КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2014 р. Справа№ 927/572/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Кропивної Л.В.

Чорної Л.В.

при секретарі судового засідання: Підченко О.Ю.

за участю представників:

від позивача: Маєвська І.М. за довіреністю б/н від 05.03.2014;

від відповідача: не з'явились;

Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТерраТарса Україна»

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 27.06.2014

у справі №927/572/14 (суддя - Михайлюк С.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТерраТарса Україна»

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова»

про стягнення 19000 грн.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Чернігівської області передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТерраТарса Україна» (далі - позивач) до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова» (далі - відповідач) про стягнення 19000 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, 22.05.2013 позивачем перераховано відповідачеві 19000грн. на підставі укладеного ними 19.04.2013 договору №04/19-7, відповідно до умов якого позивач доручив, а відповідач прийняв на себе зобов'язання виконати за плату роботи з випробування ефективності застосування добрив позивача в умовах польового виробничого експерименту на культурах та за схемою, визначеною програмою випробувань. Однак роботи відповідачем у встановлені строки виконані не були. Позивач приймає до уваги термін дії договору (до 31.12.2013) та зазначає, що господарські зобов'язання сторін, що виникли з договору, припинили своє існування з 01.01.2014, тому грошові кошти в сумі 19000грн., які були сплачені по договору в якості передоплати, утримуються відповідачем без достатньої правової підстави, оскільки підстава для їх отримання відпала. Позивач вважає, що відповідач зобов'язаний повернути кошти, оскільки підстава для їх отримання відпала.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 27.06.2014 у справі №927/572/14 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 27.06.2014 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями, апеляційну скаргу передано на розгляд судді Київського апеляційного господарського суду Смірновій Л.Г.

Розпорядженням Заступника Голови Київського апеляційного господарського суду від 23.07.2014 для розгляду апеляційної скарги у справі №927/572/14 сформовано колегію суддів у складі головуючого судді СмірновоїЛ.Г., суддів Кропивної Л.В. та Руденко М.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.07.2014 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТерраТарса Україна» прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 13.08.2014.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому останній виклав свої заперечення проти доводів апеляційної скарги.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 13.08.2014 у зв'язку з перебуванням у відпустці судді Руденко М.А., для розгляду справи призначено колегію суддів у складі головуючого судді Смірнової Л.Г., суддів Кропивної Л.В. та Чорної Л.В.

В судове засідання 13.08.2014 з'явився представник позивача.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Оскільки, всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, проте відповідач, не скористався своїми правами, передбаченими ст. 22 ГПК України, та виходячи з того, що явка учасників апеляційного провадження судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалася, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 27.06.2014 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

19.04.2013 між сторонами у справі укладено договір №04/19-7, відповідно до умов якого замовник (позивач) доручає, виконавець (відповідач) приймає на себе зобов'язання виконати за плату роботи з випробування ефективності застосування добрив замовника в умовах польового виробничого експерименту на культурах та за схемою, визначеною програмою випробувань (п. 1.1.).

Договором також передбачено, що результати виконаних робіт за цим договором передаються замовнику у вигляді документально оформленого звіту про випробування та за запитом замовника протоколів випробувань (п. 1.2.).

Відповідно до п. 1.3., 2.1 договору перелік робіт, схема досліджень, вартість проведення робіт наведені у додатку 1.

Пунктом 2.2. сторони передбачили, що оплата досліджень за цим договором здійснюється на підставі виставлених виконавцем рахунків шляхом перерахування замовником грошових коштів на рахунок виконавця.

Виконавець приступає до виконання робіт за договором після здійснення замовником передоплати у розмірі 50% від загальної вартості договору та надання добрив для досліджень у необхідній кількості відповідно до програми досліджень (п. 2.3.).

Остаточний розрахунок у розмірі 50% від загальної вартості договору замовник зобов'язаний здійснити протягом 5 банківських днів після закінчення виконання робіт на підставі рахунка виконавця (п. 2.4.).

Пунктом 3.4. договору передбачено, що за результатами проведених робіт замовнику у паперовому вигляді передається звіт про проведення випробувань, протоколи випробувань, що друкуються українською мовою і завірені підписом і печаткою виконавця, додатково замовнику передаються виконавцем електронні варіанти зазначених документів та фотоматеріали реєстрації етапів виконаних випробувань.

Відповідно до пункту 9.1. цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками, термін дії договору до 31.12.2013.

