номер провадження справи 3/99/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.12.2014 Справа № 908/3912/14

Суддя Соловйов В.М., розглянувши матеріали

За позовом: Відкритого акціонерного товариства Запоріжжяобленерго в особі Запорізьких міських електричних мереж (69035, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 25, ідентифікаційний код 00130926)

до відповідача: Дочірнього підприємства Запорізький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 50, ідентифікаційний код 32025623)

про стягнення заборгованості в сумі 49 930, 28 грн.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, юрисконсульт групи по роботі з субєктами господарювання відділу юридичного забезпечення Запорізьких міських електричних мереж ВАТ Запоріжжяобленерго, довіреність № 3 від 31.12.2013р.

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 17 від 12.11.2014р.

ВСТАНОВИB:

Представник позивача в судовому засіданні 04.12.2014р. підтримала заяву про збільшення позовних вимог від 03.12.2014р. № 652/33 з урахуванням якої просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 46 825, 38 грн. заборгованості за спожиту активну електроенергію за період з січня 2014р. по жовтень 2014р. включно, 195, 26 грн. заборгованості з надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії, 2 471, 09 грн. пені, 438, 55 грн. - 3 % річних та 3 445, 38 грн. втрат від інфляції грошових коштів.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Як зазначено в абзаці 1 пункту 3.10 постанови пленуму Вищого господарського суд України від 26.12.2011р. № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення.

Заява позивача про збільшення позовних вимог прийнята судом до розгляду в частині 46 825, 38 грн. заборгованості за спожиту активну електроенергію, 195, 26 грн. заборгованості з компенсації перетікання реактивної електроенергії, 2 471, 09 грн. пені та 438, 55 грн. - 3 % річних, оскільки в даному випадку йдеться саме про збільшення кількісних показників за ті самі вимоги, які було заявлено в позовній заяві від 30.09.2014р.

Отже, такі дії позивача не суперечать законодавству і не порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

В частині збільшення позовних вимог на суму 3 445, 38 грн. втрат від інфляції грошових коштів суд зазначає наступне.

Комплексний аналіз положень ст. 22 ГПК України та пункту 3.10 постанови пленуму ВГСУ України № 18 від 26.12.2011р. дає можливість дійти висновку про те, що подання заяви про розгляд додаткових вимог про стягнення суми втрат від інфляції грошових коштів не передбачено діючим ГПК України.

Вказана заява не є заявою про збільшення позовних вимог, оскільки в ній не йдеться про збільшення суми позову за тією ж вимогою, яку було заявлено у позовній заяві.

Тому, зазначені вимоги повинні бути заявлені в окремій позовній заяві.

У звязку із чим суд не приймає до розгляду заяву позивача від 03.12.2014р. про збільшення позовних вимог в частині стягнення 3 445, 38 грн. втрат від інфляції грошових коштів.

Також представники сторін надали спільну заяву про продовження строку розгляду справи на 15 днів для надання додаткових доказів.

Крім того, представник відповідача в судовому засіданні 04.12.2014р. підтримав заяву від 12.11.2014р. № 13/1659 про розстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області у справі № 908/3912/14 на 5 місяців.

Представник позивача проти надання розстрочки не заперечує.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 ГПК України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви.

Позовна заява ВАТ Запоріжжяобленерго в особі ЗМЕМ надійшла до суду 07.10.2014р.

Оскільки виникла необхідність у наданні та дослідженні судом додаткових доказів, строк розгляду спору слід продовжити.

Згідно ч. 3 ст. 69 ГПК України, у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на пятнадцять днів.

У звязку з чим, суд вважає за необхідне задовольнити заяву сторін та продовжити строк вирішення спору на 15 днів - до 22.12.2014р. та оголосити перерву в засіданні до 10.12.2014р.

Керуючись ст. 38, 69, 77, 86, ГПК України, суд

У Х В А Л И В :

1. Продовжити строк розгляду спору по справі № 908/3912/14 до 22.12.2014р.

2. Оголосити перерву в судовому засіданні до 10.12.2014р. о 10 год. 00 хв.

3. Зобовязати:

Позивача - надати докази зарахування сплаченої відповідачем суми боргу у розмірі 12 213,05 грн. та вказати на погашення яких конкретно сум дані кошти були зараховані.

Надати чіткий єдиний розрахунок суми боргу відповідача за весь період (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог).

Крім того, письмово висловити правову позицію стосовно заяви відповідача від 12.11.2014р. № 13/1659 про розстрочку виконання рішення суду.

Відповідача - надати всі документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

4. Подання письмових доказів сторонами має здійснюватися до дня судового засідання з супровідним листом через службу діловодства суду.

Суд звертає увагу сторін на те, що вимоги до змісту та розташування реквізитів документів встановлені п.5 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003), затвердженої Наказом Держспоживстандарту України 07.04.2003 року № 55.

Пунктом 5.27 цієї Уніфікованої системи встановлено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів Згідно з оригіналом, назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23.

Зазначені положення Уніфікованої системи необхідно обовязково враховувати учасникам судового процесу при засвідченні копій документів, що подаються до суду.

5. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 83 ГПК України, господарський суд, приймаючи рішення, має право стягувати в доход Державного бюджету України з винної сторони штраф у розмірі до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1 700, 00 грн.) за ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом на сторону.

Суддя Соловйов В.М.