ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"31" липня 2014 р.Справа № 921/663/14-г/16
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Хоми С.О.

Розглянув матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Український паркетний дім" місцезнаходження: вул. Гната Юри, 9, м. Київ, поштова адреса: 02081, вул. Здолбунівська, 7д, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова група "АРС-КЕРАМІКА" вул. Збаразька, 18, м. Тернопіль

За участю представників сторін:

позивача: Не з'явився.

відповідача: ОСОБА_1 - адвокат, посвідчення №418, видане 24.03.06 р., договір № без номера від 20.07.2014 р.

Суть справи. Ухвалою суду від 14.07.2014 року розгляд справи було відкладено на 25.07.2014 року на 10 год. 30 хв., керуючись п.2 ч.1 ст.77 ГПК України в межах строків, встановлених ст.69 ГПК України.

Ухвалою суду від 25.07.2014 року розгляд справи було відкладено на 31.07.2014 року на 09 год. 30 хв., керуючись п.п.2,3 ч.1 ст.77 ГПК України в межах строків, встановлених ст.69 ГПК України.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Український паркетний дім" місцезнаходження: вул. Гната Юри, 9, м. Київ, поштова адреса: 02081, вул. Здолбунівська, 7д, м. Київ звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова група "АРС-КЕРАМІКА" вул. Збаразька, 18, м. Тернопіль про cтягнення суми боргу в розмірі 20 223,90 грн., судового збору у розмірі 1827 грн.

Як зазначає позивач в своїй позовній заяві, підставою для звернення до суду з позовом є неналежне виконання відповідачем прийнятих зобовязань щодо оплати за поставлений товар згідно договору купівлі - продажу від 15.10.2007 року.

В судове засідання представник позивача не з'явився. До матеріалів справи від позивача надійшла заява про відмову від позову № без номера та без дати (вх. №14050 від 29.07.2014 р. згідно журналу вхідної кореспонденції по господарському суду Тернопільської області), в якій позивач відмовляється від позову у зв'язку з тим, що відповідач після порушення провадження у справі повністю сплатив позивачу свою заборгованість.

Представник відповідача в судове засідання з'явився. В усному порядку заявив, що відповідач повністю сплатив заборгованість перед позивачем.

Учаснику судового процесу роз'яснено його процесуальні права та обов'язки згідно ст.ст. 20,22,81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Технічна фіксація судового процесу у відповідності до ст.81-1 ГПК України не здійснювалась за відсутності відповідного клопотання представника відповідача.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши представника відповідача, суд встановив наступне.

15 жовтня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Український паркетний дім", в подальшому "Продавець", з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгова група "АРС-КЕРАМІКА", в подальшому "Покупець", з другої сторони, був укладений договір купівлі - продажу, згідно п. 1.1. р. 1 якого "Продавець" зобов'язується передати у власність "Покупця" товар в асортименті, кількості, за цінами та в строки, зазначених в заявках, накладних, рахунках-фактурах тощо, що є невід'ємною частиною договору, а "Покупець" прийняти товар і сплатити його вартість на умовах даного договору.

Згідно п. 2.1 р. 2 договору оплата товару "Покупцем" здійснюється по мірі його реалізації, в гривнях шляхом банківського переводу на розрахунковий рахунок "Продавця" в строк 14 банківських днів з дати реалізації.

Як визначається в п.п. 3.1., 3.2. та 3.3. р. 3 договору відповідно "Продавець" зобов'язаний в термін, що не перевищує 10 робочих днів після отримання та підтвердження заявки передати "Покупцю" товар, вказаний у заявці; "Покупець зобовязаний прийняти товар, зазначений в накладних і здійснити за нього оплату в строки й порядку, визначених в Договорі; "Покупець" зобовязаний один раз на 14 робочих днів подавати письмово "Продавцю" звіт про продаж товару та складський залишок; "Продавець" має право брати участь у звірці фактичних залишків товару на складі "Покупця" з наданим звітом.

