ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2014 р.Справа № 922/4783/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання Нагірна М.Т.

розглянувши справу

за позовом Державного підприємства "Одеський авіаційний завод" (м. Одеса)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "Клівер" (Луганська обл., м. Красний Луч)
про стягнення 250206,58 грн.,
за участю представників сторін:

позивача - старшого юрисконсульта юр. відділу підприємства ОСОБА_1 (довіреність №15/ЮД від 27.02.14 р.),

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь кошти попередньої оплати в сумі 228000,00 грн., пеню в сумі 6246,58 грн. та штраф в сумі 15960,00 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує невиконанням відповідачем своїх зобовязань за договором поставки №25-59/МТО-14 від 25.02.2014 р.

Позивач надав письмові пояснення, в яких, зокрема, вважає 17.08.14 р. першим днем прострочки, а 14.10.14 р. останнім, отже прострочення складає 59 днів за період з 17.08.14 р. і до 14.10.14 р.

Також, позивач надав письмові додаткові пояснення по справі.

Відповідач відзив на позов та витребувані документи суду не надав.

Господарським судом Харківської області були складені акти про те, що відповідно до листів Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" №7-14 від 23.07.2014 р. та №7-14-608 від 26.09.2014 р. відділення поштового зв'язку призупинили приймання та пересилання поштових відправлень на адресу населених пунктів Донецької та Луганської області (за переліком), на підставі чого працівники канцелярії відділу документального забезпечення та контролю (канцелярії) не мають можливості направити за належністю поштову кореспонденцію по справі №922/4783/14 до ТОВ "Науково-виробниче об'єднання "Клівер" (94518, Луганська обл., м. Красний Луч).

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

25.02.2014 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір поставки №25-59/МТО-14 (надалі договір), за яким постачальник (відповідач) зобов'язується в порядку та на умовах даного договору поставити у власність покупця акумуляторну продукцію - акумуляторні батареї 15СЦС-45Б (надалі - продукція), а покупець (позивач) зобов'язується приймати і оплачувати продукцію в порядку та на умовах цього договору.

Відповідно до п. 1.2 договору предметом поставки є продукція, найменування і кількість якої узгоджується сторонами в специфікаціях (додатках до даного договору).

Пунктом 3.4 цього договору сторони визначили, що строки поставки вказані у специфікації.

25.02.2014 р. між сторонами була укладена та підписана специфікація №1, в якій вказана, що загальна сума складає 1368000,00 грн.

В пункті 2 зазначеної специфікації сторони визначили, що постачальник зобов'язується поставити кожну партію продукції покупцю протягом 30 календарних днів обчислених з моменту отримання 50% передоплати на поточний рахунок постачальника, згідно відповідному рахунку на оплату партії продукції.

На підставі рахунку на оплату №169 від 18.06.2014 р., виданого відповідачем, позивач здійснив відповідачу попередню оплату продукції в сумі 228000,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №812 від 16.07.2014 р.

Відповідач поставив відповідачу продукцію на суму 228000,00 грн., що підтверджується копією видаткової накладної №88 від 15.10.2014 р. на суму 228000,00 грн., підписаною уповноваженими представниками сторін без зауважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 629 ЦК України встановлює обовязковість договору для виконання сторонами.

Як свідчать матеріали справи, відповідач не поставив позивачу продукцію у строк, визначений п. 3.4 договору поставки.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Пунктом 6.3 укладеного договору сторони визначили, що у випадку порушення строку поставки, постачальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення.

На підставі п. 6.3 договору позивач нарахував відповідачу пеню за період з 17.08.2014 р. по 14.10.2014 р. в сумі 6246,58 грн.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 231 ГК України, у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: зокрема, за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Частиною 2 статті 22 ГК України встановлено, що суб'єктами господарювання державного сектора економіки є суб'єкти, що діють на основі лише державної власності, а також суб'єкти, державна частка у статутному капіталі яких перевищує п'ятдесят відсотків чи становить величину, яка забезпечує державі право вирішального впливу на господарську діяльність цих суб'єктів.

Позивач є державним комерційним підприємством, створеним на державному майні і є повним правонаступником всіх майнових і немайнових прав і обов'язків державного підприємства Міністерства оборони України "Одеське авіаційно-ремонтне підприємство "Одесавіаремсервіс", що підтверджується копіями статуту ДП "Одеський авіаційний завод", наказу Державного концерну "Укроборонпром" №77 від 22.02.2012 р. та довідки з ЄДРПОУ серії АА №578529 від 06.04.2012 р.

Державне підприємство Міністерства оборони України "Одеське авіаційно-ремонтне підприємство "Одесавіаремсервіс" входить до Переліку державних підприємств, що включені до складу Державного концерну "Укроборонпром", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за №1221 від 29.12.2010 р.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1734 від 23.12.2004 р. "Про затвердження переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави" до їх переліку відноситься і Державне підприємство Міністерства оборони України "Одеське авіаційно-ремонтне підприємство "Одесавіаремсервіс".

Враховуючи вищевикладене, позивач є суб'єктом господарювання державного сектора економіки.

На підставі п. 2 ч. 2 ст. 231 ГК України позивач нарахував відповідачу штраф, що становить 7% від суми сплаченої попередньої оплати, у розмірі 15960,00 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав суду доказів належного виконання зобов'язання за договором поставки №25-59/МТО-14 від 25.02.2014 р., а саме поставки продукції позивачу у строк, визначений п. 3.4 договору поставки, або будь-яких заперечень.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідне в позові відмовити частково, в частині стягнення з відповідача коштів попередньої оплати в сумі 228000,00 грн., оскільки відповідачем була поставлена позивачу продукція на суму 228000,00 грн. до подачі позову (22.10.2014 р.).

Відповідно до ст. 49 ГПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 22, 193, 231 ГК України, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 629, 663, 693, 712 ЦК України, ст.ст. 33-35, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

В позові відмовити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "Клівер" (94518, Луганська обл., м. Красний Луч, площа Трофімова, буд. 1, каб. 305-А. Код ) на користь Державного підприємства "Одеський авіаційний завод" (65121, м. Одеса, пр. М.Жукова, 32-А. Код ) пеню за період з 17.08.2014 р. по 14.10.2014 р. в сумі 6246,58 грн., штраф, що становить 7% від суми сплаченої попередньої оплати, у розмірі 15960,00 грн. та судовий збір в сумі 444,13 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 01.12.2014 р.

Суддя ОСОБА_2