ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" вересня 2014 р.Справа № 924/836/14
Господарський суд Хмельницької області у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 - головуючий, ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши матеріали справи

за позовом заступника прокурора м. Хмельницького в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради м. Хмельницький

до 1. Управління торгівлі виконавчого комітету Хмельницької міської ради, м. Хмельницький

2. фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 м. Хмельницький

про 1. визнання недійсним договору про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасової споруди № 87 від 28.12.2012 року

2. зобов'язання фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 звільнити земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Хмельницький, вул. М. Рибалка, транспортна зупинка "Оазис", шляхом знесення тимчасової споруди павільйону під магазин для торгівлі продовольчими товарами площею 30 кв. м.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_5 - за довіреністю №02-15-1299 від 13.12.2010 року

від відповідача 1: не з'явився

від відповідача 2: ОСОБА_4;

ОСОБА_6- за довіреністю від 27.06.2014 року

від прокуратури: ОСОБА_7- за посвідченням №024096 від 17.01.2014р.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду, за погодженням з головою господарського суду області №449/14 від 16.09.2014 р. у зв'язку з відпусткою судді Мухи М.Є., відповідно до ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України, ст. 149 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пп. 3.1.12 п. 3.1 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, п. 3 протоколу зборів суддів господарського суду Хмельницької області в редакції від 30.05.2014р. змінено склад колегії суддів по справі №924/836/14 та призначено її подальший розгляд в колегіальному складі суддів: Виноградова В.В. головуючий; ОСОБА_2; ОСОБА_3

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає за необхідне прийняти справу №924/836/14 до свого провадження .

встановив: заступник прокурора м. Хмельницького в інтересах держави в особі позивача звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасової споруди №87 від 28.12.2012 року, укладеного між відповідачами та зобов'язання фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 звільнити земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Хмельницький, вул. М. Рибалка, транспортна зупинка "Оазис", шляхом знесення тимчасової споруди павільйону під магазин для торгівлі продовольчими товарами площею 30 кв. м.

В обґрунтування позову посилається на те, що проведеною перевіркою встановлено, що рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 26.07.2012 року № 662 комунальному підприємству по організації роботи міського пасажирського транспорту надано дозвіл на влаштування зупинки для очікування пасажирами громадського транспорту із встановленням торгівельного павільйону для продажу продовольчих товарів по вул. М. Рибалка, зупинка "Оазис".

На підставі вищевказаного рішення та договору на облаштування зупинки громадського транспорту від 05.11.2012 року № 32, управлінням архітектури та містобудування виконкому міської ради видано ФОП ОСОБА_4 Паспорт привязки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності павільйону площею 30 кв. м. по вул. М. Рибалка, зупинка "Оазис" від 19.11.2012 року.

В подальшому, 28.12.2012 року між управлінням торгівлі виконавчого комітету Хмельницької міської ради та ФОП ОСОБА_4 укладено договір про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення вищевказаної споруди.

З посиланням на ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 203, 215, 235 ЦК України, ст. ст. 123, 124, 125, 134 ЗК України, ст. ст. 4-6, 11, 15, 17, 19 Закону України „Про оренду землі зазначає, що даний договір про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасової споруди є удаваним правочином, оскільки за своїм правовим змістом є договором оренди земельної ділянки та не відповідає вимогам земельного законодавства, так як передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності здійснюється за результатами проведення земельних торгів як визначено ст. 134 ЗК України. За таких обставин вважає, що договір необхідно визнати недійсним.

З врахуванням вищенаведеного вважає, що земельна ділянка підлягає звільненню шляхом знесення тимчасової споруди павільйону під магазин для торгівлі продовольчими товарами площею 30 кв.м.

Крім того, в обґрунтування своєї позиції подав додаткове обгрунтування позовних вимог від 16.09.2014 року.

