номер провадження справи 13/98/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2014 Справа № 905/5669/13-908/3835/14

За позовом: Державного підприємства Артемсіль, м. Соледар Донецької області
до відповідача: Військової частини № А-4176, с. Парасковіївка Артеміського району Донецької області
про стягнення 12 603,15 грн.
Суддя Серкіз В.Г.

Представники:
від позивача: не з`явився
від відповідача: Шляхова О.В., доручення № 2877 від 30.12.2013р.

Розглядається позовна заява Державного підприємства Артемсіль до Військової частини № А-4176 про стягнення 12 603,15 грн. за договором про спільне використання технологічних мереж основного споживача № 93 від 02.08.2004р.
Рішенням господарського суду Донецької області від 22.10.2013р. позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Військової частини № НОМЕР_1 на користь Державного підприємства Артемсіль заборгованість у розмірі 11 912,01 грн. та судовий збір у розмірі 1 626,22 грн. В іншій частині позову відмовлено.
Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 26.05.2014р. апеляційна скарга Донецького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, військової частини № А-4176 задоволено. Рішення господарського суду Донецької області від 22.10.2013р. у справі № 905/5669/13 скасовано. Прийнято нове рішення, яким відмовлено в задоволені позовних вимог Державного підприємства Артемсіль до Військової частини № А-4176 про стягнення з Військової частини № А-4176 заборгованості за договором про спільне використання технологічних мереж основного споживача № 93 від 02.08.2004р. у розмірі 12 603,15 грн.
Постановою Вищого господарського суду України від 07.08.2014р. касаційну скаргу Державного підприємства Артемсіль задоволено частково. Рішення господарського суду Донецької області від 22.10.2013р. та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 26.05.2014р. у справі № 905/5669/13 скасовано. Справу № 905/5669/13 направлено на новий розгляд до господарського суду Донецької області в іншому складі суду.
Супровідним листом № 905/5669/13 від 05.09.2014р. Вищий господарський суду України, відповідно до ст. 1 ЗУ Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням АТО та розпорядження Вищого господарського суду України від 02.09.2014р. № 28-р справу господарського суду Донецької області надіслано до господарського суду Запорізької області.
06.10.2014р. ухвалою суду прийнято справу № 905/5669/13-908/3835/14 до розгляду, присвоєно справі номер провадження 13/98/14 та призначено до розгляду на 11.11.2014р.
Ухвалою суду від 11.11.2014р. розгляд справи відкладено на 02.12.2014р., у зв`язку з неявкою представника позивача.
Представником відповідача заявлено клопотання про відмову від здійснення технічної фіксації судового процесу.
02.12.2014р. справу розглянуто, спір вирішено, прийнято рішення у справі, вступну та резолютивну частини якого оголошено в судовому засіданні згідно із приписами ст. 85 ГПК України.
В судові засідання представник позивача не прибув, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином ухвалою суду.
02.12.2014р. від позивача надійшла телеграма № 0909 від 02.12.2014р., в якій представник позивача просить суд розглянути справу № 905/5669/13-908/3835/14 без участі його представника за наданими матеріалами у справі.
При зверненні позивачем до суду позовні вимоги засновані на приписах ст. 526, 629 ЦК України та ст. 1, 12, 15, 21, 22 ГПК України.
Представник відповідача в судових засіданнях проти позову заперечив в повному обсязі та просить суд відмовити позивачу в задоволені позовних вимог.
Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд
В С Т А Н О В И В:

02.08.2004 між Державним підприємством об`єднання "Артемсіль" (основний споживач) та Військовою частиною НОМЕР_1 (субспоживач) укладено договір про спільне використання технологічних мереж основного споживача № 93 (далі - Договір).
Відповідно до п. 1.1 Договору основний споживач зобов`язується забезпечити передачу електричної енергії в межах величин, дозволених субспоживачу до використання, а субспоживач своєчасно сплачувати за використання електричної мережі, отримані послуги, в тому числі за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії.
Відповідно до п. 10.4 Договору останній укладається на термін до 31.12.2005, набирає чинності з дня його підписання і вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною зі сторін не буде заявлено про відмову від цього договору або перегляд його умов. Договір може бути розірвано і в інший термін за ініціативою будь-якої із сторін у порядку, визначеному законодавством.
