ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" грудня 2014 р.Справа № 916/4451/14

Господарський суд Одеськоїобласті у
складі:

Суддя
Зайцев Ю.О.

При секретарі судового засідання
Ошарін Д.С.

За участю представників сторін:

Від позивача: Єрьомін Г.І. (довіреність
№44 від 28.11.2014р.);

Від відповідача: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Нафтопродукт-Вега" до відповідача
Приватної фірми "Медсервис" про
стягнення заборгованості у сумі - 10 680,12
грн., -

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 06.11.2014р. Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Нафтопродукт-Вега" звернулось до
господарського суду Одеської області з
позовом до відповідача Приватної фірми
"Медсервис" про стягнення 10 680,12 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 10.11.2014 р. за вказаним
позовом порушено провадження з
призначенням справи до розгляду у
відкритому судовому засіданні.

28.11.2014р. у судовому засіданні
представником відповідача надано суду
клопотання відповідно до якої, просить
суд залучити до матеріалів справи
докази оплати відповідачем основною
суми боргу за даним позовом у сумі 9 610,58
грн. та копії рішення про створення
Приватної фірми "Медсервис".

24.12.2014р. у судовому засіданні
представником позивача надано суду
заяву відповідно до якої, просить суд
залучити до матеріалів справи докази
оплати відповідачем основною суми
боргу за даним позовом у сумі 9 610,58 грн.

Відповідач правом на відзив в порядку
ст. 59 ГПК України не скористався.

24.12.2014 р. у судовому засіданні після
повернення з нарадчої кімнати було
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення суду в порядку статті 85
ГПК України.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи, суд
встановив:

01 січня 2013 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Натурпродукт -Вега» (Постачальник) та
Приватною фірмою «Медсервис»
(Покупець) був укладений договір
поставки № 10, згідно якого
Постачальник зобов'язаний поставити
Покупцю Товар згідно з заявками
покупця по цінах і в асортименті
вказаними в Специфікаціях разом із
супровідною документацією, відповідно
до поданих Покупцем та підтверджених
Постачальником замовлень, а Покупець
відповідно прийняти та провести за
товар своєчасну оплату.

Згідно з умовами Договору поставки №10
від 01.01.2013 року, Позивачем Відповідачу
була здійснена поставка Товарів на
підставі видаткових накладних:

1.ТЕТ00010155 від 03.12.2013 року, з терміном
оплати до 08.01.2014 року на загальну суму 656
грн. 32 коп.

2.ТЕТ00010156 від 03.12.2013 року, з терміном
оплати до 08.01.2014 року на загальну

суму 8 475 грн. 88 коп.

3.ТЕТ00010157 від 03.12.2013 року, з терміном
оплати до 08.01.2014 року на загальну

суму 478 грн. 38 коп.

Проте, в порушення умов договору,
відповідач оплату за поставлений товар
не здійснив.

26 вересня 2014 року позивачем на адресу
відповідача було надіслано претензію
(вих. №152/7). Однак відповідач ПФ
Медсервис» належним чином на вказану
претензію не відреагував та
заборгованість не погасиві.

Таким чином, загальна заборгованість
відповідача за спірними накладними
станом на час пред'явлення позову
склала 9 610 грн. 58 коп.

З наведених підстав позивач звернувся
до господарського суду Одеської
області з позовом про стягнення з
Приватної фірми "Медсервис" суми
основного боргу у розмірі - 9 610,58 грн. та
пені у розмірі - 1 069,54 грн.

Проаналізувавши наявні у справі докази
та надавши їм правову оцінку, суд
дійшов наступних висновків.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським Кодексом
України.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11
Цивільного кодексу України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.Правочин,
різновидом якого є договори - основний
вид правомірних дій - це волевиявлення
осіб, безпосередньо спрямовані на
виникнення, зміну або припинення
цивільних прав і обов'язків. При цьому,
ст.12 ЦК України передбачає, що особа
здійснює свої цивільні права вільно на
власний розсуд.

Частина 1 статті 202 ЦК України визначає,
що правочином є дія особи, спрямована
на набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 статті 626 ЦК України
передбачено, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Правові відносини сторін виникли на
підставі укладеного між Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Натурпродукт -Вега» (Постачальник) та
Приватною фірмою «Медсервис»
(Покупець) договору поставки № 10 від
01.01.2013р.

