ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.06.2014 Справа № 905/3407/14

Суддя господарського суду Донецької області Бойко І.А. при секретарі судового засідання Буховець С.А. розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Донпроменерго», м. Донецьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Соціально промислове будівництво «Енерго», м. Донецьк

про: стягнення заборгованості в сумі 173766,37 грн.

За участі представників:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю від 05.04.2014р.

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю від 23.06.2014р.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Донпроменерго», м. Донецьк, звернулось до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Соціально промислове будівництво «Енерго», м. Донецьк про стягнення заборгованості в сумі 173766,37 грн., а саме: 147466,56 грн. основного боргу, 3% річних у розмірі 2706,89 грн., інфляційних витрат у розмірі 11135,84 грн., пені у розмірі 12457,08 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору купівлі-продажу № 564спс від 05.12.2011р., додаткова угода №3 від 05.12.2012р. до договору, видаткова накладна №88 від 11.09.2013р., рахунок на оплату №14 від 25.02.2013р., претензія № 06/8 від 21.03.2014р.

Через канцелярію суду 03.06.2014р. позивач надав розгорнутий розрахунок заявленої до стягнення суми заборгованості, яка є більшою порівняно із первісним, що по суті є заявою про збільшення розміру позовних вимог та супровідний лист, в якому просить долучити до матеріалів справи додаткові документи.

Ухвалою про відкладення розгляду справи від 04.06.2014р. заява позивача до уваги господарським судом не приймається, оскільки не додержано вимоги ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, а саме не надано доказів направлення зазначеної заяви на адресу відповідача.

16.06.2014р. через канцелярію суду позивач надав заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до вимог ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

Заява позивача до уваги господарським судом не приймається, оскільки не додержано вимоги ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, а саме не надано доказів доплати судового збору у розмірі 170,48 грн.

24.06.2014р. через канцелярію суду відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог, а саме безпідставним та неможливим нарахування пені по закінченню дії договору.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані документи, господарським судом ВСТАНОВЛЕНО.

05.12.2011р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Донпроменерго» (надалі Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Соціально промислове будівництво «Енерго» (надалі Покупець) був укладений договір купівлі-продажу №564спс (надалі Договір), відповідно до якого Продавець зобовязується передавати товар у власність Покупця, а Покупець прийняти товар і оплачувати його вартість в строки та порядку, передбачені цим Договором.

Означений договір підписаний та завірений печатками сторін без заперечень.

05.12.2012р. між Постачальником та Покупцем була укладена Додаткова угода №3 до договору №564спс від 05.12.2011р., відповідно до якої Постачальник зобовязується поставити у власність Покупця Товар, на загальну суму у розмірі 1344384,00 грн. (з ПВД).

Умовами п.4. в редакції Додаткової угоди №3 від 05.12.2012р. до договору №564спс від 05.12.2011р. визначено, що договір чинний з дати укладення і діє до 31.12.2013р.

Відповідно до п.1.2. Договору Продавець зобовязується передати Товар який є новим, що не були в використанні, не має дефектів (корозії чи інших пошкоджень), належить йому на праві власності, не проданий або іншими способами відчужений третіми особами, не перебуває під заставою або арештом, відсутній на Товар яких-небудь прав третіх осіб.

Згідно п.3.1. Договору ціна відповідає рівню звичайних цін. Сторони інформовані про ціни, що склалися на ринку.

За умов п.2. в редакції Додаткової угоди №3 від 05.12.2012р. до договору №564спс від 05.12.2011р. визначено, що решта суми у розмірі 20% від вартості Товару,оплачується в наступному порядку:

- 10% від вартості партії Товару перераховується протягом 10 днів з дати поставки Товару;

- 10% від вартості партії Товару перераховується після введення в експлуатацію, але не більш 60 днів з дати поставки Товару;

- 30% від вартості партії Товару перераховується у формі передоплати на підставі рахунку на передоплату, виставленого Продавцем;

- 50% від вартості партії Товару перераховується після отримання Покупцем повідомлення про готовність Товару до відвантаження;

За умов п.3. в редакції Додаткової угоди №3 від 05.12.2012р. до договору №564спс від 05.12.2011р. визначено, що кінцевий термін повідомлення Продавцем про готовність товару до відвантаження 150 днів з дати 30% передоплати.

Товар поставляється на умовах CPT (Інкотермс 2000) зі складу Покупця, який знаходиться за адресою: м. Донецьк, вул. Ткаченко, 122 на протязі 5 днів з дати оплати 80% від вартості Товару. Датою поставки Товару вважається дата отримання, яка зазначена у накладній.

Згідно п.4.1. Договору умови, місце фактичної передачі (поставки) товару обумовлюються сторонами в додаткових угодах. Момент переходу права власності на Товар визначається відповідно до умов поставки. Вантажоодержувачем Товару є покупець, якщо інше не обумовлено в додаткових угодах.

На виконання умов зазначеного договору позивач поставив відповідачу продукцію 11.09.2013р. на загальну суму 1260835,00 грн.

