РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/19709/14 05.11.14

За позовом публічного акціонерного товариства національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Сервіс"

про стягнення 16 640,49 грн.

Суддя Шкурдова Л.М.

Представники сторін:

від позивача: Безпалюк О.Л. - за дов.№14-95 від 18.04.2014р.

від відповідача: Даниленко Є.М. - за дов. від 03.10.2014р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Сервіс" про стягнення 16 640,49 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він на підставі укладеного з Дочірнім підприємством «Києво-Святошинське управління по експлуатації газового господарства» ВАТ «Київоблгаз» Договору про відступлення права вимоги №140016/12- ВПВ-ТЕ від 09.10.2012р. набув права вимоги до відповідача за виконані Дочірнім підприємством «Києво-Святошинське управління по експлуатації газового господарства» ВАТ «Київоблгаз» роботи за Договором на постачання природного газу для надання населенню послуг з опалення та гарячого водопостачання №-ТКЕ-ТЕ/11 від 01.10.2011р. У зв'язку з тим, що відповідачем не були проведені в повному обсязі розрахунки за виконані роботи на підставі Договору на постачання природного газу для надання населенню послуг з опалення та гарячого водопостачання №-ТКЕ-ТЕ/11 від 01.10.2011р., позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача 14 470,74 грн. - суми боргу, 218,74 - пені, 565,90 грн. - інфляційні втрати, 1385,11 грн. - 3 % річних.

Ухвалою суду від 19.09.2014 порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду на 22.10.2014.

У судове засідання 22.10.2014 представники сторін не з'явились, причин неявки суду не повідомили, про час і місце розгляду даної справи повідомлені належним чином.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.10.14р. відкладено розгляд справи на 05.11.2014р.

У судове засідання 05.11.14р. представники сторін з'явилися та надали пояснення по справі.

В судовому засіданні 05.11.2014 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.10. 2011 року між Дочірнім підприємством «Києво-Святошинське управління по експлуатації газового господарства» ВАТ «Київоблгаз» (далі - постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Захід Сервіс» (далі - споживач) укладено Договір на постачання природного газу для надання населенню послуг з опалення та гарячого водопостачання №-ТКЕ-ТЕ/11 від 01.10.2011р. (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору, предметом вказаного договору є постачання споживачу в ІV кварталі 2011 року та 2012 році природного газу виключно для вироблення теплової енергії для надання населенню послуг з опалення та гарячого водопостачання.

Згідно з п.5.4. Договору загальна сума цього Договору складається з вартості фактично переданого за цим Договором газу та фактично наданих послуг з його транспортування і постачання.

Відповідно до п.6.1. Договору оплата за газ, послуги з його постачання та транспортування, проводиться виключно грошовими коштами на поточний рахунок, вказаний в розділі 12 цього Договору, в такому порядку: оплата в розмірі 34% від вартості запланованих місячних обсягів проводиться не пізніше 10 числа місяця поставки; оплата в розмірі по 33% від вартості запланованих місячних обсягів проводяться до 20 та 30 (31) числа місяця поставки. Остаточний розрахунок за фактично спожиті обсяги газу з урахуванням вартості постачання і транспортування газу територією України здійснюється на підставі акту приймання-передачі газу (за звітний місяць) до 7 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Згідно з п.11.1. Договору даний договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками сторін і діє в частині постачання газу з 01 жовтня 2011 року до 31 грудня 2012 року (включно), а в частині проведення розрахунків за газ - до їх повного здійснення.

В подальшому сторонами Договору укладено Додаткові угоди №1 від 01.10.2011р., №2 від 06.10.2011р., №3 від 20.12.2011р., №4 від 26.12.2011р., №5 від 05.01.2012р., №6 від 07.05.2012р., №7 від 13.08.2012р., якими сторонами договору вносились зміни в частині обсягів та умов постачання газу, тарифів на постачання та транспортування природного газу, порядку обліку газу.

Пунктом 1 Додаткової угоди №7 від 13.08.2012р. сторонами погоджено вважати Договір №-ТКЕ-ТЕ/11 від 01.10.2011р. таким, що припинив дію в частині постачання природного газу з 01 вересня 2012 року.

Судом встановлено, що постачальником відповідачу згідно Договору та додаткових угод до Договору поставлено природний газ на суму 178 665,24 грн., що підтверджується підписаними уповноваженими представниками сторін та скріпленими їх печатками актами приймання-передачі природного газу в період з жовтня 2011р. по квітень 2012 року, копії яких долучено до матеріалів справи.

Судом встановлено, що в оплату поставленого природного газу від відповідача надійшли грошові кошти в розмірі 164 194,50 грн., що підтверджується виписками позивача, у зв'язку з чим, сума боргу відповідача станом на час звернення позивача з позовом до суду за поставлений газ склала 14 470,74 грн.

Відповідно ст.526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

09.10.12р. між Дочірнім підприємством «Києво-Святошинське управління по експлуатації газового господарства» ВАТ «Київоблгаз» (первісний кредитор) та Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (новий кредитор) укладено Договір про відступлення права вимоги №140016/12- ВПВ-ТЕ від 09.10.2012р. (далі - Договір про відступлення права вимоги).