Поставка товару підтверджується
наявними в матеріалах справи копіями
видаткових накладних, а саме: ТЕТ00010155
від 03.12.2013 року, з терміном оплати до
08.01.2014 року на загальну суму 656 грн. 32
коп. ТЕТ00010156 від 03.12.2013 року, з терміном
оплати до 08.01.2014 року на загальну суму 8
475 грн. 88 коп. ТЕТ00010157 від 03.12.2013 року, з
терміном оплати до 08.01.2014 року на
загальну суму 478 грн. 38 коп.

Проте, 28.11.2014р. у судовому засіданні
представником відповідача надано суду
клопотання відповідно до якої, просить
суд залучити до матеріалів справи
докази оплати відповідачем основною
суми боргу за даним позовом у сумі 9 610,58
грн. та копії рішення про створення
Приватної фірми "Медсервис" та 24.12.2014р. у
судовому засіданні представником
позивача надано суду заяву відповідно
до якої, просить суд залучити до
матеріалів справи докази оплати
відповідачем основною суми боргу за
даним позовом у сумі 9 610,58 грн.

Відповідно до п. 1-1 ст. 80 ГПК України,
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

Враховуючи вищезазначене, суд припиняє
провадження в частині вимоги про
стягнення з відповідача суми основного
боргу в розмірі 9 610,58 грн., у зв'язку із
відсутністю, станом на 26.11.2014р.,
предмету спору за даною вимогою.

Щодо вимог позивача про стягнення з
відповідача за прострочення виконання
зобов'язання пені у сумі 1 069,54 грн., суд
зазначає наступне.

Одним із видів господарських санкцій
згідно з частиною другою статті 217 ГК
України є господарські санкції, до яких
віднесено штраф та пеню.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Розмір штрафних санкцій відповідно до
частини четвертої статті 231 ГК України
встановлюється законом, а в разі якщо
розмір штрафних санкцій законом не
визначено, санкції застосовуються в
передбаченому договором розмірі. При
цьому розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання, або в певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

Право на неустойку, як зазначено у ст.
550 Цивільного кодексу України, виникає
незалежно від наявності у кредитора
збитків, завданих невиконанням або
неналежним виконанням зобов'язання.

Перевіривши розрахунок пені у сумі 1
069,54 грн., наданий позивачем, суд
встановив, що такий розрахунок
відповідає вимогам чинного
законодавства, здійснений належним
чином, у зв'язку з чим позовні вимоги в
даній частині підлягають судом
задоволенню в повній мірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

За при приписами ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи
докази у справі в їх сукупності,
законодавство, що регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
в повному обсязі.

Відповідно до ст.44, 49 ГПК України
витрати позивача по сплаті судового
збору покладаються на відповідача у
справі.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Провадження в частині вимоги про
стягнення з відповідача суми основного
боргу в розмірі 9 610,58 грн. - припинити.

2. Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нафтопродукт-Вега"
до відповідача Приватної фірми
"Медсервис" про стягнення
заборгованості заборгованості у сумі 1
069,54грн. - задовольнити.

3. Стягнути з Приватної фірми
"Медсервис" (65029, м. Одеса, вул. Мечникова,
буд.6-А, кв. 4; код ЄДРЮО та ФОП 22500654) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нафтопродукт-Вега"
(46006, м. Тернопіль, вул. Гайова, 48-А; код
ЄДРЮО та ФОП 21139268) пеню у сумі - 1 069,54
грн. /одна тисяча шістдесят дев'ять/ грн.
54 коп. та судовий збір у розмірі 1 827
/одна тисяча вісімсот двадцять сім/ грн.
00 коп.

Рішення господарського суду може бути
оскаржене шляхом подання апеляційної
скарги до Одеського апеляційного
господарського суду, яка подається
через місцевий господарський суд
протягом 10-денного строку з моменту
складення та підписання повного тексту
рішення.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
на подання апеляційної скарги, якщо не
буде подано апеляційну скаргу. У разі
подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повний текст складено та підписано 29
грудня 2014 р.

Суддя
Ю.О. Зайцев