Додатковою угодою № 1 від 18.02.2009 до Договору сторонами погоджено викласти п. 10.4 Договору в наступній редакції: цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2009.
Разом, з тим, як з`ясовано судом, 15.12.2009 між Державним підприємством об`єднання "Артемсіль" (власник мереж) та Військовою частиною А-4176 (користувач) укладено договір № 112-19 про спільне використання технологічних мереж, відповідно до пункту 1.1 якого власник мереж зобов`язується забезпечити передачу електричної енергії в межах величин, дозволених користувачу до використання, а користувач своєчасно сплачувати вартість послуг власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спільного використання та інші послуги відповідно до умов цього договору. Вказаний договір набирає чинності з дня його підписання (п. 10.4 Договору №112-19).
Відповідно до п. 1.2 Договору основний споживач забезпечує передачу електричної енергії після укладення цього договору та договору про постачання електричної енергії, який укладається між субспоживачем та постачальником електричної енергії.
Пунктом 3.1 Договору передбачено право основного споживача на відшкодування частини (відповідно до обсягу переданої субспоживачу електричної енергії) витрат на утримання електричних мереж, якими здійснюється передача електричної енергії субспоживачу, згідно з кошторисом, наведеним у додатку «Порядок розрахунку оплати обґрунтованих витрат споживача на передачу електричної енергії». Розрахунок плати за використання технологічних мереж основного споживача здійснюється за формулою: сумарні витрати на обслуговування мереж основного споживача за розрахунковий місяць поділити на кількість спожитої електроенергії основним споживачем за розрахунковий місяць та помножити на кількість спожитої електроенергії субспоживачем за розрахунковий місяць (додаток № 2 до Договору.)
За умовами п. 4.1 Договору, відповідач зобов`язався здійснювати оплату за використання електричних мереж власника мереж за розрахунковий період. Розрахунок плати за використання електричних мереж Основного споживача здійснюється з додатками «Порядок розрахунків» та «Порядок розрахунку оплати обґрунтованих витрат споживача на передачу електричної енергії». Плата за використання електричних мереж позивача вноситься відповідачем на підставі рахунку, одержаного від позивача. Тривалість періоду оплати для отриманого рахунку становить 5 днів.
Вартість послуг власника мереж з утримання технологічних мереж спільного використання визначається кошторисом, який додається до договору. Розрахунки за використання технологічних мереж проводяться кожен місяць (п. 7.4 Договору).
На підставі показів засобів обліку електричної енергії оформлюються такі документи:
- акт про обсяг переданої електричної енергії;
- акт про результати замірів електричної потужності;
Порядок надання зазначених документів визначений додатком «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» (п.7.4 Договору).
За наявності вводів на різних ступенях напруги та різних системах обліку покази надаються окремо за кожною точкою обліку.
Як свідчать матеріали справи, на момент укладення договору військова частина мала два ввода на напруги 6 кВ та один ввод на напруги 0.4 кВ згідно актів розмежування балансової належності електромереж.
До того ж, в акті розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, складеного між позивачем та відповідачем, визначено позивача основним споживачем електроенергії, а відповідача - субспоживачем електроенергії.
Позивач направляв відповідачу претензію № 27/05-11 від 02.02.2009р., яка отримана відповідачем 06.02.2009р. згідно повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, про сплату заборгованості за Договором № 93 від 02.08.2004р., яка утворилась станом на 01.01.2009р.
У відповідь на вказану претензію листом № 184 від 09.02.2009р. відповідач гарантував позивачу оплату послуг за спільне використання технологічних мереж основного споживача.
В подальшому позивач звертався до відповідача з претензією № 27/05-8 від 15.02.2010р., в якій просив перерахувати заборгованість за Договором № 93 від 02.08.2004р.
Вказану претензію відповідач отримав 17.02.2010р., що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення.
Однак, зазначена претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.
Через невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати наданих послуг в повному обсязі, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з використання технологічних мереж ДП "Артемсіль" за Договором № 93 від 02.08.2004р. за період з грудня 2008 року по грудень 2009 року включно у розмірі 12 603,15 грн.
Приймаючи рішення по суті, суд виходив з наступного.
Частиною другою статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Частина перша статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Частиною другою наведеної статті визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За приписами статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За відсутності інших підстав, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов`язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України).
Порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Згідно статті 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).
Відповідно до ст. 277 Господарського кодексу України, ст. ст. 7, 24, 26 Закону України "Про електроенергетику" додержання вимог Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ від 31.07.1996 №28 із змінами та доповненнями, є обов`язковим для суб`єктів електропостачання.
Відповідно до пункту 6.32 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31.07.96 №28 (далі -Правила) обґрунтовані витрати на утримання технологічних електричних мереж відшкодовуються основному споживачу відповідно до його кошторису витрат на здійснення цієї діяльності.
Для складання кошторису витрат на утримання технологічних електричних мереж основного споживача застосовуються нормативи, які затверджені для електропередавальних організацій. Галузеві нормативи з основної діяльності підприємства - основного споживача до цього виду діяльності не застосовуються. При цьому до витрат основного споживача на утримання технологічних електричних мереж відносяться лише ті витрати, які безпосередньо стосуються вказаного виду діяльності.
У разі виникнення між сторонами спірних питань кошторис передається до відповідного територіального представництва НКРЕ для вирішення спірних питань.
Виходячи із зазначеного, кошторис з повним переліком всіх статей витрат має бути складений основним споживачем і наданий на погодження субспоживачу електричної енергії.
З 01.01.2009р. плата за спільне використання технологічних електричних мереж визначається відповідно до Методики обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж, затвердженої постановою НКРЕ від 12.06.2008р. N 691( далі - Методика).
Методика обов`язкова для застосування всіма юридичними та фізичними особами, які мають договірні відносини щодо спільного використання технологічних електричних мереж.
Згідно пунктом 1.3 Методики витрати власника мереж визначаються щодо тих електричних мереж, які використовуються власником мереж спільно з іншим користувачем та виділені на однолінійної схемі, яка є невід`ємним додатком до договору про спільне використання технологічних електричних мереж.
Згідно з пунктом 1.7 Методики, власник мереж має вести окремий бухгалтерський облік витрат, пов`язаних з утриманням та експлуатацією технологічних електричних мереж спільного використання.
Кошти, отримані власником електричних мереж, як плата за спільне використання технологічних електричних мереж, обліковуються окремо та використовуються виключно на утримання цих мереж у належному технічному стані та їх експлуатацію.
Для підтвердження величини обґрунтованих витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання за розрахунковий період (календарний рік) власник мереж складає кошторис витрат (без ПДВ) на підставі бухгалтерських документів про фактичні витрати, що безпосередньо стосуються цього виду діяльності за попередній календарний рік (абзац перший пункту 1.8 Методики).
Кошторис витрат на утримання технологічних електричних мереж складається на підставі бухгалтерських документів про фактичні витрати на здійснення цієї діяльності впродовж попереднього (базового) періоду. До витрат на утримання технологічних електричних мереж належать лише ті витрати, які безпосередньо стосуються вказаного виду діяльності.
Відповідно до методики, величина витрат споживача не може перевищувати граничної величини витрат, визначених відповідно до нормативів витрат за об`ємом умовних одиниць електроустановок, які складаються за результатами діяльності електропередавальної організації, на території здійснення ліцензованої діяльності, до якої приєднані електроустановки основного споживача (споживача).
У разі виникнення між сторонами спірних питань кошторис передається до відповідного територіального представництва НКРЕ для вирішення спірних питань.
Згідно пункту 2.5 кошторис витрат на утримання технологічних мереж спільного використання з обґрунтуванням кожної статті витрат та розрахунок плати за спільне використання технологічних мереж подаються власником мереж щороку на погодження до відповідного територіального представництва НКРЕ.
Узгоджений з територіальним представництвом НКРЕ кошторис витрат є невід`ємним додатком до договору про спільне використання технологічних електричних мереж.
У разі обґрунтованих змін статей витрат на утримання мереж спільного використання, що відбулися протягом календарного року, власник мереж зобов`язаний погодити новий кошторис.
Кошторис витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання та/або зміни до нього подаються до відповідного територіального представництва НКРЕ та розглядаються останнім протягом 30 календарних днів.
Разом з тим, як встановлено судом, подані позивачем розрахунки за 2009 рік, не відповідають вимогам Методики, оскільки надавались позивачем для 3-х субспоживачів (завод стінових матеріалів, школа-інтернат та військова частина НОМЕР_1 ) без посилання на договір № 93 від 02.08.2004р., суми розрахунків витрат змінювались кожний місяць.