Згідно з п.1.1. Договору про відступлення права вимоги первісний кредитор зобов'язався передати, а новий кредитор прийняв на себе право вимоги до боржника первісного кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Сервіс» за Договором на постачання природного газу №-ТКЕ-ТЕ/11 від 01.10.11 в сумі 17 970,74 грн.

Відповідно до п.1.2. Договору про відступлення права вимоги крім передачі права вимоги оплати спожитого природного газу за зобов'язанням, зазначеним в п.1.1. Договору, до нового кредитора переходять права вимоги стягнення всіх штрафних санкцій, інфляційних витрат та відсотків, пов'язаних з невиконанням або неналежним виконанням боржником своїх зобов'язань за зазначеним вище договором.

Згідно п.2.2. Договору про відступлення права вимоги право вимоги вважається переданим після фактичної передачі документів, зазначених в п.2.1 цього договору. Передача документів оформлюється актом приймання-передачі з зазначенням переліку переданих документів.

На виконання п.2.2. Договору про відступлення права вимоги сторонами договору про відступлення права вимоги складено Акт приймання-передачі документів від 25.10.2012 року, а в матеріалах справи міститься повідомлення про відступлення права вимоги №1489/1 від 10.10.2012р.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з частиною 3 ст.512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Дослідивши Договір на постачання природного газу для надання населенню послуг з опалення та гарячого водопостачання №-ТКЕ-ТЕ/11 від 01.10.2011р. суд встановив, що умови вказаного договору не містять заборони щодо заміни кредитора у зобов'язанні.

Судом встановлено, що Договір на постачання природного газу для надання населенню послуг з опалення та гарячого водопостачання №-ТКЕ-ТЕ/11 від 01.10.2011р. укладено в простій письмовій формі, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що форма Договору про відступлення права вимоги відповідає вимогам ч.1 ст.513 ЦК України.

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, за Договором про відступлення права вимоги до позивача перейшло право вимоги за Договором на постачання природного газу для надання населенню послуг з опалення та гарячого водопостачання №-ТКЕ-ТЕ/11 від 01.10.2011р.

Згідно частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з п.6.1. Договору, остаточний розрахунок за фактично спожиті обсяги газу з урахуванням вартості постачання і транспортування газу територією України здійснюється на підставі акту приймання-передачі газу (за звітний місяць) до 7 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Судом встановлено, що відповідачем у строк, встановлений п.6.1. Договором, зобов'язання по оплаті поставленого природного газу в повному обсязі не виконано.

Матеріали справи свідчать про те, що після порушення провадження у справі, а саме 05.11.14р. відповідачем сплачено позивачу 14 470,74 грн., що підтверджується квитанцією Ощадбанку від 05.11.14р.

Отже, на час розгляду справи, оплата отриманого відповідачем газу проведена в повному обсязі, у зв'язку з чим, заборгованість відповідача відсутня.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Оскільки відповідачем сплачено суму заборгованості в розмірі 14 470,74 грн. в процесі розгляду даної справи, то провадження у справі в частині стягнення з відповідача основної заборгованості в розмірі 14 470,74 грн. на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України підлягає припиненню, у зв'язку з відсутністю предмета спору.

У зв'язку з несвоєчасним виконанням відповідачем грошових зобов'язань за Договором позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 218,74 грн., 3 % річних в розмірі 1 385,11 грн. та інфляційні втрати в розмірі 565,90 грн.

Як визначено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, позивач має право вимагати сплату боргу з урахування індексу інфляції та трьох процентів річних, що є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Суд перевірив розрахунок позивача 3 % річних та інфляційних втрат, у зв'язку з чим приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3 % річних в розмірі 1 385,11 грн. та інфляційних втрат в розмірі 565,90 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 218,74 грн.

Положеннями статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.7.5. Договору в разі невиконання споживачем умов п. 6.1. цього Договору споживач зобов'язується (крім суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення) сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. За прострочення строку платежу понад тридцять календарних днів споживач додатково сплачує постачальнику штраф у розмірі 7 (сім)% від суми заборгованості.

Судом перевірено розрахунок пені позивача, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 218,74 грн.

За приписами ст.49 ГПК України, оскільки звернення позивача з позовом до суду зумовлено неправильними діями відповідача, судові витрати в частині позовних вимог, провадження за якими припинено, та задоволених позовних вимог зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 80, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Сервіс" (04070, м.Київ, вул.ІЛЛІНСЬКА, будинок 12, ) на користь публічного акціонерного товариства національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (01001, м.Київ, вул.БОГДАНА ХМЕЛЬНИЦЬКОГО, будинок 6, ) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, 218 (двісті вісімнадцять) грн 74 коп. - пені, 1 385 (тисячу триста вісімдесят п'ять) грн 11 коп -

3 % річних, 565 (п'ятсот шістдесят п'ять) грн. 90 коп. - інфляційних втрат та 1827 (тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

3. Провадження у справі в частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Сервіс" (04070, м.Київ, вул.ІЛЛІНСЬКА, будинок 12, ) 14 470 (чотирнадцять тисяч чотириста сімдесят) грн 74 коп - припинити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 10.11.2014.

Суддя Л.М. Шкурдова