У відповідності до п. 4.2 р. 4 договору, зокрема, право власності на товари виникає у "Покупця" з моменту отримання товару; поставка товару відбувається на основі замовлення, складеного "Покупцем" і відправленого "Продавцю".

В п. 6. 1 р. 6 договору зазначається, що, якщо товар на протязі 90 днів з дати його отримання не був реалізований, "Покупець" має право повернути його "Продавцю" за рахунок останнього, при умові збереження його цілісності та товарного вигляду, або здійснити обмін на інший товар.

У відповідності до п. 9.1 р. 9 договору купівлі - продажу від 15.10.2007 року договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31 грудня 2008 р.; якщо за один місяць до дати завершення дії договору жодна із сторін не заявить про намір його розірвати, договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік на тих самих умовах.

Згідно п. 9.2 р. 9 договору у разі, якщо на момент закінчення строку дії даного договору у сторін залишаються невиконані зобов'язання згідно даного договору, дія договору щодо цих зобов'язань продовжується до повного їх виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на виконання взятих зобовязань поставив відповідачеві товар згідно видаткової накладної №РН/12-000039 від 06.03.2012 року на суму 20 557 грн. 20 коп. (належним чином засвідчена копія видаткової накладної знаходяться в матеріалах справи).

Факт отримання відповідачем товару підтверджується підписом його повноважного представника на вказаній видатковій накладній, а також довіреністю №508 від 05.03.2012 року, на підставі якої представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова група "АРС-КЕРАМІКА" ОСОБА_2 отримав товар.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.06.2014 року позивачем направлялась відповідачу претензія №244 від 06.06.2014 року, з вимогою сплатити на користь позивача: 20577 грн. 20 коп. боргу за поставлений товар.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме, з обґрунтованого розрахунку ціни позову, та як зазначив позивач у позовній заяві, заборгованість відповідача за отриманий товар становить 20223 грн. 90 коп.

У відповідності до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України № 435-ІУ від 16 січня 2003 року, з наступними змінами, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України передбачені загальні умови виконання зобовязання, а саме зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України № 436-IV від 16 січня 2003 року з наступними змінами, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У відповідності до ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

У відповідності до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

29.07.2014 року від позивача надійшла заява про відмову від позову № без номера та без дати (вх. №14050 від 29.07.2014 р. згідно журналу вхідної кореспонденції по господарському суду Тернопільської області), в якій позивач відмовляється від позову у зв'язку з тим, що відповідач після порушення провадження у справі повністю сплатив позивачу свою заборгованість.

Суд вважає, що дана заява позивача про відмову від позову подана у відповідності до ст. 22 ГПК України, дії позивача по відмові від позову не порушують прав і охоронюваних законом інтересів відповідача, не суперечать законодавству, а тому така відмова від позову приймається судом.

Враховуючи наведені вище обставини, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України у звязку з відмовою позивача від позову.

Також суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням);

5) закриття провадження у справі.

Як визначається в п. 5.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу ІV Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 року статтею 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним. У їх числі не зазначено такої підстави, як припинення провадження у справі (стаття 80 ГПК). Водночас закриття провадження у справі, про яке йдеться у пункті 5 частини першої цієї статті Закону, є поняттям цивільного і адміністративного судочинства, передбаченим відповідно статтею 205 Цивільного процесуального кодексу України і статтею 157 Кодексу адміністративного судочинства України, які господарським судам у здійсненні судочинства не застосовуються.

Таким чином, припинення провадження у справі з підстав, передбачених статтею 80 ГПК, не тягне за собою наслідків у вигляді повернення сплаченої суми судового збору.

Відтак, судовий збір (сплачений позивачем в сумі 1827 грн.) поверненню позивачу не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись п. 4 ч. 1 ст. 80, ст. 86 ГПК України, господарський суд

Ухвалив:

1. Припинити провадження у справі .

2. Ухвалу надіслати сторонам по справі .

Суддя С.О. Хома