ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"21" жовтня 2014 р.Справа № 921/987/14-г/9
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гевка В.Л.

Розглянув матеріали справи

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" вул. Ямська, 28А, м. Київ, 38, 03038

до відповідача ОСОБА_1 фермерського господарства "Тюльпан", вул. Л. Українки, 36а, м. Теребовля, Теребовлянського району, Тернопільської області, 48100

про стягнення заборгованості в сумі 53 889,69 грн., з яких: 18 241 грн. 86 коп. - сума 36% річних, 14 327 грн. 28 коп. - сума курсової різниці, 9 948 грн. 80 коп. - сума пені, 11 371 грн. 75 коп. сума індексу інфляції.

За участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_2, довіреність б/н від 19.03.2014р.

відповідача: ОСОБА_3, довіреність б/н від 29.09.2014р.

Суть справи: Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" вул. Ямська, 28А, м. Київ, 38, 03038 звернулося до господарського суду з позовом до відповідача - ОСОБА_1 фермерського господарства "Тюльпан", вул. Л. Українки, 36а, м. Теребовля, Теребовлянського району, Тернопільської області, 48100 про стягнення заборгованості в сумі 53 889,69 грн., з яких: 18 241 грн. 86 коп. - сума 36% річних, 14 327 грн. 28 коп. - сума курсової різниці, 9 948 грн. 80 коп. - сума пені, 11 371 грн. 75 коп. сума індексу інфляції.

Ухвалою господарського суду від 12.09.2014р. порушено провадження у справі та її розгляд призначено на 29.09.2014 р. о 15 год. 00 хв.

У відповідності до ст. 77 ГПК України, з метою надання оцінки поданим доказам, розгляд справи відкладався на 07.10.2014р. о 15 год. 30 хв., та оголошувалась перерва до 21.10.2014р. о 16 год. 30 хв.

Розгляд справи здійснюється в режимі відео конференції.

Повноважний представник позивача в судове засідання прибув, позовні вимоги підтримав повною мірою, посилаючись на докази долучені до позовної заяви.

Повноважний представник відповідача в судове засідання прибув, проти позовних вимог заперечує в наданому суду письмовому відзиві №25 від 06 жовтня 2014р. (вх.№17837 від 07.10.2014р.) та в судовому засіданні. При цьому, зазначає, що даний позов не підлягає до задоволення з наступних підстав:

1. Посилання позивача на задоволення позову в повному обсязі за рішенням Господарського суду Тернопільської області у справі №921/347/14-г/15 від 21 липня 2014 року про стягнення з селянського (фермерського) господарства «Тюльпан» в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперія - Агро» 130 248 грн. - основної заборгованості, 48191,76 грн. - до оцінки вартості товару (курсова різниця), 19949,14 грн. - 36% річних, 7203,84грн. пені, 1744,79грн. - індекс інфляції, 26049,69грн. - штрафу на загальну суму 236 275 грн. 18 коп. не відповідає дійсності, оскільки позов задоволено частково а.с.24 -35).

2. Вимога про стягнення 36% річних від суми несвоєчасно сплачених коштів за отримані матеріальні цінності не підлягає до задоволення, оскільки вимога про виконання зобов'язання за договором поставки встановлене вищезазначеним судовим рішення виконано відповідачем добровільно, що не оспорюється позивачем та визнається наданими копіями платіжних доручень (а.с.37,38).

3. Позивач зазначає, що виконання зобов'язання вважається боржником не виконаним, тобто простроченим, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи, що виконання зобов'язання було встановлено за позовом позивача судовим рішення , яке виконано то на час звернення до суду не було не виконано зобов'язання про, що позивач сам зазначає у позові про добровільне виконання зобов'язання за судовим рішенням. Слід зазначити, що при задоволені позовних вимог у справі №921/347/14- г/15 від 21 липня 2014 року про стягнення з селянського (фермерського) господарства «Тюльпан» в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперія - Агро» 130 248 грн. - основної заборгованості, 48191,76 грн. - до оцінки вартості товару (курсова різниця), 19949,14 грн. ~ 36% річних, 7203,84грн. - пені, 1744,79грн. - індекс інфляції, 26049,69грн. - штрафу на загальну суму 236 275 грн. 18 коп. суд зазначив, що по договору згідно розрахунків суми до стягнення є більшими (а.с.31 - відповідно до проведеного розрахунку пені судом встановлено, що її розмір є більшим, ніж заявлено позивачем. Однак до стягнення з відповідача підлягає пеня в межах заявлених позивачем 7 203,84 грн., (а.с.32 - відповідно до проведеного розрахунку 36% річних судом встановлено, що їх розмір є більшим ніж заявлено позивачем. Однак до стягнення з відповідача підлягають 36% річних в розмірі 19 949,14 грн., нараховані позивачем за період з 31.10.2013 року по 28.03.2014р.), таким чином заявлений позов щодо стягнення 36% річних є безпідставним, оскільки був спір з того ж предмету з тих же підстав, між тими сторонами.

4. Позивач у своєму позові зазначає, що згідно із ч.2 ст.35 Господарсько - процесуального кодексу України, факти встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інший спорів, в яких беруть участь ті самі сторони. В той же час повторно заявляється позов про стягнення інфляційних у стягненні яких було відмовлено (а.с. 34).

