ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"20" травня 2014 р. Справа № 918/387/14

Суддя Горплюк А.М. розглянувши матеріали справи

за позовом Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства Рівнеоблводоканал

до відповідача ОСОБА_1 комунального підприємства Міжнародний аеропорт Рівне

про стягнення в сумі 20 139 грн. 70 коп.

В засіданні приймали участь:

Від позивача: ОСОБА_2 (довіреність № 3030 від 19.09.2013р.).

Від відповідача: ОСОБА_3 (довіреність № 18 від 15.01.2014р.).

Суть спору: позивач Рівненське обласне виробниче комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства Рівнеоблводоканал звернулося до господарського суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 комунального підприємства Міжнародний аеропорт Рівне про стягнення в сумі 20 139 грн. 70 коп.

Ухвалою суду від 02.04.2014р. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження, розгляд справи призначено на 24.04.2014р.

24.04.2014р. відповідач, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, подав пояснення, в яких вказав, що позовні вимоги визнає.

В судовому засіданні 24.04.2014р. оголошувалась перерва до 20.05.2014р.

В судовому засіданні 20.05.2014р. представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, що вказані у позовній заяві, а представник відповідача позовні вимоги визнав та не заперечив проти задоволення позову.

Суд вбачає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду позовної заяви.

В результаті розгляду матеріалів справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.2007р. між Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства Рівнеоблводоканал (Водоканал) та ОСОБА_1 комунальним підприємством Міжнародний аеропорт Рівне (Абонент) укладено Договір № 39 на подачу води з комунального водопроводу та прийняття стічних вод у комунальну каналізацію (надалі Договір; а.с. 7-8).

У відповідності до п. 1.1. Договору, водоканал забезпечує водопостачання абонента до місця приєднання останніх до комунальних водопроводів, а також приймає стічні води у комунальну каналізацію та очищає їх. Обєми і характеристика води та стоків, вид послуг, що надаються наведені в дислокації обєктів у додатку №1 до цього договору.

Згідно п. 3.6. Договору, абонент проводить оплату за отримані послуги згідно даного договору шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок, який вказаний в рахунку за послуги водопостачання та водовідведення, протягом 3 днів з дня цього отримання; при цьому абонент самостійно отримує рахунок до 10 числа кожного наступного місяця. У разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобовязання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такий черговості: 1) у першу чергу сплачується неустойка; 2) у другу чергу сплачується основна сума боргу.

На виконання умов Договору позивач надав відповідачу послуги по водопостачанню та водовідведенню на загальну суму 21 674 грн. 07 коп., однак відповідач лише частково розрахувався за отримані послуги в сумі 2 445 грн. 14 коп. (розрахунок а.с. 10).

Таким чином, у відповідача перед позивачем рахується заборгованість в розмірі 19 228 грн. 93 коп.

Пункт 4.2. Договору встановлює, що у разі неоплати або часткової оплати послуг водоканалу у встановлені цим договором строки абоненту нараховується пеня за кожний календарний день прострочки у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період, за який оплачується пеня.

Крім того, у звязку з неналежним виконанням взятих на себе зобовязань, позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі 309 грн. 20 коп. та 3% річних в розмірі 601 грн. 57 коп. (розрахунок а.с. 11, 12).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, встановивши обставини справи і давши їм оцінку, господарський суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до частин 1 статті 530 ЦК України якщо у зобовязані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із статтею 526 ЦК України, що кореспондується із статтею 193 ГК України - зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, при цьому статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Доказів сплати заборгованості відповідач суду не подав.

З огляду на вищевикладене в сукупності вбачається, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 19 228 грн. 93 коп. заборгованості стверджуються Договором, та іншими матеріалами справи, а відтак, на підставі ст.ст. 11, 509, 526, 530, 612, 625, 629 ЦК України та ст.ст. 173, 193 ГК України, підлягають задоволенню.

Крім того, у поданій позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 309 грн. 20 коп. та 3% річних в розмірі 601 грн. 57 коп. При прийнятті рішення в цій частині, суд бере до уваги наступне.

Частина 1 статті 546 ЦК України передбачає, що виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

У відповідності до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання. Субєктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Згідно статті 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошовий зобовязань розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 статті 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пункт 4.2. Договору встановлює, що у разі неоплати або часткової оплати послуг водоканалу у встановлені цим договором строки абоненту нараховується пеня за кожний календарний день прострочки у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період, за який оплачується пеня.

З огляду на вищевикладене в сукупності вбачається, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 309 грн. 20 коп. пені та 601 грн. 57 коп. 3% річних стверджуються Договором, а відтак, підлягають задоволенню.

Статтями 33 та 34 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обовязковим.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 19 228 грн. 93 коп., пені в розмірі 309 грн. 20 коп.та 3% річних в розмірі 601 грн. 57 коп. обгрунтовані та підлягають аздоволенню.

На відповідача відповідно до частин 1 статті 49 ГПК України покладаються витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 81-1, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 комунального підприємства Міжнародний аеропорт Рівне (35360, Рівненська область, Рівненський район, с. Велика Омеляна, вул.. Авіаторів, 5А, ) на користь Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства Рівнеоблводоканал (33028, м. Рівне, вул. Степана Бандери, 2, ) 19 228 грн. 93 коп. заборгованості, 309 грн. 20 коп. пені, 601 грн. 57 коп. 3% річних та 1 827 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення підписане суддею 22 травня 2014р..

Суддя Горплюк А.М.