УХВАЛА

Справа № 26/447 03.07.14

За заявою військової частини НОМЕР_1 (70 Управління начальника робіт)
Про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню
За позовом товариства з обмеженою відповідальністю Фіксатор
До відповідача військової частини НОМЕР_1 (70 Управління начальника робіт)
Про стягнення
Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:
від заявника Шмуйло А.Д. (за дов.)
від стягувача не з`явились

Обставини справи:

Рішенням господарського суду міста Києва від 17.12.2009 позовні вимоги задоволено частково. Зокрема, вирішено стягнути з державної установи 70 Управління начальника робіт на користь товариства з обмеженою відповідальністю Фіксатор 7039,99 боргу, 70,40 грн. державного мита та 117,96 грн. витрат інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.
Військова частина НОМЕР_1 (70 Управління начальника робіт) звернулася до суду з заявою про визнання наказу господарського суду міста Києва № 26/447 від 10.02.2007 таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою суду від 17.06.2014 заяву призначено до розгляду.
Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника боржника суд дійшов наступного висновку.
Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.12.2010 порушено провадження у справі про банкрутство державної установи « 70 Управління начальника робіт» № 50/25-б, розгляд якої відбувається в порядку положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 у редакції від 30.06.1999 р. зі змінами та доповненнями.
Ухвалою попереднього засідання від 03.08.2011 у справі № 50/26-б, яка набрала законної сили, було затверджено реєстр вимог кредиторів державної установи « 70 Управління начальника робіт», серед яких відсутні кредиторські вимоги товариства з обмеженою відповідальністю Фіксатор.
Спеціальними нормами в розрізі спірних правовідносин сторін, враховуючи перебування державної установи « 70 Управління начальника робіт» в процедурі банкрутства, слід вважати приписи Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 у редакції від 30.06.1999 зі змінами та доповненнями (далі Закон).
У ч. 1 та ч. 2 ст. 14 Закону передбачено, що конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.
Кредитори за вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також за вимогами щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, мають право подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.
Копії зазначених заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майном.
Вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.
З огляду на викладене, вимоги товариства з обмеженою відповідальністю Фіксатор є погашеними.
Статтею 117 ГПК України визначено, що господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом. Господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.
За таких обставин, ч. 4 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України містить вичерпний перелік підстав визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті, а саме:
- якщо його (наказ) видано помилково;
- якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Зазначеною у вказаній нормі кодексу іншою підставою слід вважати визнання погашеними вимог товариства з обмеженою відповідальністю Фіксатор.
Оскільки Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 у редакції від 30.06.1999 зі змінами та доповненнями не передбачено можливості набуття статусу кредитора у справі про банкрутство особою, чиї вимоги є конкурсними поза строком, встановленим у ч. 1 ст. 14 Закону, слід вважати, що товариство з обмеженою відповідальністю Фіксатор втратило право вимоги до державної установи 70 Управління начальника робіт як боржника у справі № 50/26-б, а тому наказ від 10.02.2010 про примусове стягнення з останнього заборгованості, присудженої у справі № 26/447, є таким, що не підлягає виконанню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 117 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву військової частини НОМЕР_1 (70 Управління начальника робіт).
Визнати наказ господарського суду міста Києва № 26/447 від 10.02.2010 таким, що не підлягає виконанню.

Суддя С. А. Ковтун