Факт поставки продукції та, відповідно, факт її прийняття з боку відповідача підтверджується видатковій накладній №88 від 11.09.2013р., належним чином засвідчена копія якої міститься у матеріалах справи.

Означена видаткова накладна підписана представником відповідача за довіреністю на підтвердження прийому товару, належним чином засвідчена копія якої міститься у матеріалах справи.

Згідно до наявних в матеріалах справи належним чином засвідчених копій платіжних доручень: №1270 від 12.11.2013р. на суму 9600,00 грн., №1237 від 05.11.2013р. на суму 100965,84 грн., №2343 від 09.09.2013р. на суму 629065,08 грн., №383 від 01.03.2013р. на суму 376272,00 грн., відповідачем було здійснено часткову оплату отриманого товару, належним чином засвідчені копії яких міститься у матеріалах справи.

Господарський суд приймає до уваги, що покупцем при отриманні товару не подавалося жодних заперечень щодо неналежності виконання постачальником прийнятих за Договором зобовязань з поставки товару.

Оскільки суду не надано доказів незгоди відповідача щодо належності виконання позивачем прийнятих на себе згідно Договору зобовязань, не надано доказів відмови від цього товару та прийняття його у встановленому порядку, суд дійшов висновку, що свої зобовязання позивач виконав у відповідності з умовами Договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Стаття 193 Господарського кодексу України передбачає, субєкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст. 526 Цивільного кодексу України. Так, зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно умовам договору та вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у разі відсутності таких умов і вимог згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно ставляться.

За своєю правовою природою договір, укладений між позивачем та відповідачем, є договором поставки продукції.

За приписами п.п.1,2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України передбачено, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За умов п. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Стаття 692 ЦК України визначає обовязок Покупця оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

В порушення умов договору, вимог зазначених статей Цивільного та Господарського кодексів України відповідач оплатив товар не в повному обсязі.

Загальна сума заборгованості на час розгляду справи становить 147466,56 грн. основного боргу, тому зазначена сума підлягає стягненню з останнього на користь позивача.

Окрім суми основного боргу позивачем заявлені вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 2706,89 грн., інфляційних витрат у розмірі 11135,84 грн., відповідно до приписів ст. 625 Цивільного кодексу України.

У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Заявлені до стягнення 3% річних у розмірі 2706,89 грн., інфляційних витрат у розмірі 11135,84 грн. за період з листопада 2013р. по травень 2014р., суд перевірив на правильність розрахунку та дійшов висновку про задоволення вимог в цій частині.

Окрім суми основного боргу позивачем заявлені вимоги про стягнення пені за період: з 29.09.2013р. по 05.11.2013р. у розмірі 1984,26 грн., з 05.11.2013р. по 12.11.2013р. у розмірі 81,48 грн., з 12.11.2013р. по 14.04.2014р. у розмірі 8088,44 грн., з 15.04.2014р. по 14.05.2014р. у розмірі 2302,90 грн., а разом 12457,08 грн., відповідно до п.7.2. Договору.

Відповідно до ст.ст. 216 218 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Згідно п. п. 1, 3 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно п. 7.2. Договору, що у разі порушення строків оплати поставленого Товару Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі 0,1% від вартості неоплаченого у строк Товару за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Таким чином. Умовами договору сторони передбачили нарахування пені за невиконання зобовязання з оплати отриманого товару та за неналежне виконання зобовязання щодо оплати поставленого товару.

Чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачити в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобовязання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Заявлений до стягнення розмір пені у сумі 12457,08 грн., суд перевірив на правильність розрахунку та дійшов висновку про задоволення вимог в цій частині.

Заперечення відповідача до уваги судом не приймається тому, що спростовується матеріалами справи. Посилання на закінчення строку дії договору до 31.12.2013р. є безпідставним, зобовязання повинні виконуватись за договором до повного їх виконання.

Витрати по сплаті судового збору у відповідності до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі вищенаведеного, згідно ст. ст. 509, 526, 530, 549, 625, 655, 692 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193, 216-218, 230, 231, 232, 343 Господарського кодексу України, керуючись ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Донпроменерго», м. Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю «Соціально промислове будівництво «Енерго», м. Донецьк про стягнення заборгованості в сумі 173766,37 грн., а саме: 147466,56 грн. основного боргу, 3% річних у розмірі 2706,89 грн., інфляційних витрат у розмірі 11135,84 грн., пені у розмірі 12457,08 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Соціально промислове будівництво «Енерго» (83062, м. Донецьк, вул. Куйбишева, 6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Донпроменерго» (83045, м. Донецьк, вул. Професорів Богославських, 2а, ) заборгованість у розмірі 147466,56 грн. основного боргу, 3% річних у розмірі 2706,89 грн., інфляційних витрат у розмірі 11135,84 грн., пені у розмірі 12457,08 грн., судовий збір у розмірі 3475,33 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його прийняття

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя І.А. Бойко

Вик. ОСОБА_3

т.387-59-05