5. Крім того суд повинен виходити з принципів добросовісності, розумності, справедливості та норм суспільної моралі, що полягає в наступному:

- розрахунки проводились у національній валюті - гривні, вартість товару не могла збільшуватись оскільки витрачались гривневі кошти позивачем на придбання валюти та товару не на час розрахунку з «Покупцем» - відповідачем, а на моменту придбання товару «Постачальником» - позивачем, а тому вимога щодо збільшення вартості товару на курсову різницю, є такими, що суперечать здоровій конкуренції та загальним правилам ведення бізнесу шляхом отримання вигоди за рахунок не передбачених - відсутніх збитків від зміни курсу долара, тобто відповідати вимогам ч.6 ст.3, ч.3ст.509 ЦК України - засадам добросовісності, розумності та справедливості, тобто рівних умов між сторонами щодо ведення господарської діяльності - без надмірного збагачення шляхом використання довіри іншої сторони. В даному випадку під добросовісністю слід розуміти сумлінний захист цивільних прав, який полягає у фактичному відшкодуванні збитків завданих позивачу, розумність полягає у зваженому вирішенні питань

регулювання, цивільних відносин між сторонами з урахування інтересів в тому числі відповідача - різкий ріст цін на матеріальні ресурси без зростання ціни на продукцію вироблену відповідачем - СФГ «Тюльпан».

На підставі наведеного представник відповідача просить у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперія - Агро» про стягнення заборгованості в сумі 53 889,69 грн., з яких : 18 241 грн. 86 коп. - сума 36% річних, 14 327грн. 28 коп. - сума курсової різниці, 9 948 грн. 80 коп. - сума пені, 11 371 грн. 75 коп. сума індексу інфляції з селянського (фермерського) господарства «Тюльпан» відмовити за безпідставністю позовних вимог та стягнути судові витрати понесені відповідачем у сумі 5400 грн.

Крім того, в судове засідання 21.10.2014р. представник відповідача подав Додаткове обґрунтування безпідставно заявленого позову про стягнення заборгованості в сумі 53 889,69 грн. № 27 від 21.10.2014р. (вх.№18923 від 21.10.2014р.), в якому зазначає наступне:

відповідно до вимог п.2 ст.742 ЦК України зобов'язання за договором поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, тобто вимог ст.694 ЦК України, а саме:

- товар поставляється в кредит за цінами, що діють на день продажу. Зміна ціни на товар, проданий в кредит, не є підставою для проведення перерахунку, якщо інше не встановлено договором або законом (п.2 ст.694 );

- договором купівлі продажу може бути передбачений обов'язок покупця сплачувати проценти на суму, що відповідає ціні товару, проданого в кредит, починаючи від дня передання товару продавцем (ч.2 п.5 ст.694 );

Таким чином позивач не довів обставин, які вказують на зміну ціну тобто збільшення зобов'язання внаслідок зміни курсу валюти. Також слід зазначити, що сума річних явно перевищує середньо банківську ставку, оскільки кредити у валюті надаються не більше 9% річних, таким чином можливі збитки позивача слід визначати не з 36% річних, а 9% річних та застосувати положення п.3 ст.551 ЦК України щодо зменшення розміру неустойки судом коли він значно перевищує розмір збитків. Факт виконання зобов'язання відповідачем за рішенням суду добровільно підтверджений позивачем, а саме :

- вартість поставленого товару в розмірі 130 248 грн

- 48 191,76 грн дооцінки вартості неоплаченого товару

- 19 949,14 грн 36% річних

- 26 049,60 грн - штрафу

Позивач застосував положення щодо розрахунків за товар у валюті з одночасним застосуванням санкцій та розміру ставки річних за користування коштами позивача у гривні, що законодавством не передбачено та встановлено судовим рішенням Господарського суду Тернопільської області від 27 червня 2014 року (справа №921/347/14-г/15.

Також, звертає увагу суду, що Верховний Суд України у своєму рішенні від 20 квітня 2011 року у справі про стягнення боргу за договором позики інфляційних втрат та трьох процентів річних зазначив наступне:

- Установивши, що між сторона було укладено договір позики в іноземні валюті, апеляційний суд помилково застосував до цих правовідносин положення закону, який регулює порядок сплати боргу, визначеного договором у гривні. Таким чином вище зазначені доводи щодо незаконності позивача вимоги про стягнення 36% річних, як зазвичай для гривневих кредитів не може застосовуватись у даному випадку і свої збитки з лишком позивач покрив за рішенням Господарського суду Тернопільської області від 27 червня 2014 року (справа №921/347/14-г/15, а тому у позовних вимогах Товариству обмеженою відповідальністю «Імперія - Агро» слід відмовити.

Беручи до уваги вищезазначене, заслухавши доводи представника позивача, заперечення представника відповідача, з метою надання оцінки поданим доказам, суд вважає за необхідне з метою правильного і обєктивного розгляду справи та надання сторонам, передбаченого ст. ст. 4-2,4-3,22 ГПК України, рівного права на захист своїх прав та охоронюваних законом інтересів, суд має за необхідне, відкласти розгляд справи згідно ст. 77 ГПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Розгляд справи відкласти на 11 листопада 2014 р. на 16 год. 00 хв., який відбудеться в приміщенні господарського суду Тернопільської обл. за адресою: м. Тернопіль, вул. Кн. Острозького, 14а (зал судових засідань №4, 5 поверх).

2. Зобов'язати подати суду:

Позивача : - письмово оформлені заперечення (за їх наявності з наданням підтверджуючих доказів), на відзив та додаткові обґрунтування до нього;

Відповідача : - довідку про включення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців;

- докази погашення заборгованості (за наявності).

3. Копію ухвали направити сторонам по справі.

Суддя В.Л. Гевко