Додатком №1 сторони визначили об'єкти випробувань, перелік робіт, кількість культур та вартість робіт. Загальна вартість робіт погоджена сторонами у сумі 38000грн.

Апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що за своєю правовою природою договір №04/19-7 від 19.04.2013 є договором підряду, оскільки передбачає виконання відповідачем роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з частинами 1, 2 статті 837 Цивільного кодексу України (дала - ЦК України) за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу; договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

22.04.2013 сторонами складений акт приймання-передачі, згідно з яким добрива замовником передані, а виконавцем прийняті повністю відповідно до умов договору №04/19-7 від 19.04.2013, зауважень до якості і кількості добрив немає.

22.05.2013 платіжним дорученням №259 позивач перерахував відповідачеві 19000грн. в якості часткової оплати по договору.

За таких обставин, відповідно до пункту 2.3.договору, у відповідача виник обов'язок приступити до виконання робіт.

Згідно зі ст.846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду; якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Договором погоджено, що порядок виконання робіт, методичні аспекти та терміни виконання робіт визначені у програмі випробувань, яка розроблена виконавцем та погоджена замовником (п. 1.4.).

Виконавець виконує роботи за договором протягом періоду, зазначеного у програмі випробувань, та надає звіт про виконання протягом 20 днів після обліку урожайності культури на ділянках випробувань (п. 2.5.).

Виходячи з умов договору, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що доказом виконання обов'язку з боку виконавця є складання звіту про проведення випробувань, протоколів випробувань (пункти 1.2, 3.4.). Згідно з п. 2.5. договору звіт про виконання відповідач мав надати протягом 20 днів після обліку урожайності культури на ділянках випробувань (відповідно до п.1.2. протоколи випробувань надаються за запитом замовника).

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Пунктом 3.5. договору передбачено, що по закінченню проведення робіт за цим договором виконавець надає замовнику повідомлення про завершення робіт. Такого документу до матеріалів справи не надано.

Відповідачем наданий витяг із журналу реєстрації вихідної кореспонденції, де 24.09.2013 зареєстрований супровідний лист зі звітами та актами виконаних робіт на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТерраТарса Україна». Проте сама реєстрація на підприємстві не може бути доказом відправлення кореспонденції, одержання її відповідачем. Крім того, витяг не містить підпису особи, яка засвідчує вірність копії з оригіналом, тому не може бути прийнятий в якості належного та допустимого доказу.

Надані відповідачем матеріали вказують про направлення 06.05.2014 ним позивачеві листа від 06.05.2014 №06/05-02, звітів про випробування ефективності застосування мікродобрив, акту №23/09-001 від 23.09.2013 здачі-прийняття робіт (наданих послуг).

Отже відповідачем не доведено належного виконання свого обов'язку за договорум.

Разом з тим, предметом позовних вимог є стягнення з відповідача коштів, одержаних в якості передоплати, у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави (стаття 1212 ЦК України), оскільки підстава для їх отримання відпала.

Статтею 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Вищезазначене дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов'язань породжує такі юридичні факти як: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи та відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали. Оскільки між сторонами був укладений договір підряду, а кошти, які замовник просить стягнути з виконавця, отримані останнім на підставі цього договору, то такі кошти набуті за наявності правової підстави, а тому не можуть бути витребувані відповідно до положень статті 1212 ЦК України як безпідставне збагачення.

Такий висновок зроблений Верховним Судом України у постанові від 17.06.2014 за результатами перегляду постанови Вищого господарського суду України від 22.04.2013 у справі №13/096-12.

Правову позицію про те, що кошти, які отримано як оплату виконаних за договором робіт не можна витребувати відповідно до положень статті 1212 ЦК України як безпідставно сплачені викладено у постанові Верховного Суду України від 22 січня 2013 року у справі №5006/18/13/2012.

Стосовно твердження позивача про припинення з 01.01.2014р. господарських зобов'язань, що виникли з договору, у зв'язку із закінченням строку дії договору, слід зазначити, що підстави припинення зобов'язань викладені в Главі 50 ЦК України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Ні договором, ні законом не передбачено, що закінчення строку дії договору припиняє зобов'язання.

Враховуючи вищезазначене, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування рішення Господарського суду Чернігівської області у даній справі, в зв'язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «ТерраТарса Україна» задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТерраТарса Україна» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 27.06.2014 у справі №927/572/14 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 27.06.2014 у справі №927/572/14 залишити без змін.

3. Матеріали справи №927/572/14 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді Л.В. Кропивна

Л.В. Чорна