Позивач у письмових поясненнях 12-2107-02-15 від 02.07.2014 р. та №12-2108-02-15 від 15.07.2014 р. та повноважний представник в судовому засіданні не підтримує заявлений позов.

Посилаючись на припис Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", зазначає, що 05.11.2012 р., на підставі рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 26.07.2012 р. № 662 було укладено договір №32 на облаштування зупинки громадського транспорту між комунальним підприємством по організації роботи міського пасажирського транспорту та ФОП ОСОБА_4, умовою якого є укладення з управлінням торгівлі договору про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення малої архітектурної форми.

Враховуючи положення ст. 235 ЦК України, постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009р. №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", в яких зазначено, що за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини, звертає увагу, що прокурором не доведено наявність ознак удаваності правочину: факту укладення правочину, спрямованості волі обох сторін в удаваному правочині на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені правочином, тобто відсутність у сторін іншої мети ніж приховати інший правочин, настання між сторонами інших прав та обов'язків, ніж ті, що передбачені удаваним правочином. При цьому акцентує увагу, що оспорюваний договір був укладений на підставі рішення виконавчого комітету №23 від 29.02.2012р., яке є чинним, за відсутності спрямованості волі обох сторін приховати правочин, між сторонами не настали інші права та обов'язки, крім тих, які встановлені саме договором строкового сервітуту для розміщення тимчасової споруди, так як вони і не могли настати, оскільки предмету "прихованого" договору - сформованої земельної ділянки.

Зазначає, що в оспорюваному договорі укладення прихованого договору оренди земельної ділянки могло б мати місце в тому випадку, коли у таких правовідносинах фігурувала б земельна ділянка як об'єкт цивільних прав, належним чином сформована у відповідності з вимогами ст. 79-1 Земельного кодексу України (з визначеною площею, встановленими межами та внесенням інформації про неї до Державного земельного кадастру). Вважає, що такого об'єкта цивільних прав немає, а тому не може йти мова про прихований договір оренди землі.

Відповідач 1 повноважного представника в судове засідання не направив. У письмовому відзиві на позов від 02.07.2014р. проти позовних вимог заперечує, вважаючи їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Звертає увагу, що оспорюваний договір було укладено відповідачем 1 на виконання рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 26.07.2012р. №662, з врахуванням рішень Хмельницької міської ради №18 від 12.12.2012р. "Про затвердження комплексної схеми розміщення стаціонарних тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території м. Хмельницького" прийнятого відповідно Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011р. №244, рішення Хмельницької міської ради від 29.02.2012р. №23,відповідно до якого управлінню торгівлі Хмельницької міської ради надано повноваження на укладення договорів особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності. За таких обставин вважає, що відсутні підстави для визнання оспорюваного договору недійсним.

Звертає увагу, що прокурором не надано суду доказів, які б свідчили про факт самовільного зайняття земельної ділянки, а саме акт органу, який уповноважений законно фіксувати самовільне зайняття земельної ділянки та акт притягнення фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення.

Відповідач 2 у письмовому відзиві на позов від 02.07.2014 р. та повноважний представник в судовому засіданні проти позовних вимог заперечує

Звертає увагу, що прокурор не обґрунтував наявність порушень або загрози порушень інтересів держави, не подав доказів на підтвердження того, що земельна ділянка, яка з точки зору заступника прокурора підлягає звільненню, є власністю держави.

Також, зазначає, що ФОП ОСОБА_4 не може звільнити спірну земельну ділянку з тої причини, що він її ніколи не займав, ФОП ОСОБА_4 вважає, що користується не земельною ділянкою, а частиною зупинки для очікування пасажирами громадського транспорту, яка була облаштована на підставі рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради №662 від 27.06.2012 року та у повній відповідності до Правил розміщення та обладнання зупинок міського електро-та автомобільного транспорту, погоджених з Міністерством транспорту України та Головним управлінням Державтоінспекції МВС України.

