/1215/14 відплатністю за правомірне користування грошовими коштами, у справі 918/1442/14 відплатністю за безпідставне користування утримуваними грошовими коштами. З огляду на викладене, позивач просить суд зупинити провадження у справі № 918/1442/14 до розгляду касаційної скарги ПП "Агро-експрес сервіс" у справі № 918/1215/14 Вищим господарським судом України.

Ухвалою суду від 03.11.2014 року розгляд справи відкладено на 17.11.2014 року

17.11.2014 року через службу діловодства господарського суду від відповідача надійшла заява про відвід судді, згідно з якою останній вважає, що суддя Андрійчук О.В. не може брати участі у розгляді даної справи і підлягає відводу через неодноразові відкладення розгляду справи, порушення рівності сторін у судовому процесі шляхом забезпечення недобросовісним користуванням своїми права позивачем, забезпеченням доказів та створенням підстав позову.

На думку відповідача, вимоги ухвали суду від 03.11.2014 року свідчать про те, що суддя зобов'язує позивача змінити предмет та підстави позову для унеможливлення припинення провадження у справі.

Суд, розглянувши у нарадчій кімнаті заяву про відвід судді, оцінивши доводи відповідача на предмет їх відповідності нормам права, вважає за необхідне вказану заяву відхилити з огляду на таке.

Щодо неодноразового відкладення розгляду справи, то останнє здійснювалося у порядку та з підстав, визначених ст. 77 ГПК України, а також в межах строку вирішення господарського спору, встановленого ч. 1 ст. 69 ГПК України.

Стосовно порушення принципу рівності сторін у судовому процесі, то ст. 4-3 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Згідно з ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

При цьому, норми ст. 33 ГПК України покладають на сторону обов'язок доведення обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У свою чергу, як встановлено судом із матеріалів справи, позивач, вважаючи, що зобов'язання зі сплати процентів на прострочений платіж відповідач не виконав, просить суд сягнути з нього на підставі ч. 5 ст. 694 ЦК України, ст. 536 ЦК України та п. 2.5. додатку № 3 від 12.10.2010 року до договору проценти на прострочений платіж за період з 29.09.2011 року по 23.12.2011 року, що становить 92 273,96 грн.

Крім того, позивач вважає, що з відповідача підлягають стягненню на підставі ст. 625 ЦК України відсотки річних.

Враховуючи викладене вбачається, що предметом позовних вимог позивача, викладених у позовній заяві, є як стягнення з відповідача відсотків, нарахованих на прострочений платіж, так і 3% річних.

При цьому до позовної заяви долучено лише один розрахунок процентів, на підставі якого визначитися з тим, проведений він у порядку ч. 5 ст. 694 ЦК України, ст. 536 ЦК України та п. 2.5. додатку № 3 від 12.10.2010 року чи у порядку ст. 625 ЦК України, суд не може.

З метою з'ясування всіх обставин справи в їх сукупності для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі ухвалою суду від 03.11.2014 року відбулося відкладення розгляду справи.

З наведеного вбачається, що судом у повній мірі дотримано вимог ГПК України щодо створення учасникам провадження у даній справі умов для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, а також максимально ефективного використання процесуальних ресурсів для повного, всебічного та об'єктивного розгляду даної справи, забезпечивши неухильне дотримання судом принципу рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, гарантованого ст. 4-2 ГПК України.

Відповідно до ст. 20 ГПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 21 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами. При наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід. З цих же підстав відвід судді можуть заявити сторони та прокурор, який бере участь в судовому процесі. Відвід повинен бути мотивованим, заявлятись у письмовій формі до початку вирішення спору. Заявляти відвід після цього можна лише у разі, якщо про підставу відводу сторона чи прокурор дізналися після початку розгляду справи по суті. Питання про відвід судді вирішується в нарадчій кімнаті судом у тому складі, який розглядає справу, про що виноситься ухвала. Заява про відвід кільком суддям або всьому складу суду вирішується простою більшістю голосів.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участь у конкретній справі. Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб'єктивного характеру і стосуватися особистих зв'язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об'єктивного характеру і стосуватися процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Задоволення заяви про відвід судді повинно обґрунтовуватися посиланням на обставини, про які йдеться в ч. 1 ст. 20 ГПК України, із зазначенням та поданням доказів, які їх підтверджують.

З поданої відповідачем заяви про відвід судді вбачається, що наведені обґрунтування та доводи заявника є припущенням останньої про упередженість судді Андрійчук О.В. при розгляді даної справи, не підтверджені жодними доказами, які б свідчили про наявність обставин суб'єктивного або об'єктивного характеру, що унеможливлюють участь судді у розгляді даної справи.

Інші обставини, на які б посилався заявник, та які б свідчили про упередженість судді при розгляді даної справи, заявником не надано.

Враховуючи викладене, суд вважає заяву ОСОБА_1 підприємства "Агро - Експрес - Сервіс" про відвід судді Андрійчук О.В. необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 20, 86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 підприємства "Агро - Експрес - Сервіс" про відвід судді Андрійчук О.В. відхилити.

Суддя Андрійчук О.В.