Відсутнім був і кошторис з відмітками про його погодження у відповідному територіальному представництві НКРЕ.
Окрім того, як додаток до договору, яким є кошторис, останній повинен бути оформлений у відповідності з вимогами, які ставляться до договору, зокрема погоджуватися сторонами договору.
Водночас на розрахунках, наданих позивачем за 2008-2009 роки, відсутні печатки відповідача та підписи уповноважених осіб та відмітки, що він є додатком до вказаного договору, обов`язковість існування якого та його погодження із відповідним спеціалізованим контролюючим органом (НКРЕ) передбачена чинним законодавством. Це свідчить про те, що дані кошториси не є додатками до договору та не можуть бути правовою підставою нарахувань оплати за спільне використання технологічних мереж.
Розрахунки витрат щодо спільного використання мереж ДП «Артемсіль», які є невід`ємним додатком до договору про спільне використання технологічних електричних мереж, робились позивачем самостійно, для узгодження та підписання відповідачем на протязі дії договору позивачем не надавались.
Налагоджувальні роботи на технологічних мережах спільного використання ДП «Артемсіль», які включені до п.1 розрахунків витрат за період 2008-2009 рік, з боку військової частини НОМЕР_1 не замовлялись, не проводились, не контролювались, не приймались та актів прийому-передачі робіт не підписувались.
Кількість електроенергії, яка передана через розрахункові лічильники ДП «Артемсіль» та кількість електроенергії, яка передана субспоживачам (п.п.2,3 розрахунків витрат), з боку ПАТ ДТЕК «Донецькобленерго» щомісячно на протязі 2008-2009 років не підтвержувалась.
Розрахунки витрат по спільному використанню позивачем не узгоджені з відповідним територіальним представництвом НКРЕ.
Рахунки для оплати послуг безпідставно надавались позивачем до квартирно-експлуатаційного відділу м.Луганська, яка не є стороною договору.
ДП «Артемсіль» надав суду акт звірки розрахунків від 07.04.2011 без посилання на відповідний договір, підписаний з боку військової частини НОМЕР_1 командиром частини та головним бухгалтером.
З боку ДП «Артемсіль» акт звірки був підписаний головним бухгалтером.
Підписи бухгалтерів за своєю правовою природою можуть підтверджувати лише достовірність даних бухгалтерського обліку (стаття 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").
Акт звірки не є первинним документом бухгалтерського обліку в розумінні статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та не може підтверджувати факт здійснення господарської операції. Акт звірки - це документ, за яким бухгалтери підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій, а наявність чи відсутність будь-яких зобов`язань сторін підтверджується первинними документами - договором, актами, накладними, платіжними дорученнями, розрахунками, тощо.
Крім того, в матеріалах справи містяться відповіді територіального відділу НКРЕ м. Донецьк і Держінспекцію з енергонагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії м. Київ (вих. № 30-4-18/100 від 10.02.2012р., вих.№ 30-04-18/818 від 03.10.2013р., вих. № 02/10-5500 від 10.11.2014р.), до якого звернулась військова частина НОМЕР_1 для підтвердження фактичного надання послуги згідно договору з боку позивача та відповідність порядку розрахунку оплати обґрунтованих витрат щодо спільного використання технологічних мереж вимогам Правил користування електричною енергією.
Згідно вказаних пояснень зазначено, що послуга фактично надавалась ПАТ ДТЕК «Донецькобленерго» згідно схеми електропостачання та точок продажу електроенергії і договір щодо спільного використання технологічних мереж має бути укладений між ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» та ДП «Артемсіль», оскільки технологічні мережі ДП «Артемсіль» перебувають на території здійснення ліцензованої діяльності ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго».
Доводи позивача спростовуються викладеними вище обставинами, аргументи відповідача знайшли своє підтвердження.
Таким чином, заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають в повному обсязі.
Відповідно до ст. 44, 49 ГПК України, судові витрати відносяться на позивача.
Керуючись ст.ст. 44, 49, 82 - 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя В.Г. Серкіз

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.
Рішення оформлено і підписано згідно з вимогами ст. 84 ГПК України 12.12.2014р.