Відповідно до вказаних правил вибір місця розташування зупинок покладається на підприємства міського електротранспорту і автомобільного транспорту, які здійснюють перевезення пасажирів в даному населеному пункті й ФОП ОСОБА_4 на підставі цивільно-правового договору №32 "На облаштування зупинки громадського транспорту" від 5.11.2012 року фактично лише виконав для вищевказаного комунального підприємства роботи по виготовленню та встановленню згаданої зупинки у вигляді павільйону та приміщення, які у згаданому договорі іменуються як "об'єкт", і цей "об'єкт" ОСОБА_4 по закінченню терміну дії вказаного договору, або у випадку його розірвання чи припинення зобов'язаний передати на баланс згаданому комунальному підприємству.

Стверджує, що зупинка, яка складається з павільйону та приміщення, не були і не є власністю ОСОБА_4, згідно умов цього договору він безоплатно виконав цю роботу для даного комунального підприємства, а щоб мати можливість здійснювати свою підприємницьку діяльність на вказаній зупинці, ОСОБА_4 на виконання договору №32 "На облаштування зупинки громадського транспорту" від 05.11.2012 року уклав договір №87 про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасової споруди від 28.12.2012 року.

Відповідач 2 зазначає, що укладення такого договору здійснено у повній відповідності до ст.ст. 401, 402 ЦК України, тому що право на користування чужим майном, яким для ОСОБА_4 в даному випадку є зупинка громадського транспорту, яка складається з приміщення та павільйону, не може бути задоволено ним в інший спосіб, окрім як шляхом встановлення сервітуту - зупинка у вигляді павільйону та приміщення встановлена комунальним підприємством, роботи ці безоплатно виконав ОСОБА_4, хоча об'єкт фактично вже існує, але повністю право власності комунальним підприємством на цей об'єкт ще не оформлено, тому що, як зазначалось вище, передача на баланс вказаного об'єкту комунальному підприємству буде здійснена тільки після закінчення терміну дії договору, його розірвання чи припинення, і тому передати цей об'єкт в користування ОСОБА_4 на підставі договору оренди - неможливо, тому що відсутній об'єкт оренди, який міг би бути переданий в оренду ОСОБА_4 згідно закону "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідач 2 робить висновок про те, що існуючі правовідносини не можна вважати правовідносинами, які регулюються Земельним кодексом України чи Законом України "Про оренду землі", оскільки ці правовідносини є цивільно-правовими відносинами з приводу встановлення сервітуту щодо користування нерухомим майном, яке є чужим для ОСОБА_4, а отже земельний сервітут тут відсутній.

Враховуючи вищенаведене, визначені ГПК України засади змагальності та рівності сторін судового процесу необхідність подання для повгого , всебічного та об'єктивного вирішення спору доказів, суд вважає за необхідне відкласти розгляд справи.

Керуючись ст. ст. 4-6, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Справу №924/836/14 прийняти до провадження у колегіальному складі суддів: Виноградова В.В. - головуючий, ОСОБА_8, ОСОБА_3

Розгляд справи відкласти на 10:00 год. "02" жовтня 2014 р.

Прокурору надати обгрунтовані, документально підтверджені письмові пояснення щодо підстав зобов'язання фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 звільнити земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Хмельницький, вул. М. Рибалка, транспортна зупинка "Оазис", шляхом знесення тимчасової споруди павільйону під магазин для торгівлі продовольчими товарами площею 30 кв.м. (з врахуванням позиції позивача, відповідачів) та докази , які підтверджують удаваність правочину.

Відповідачу 1 подати докази на підставі яких приймалось рішення виконкому №662 від 26.07.2012р.

Головуючий суддя Суддя СуддяОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Віддрук. 5 прим. : 1 - до справи; 2 - позивачу (м. Хмельницький, вул. Гагаріна 3); 3 - відповідачу 1 (м. Хмельницького, вул. Грушевського 88)р/л з пов. про вруч.; 4 - відповідачу 2 (АДРЕСА_1); 5 - прокуратура м. Хмельницького