ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29 грудня 2014 р.
Справа № 918/1151/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ФЛОРІЯ - УКРАЇНА"

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "СІНЕМА ЛОГІСТИК"

про стягнення в сумі 12 925,15 євро

Суддя Андрійчук О.В.

Представники сторін:

від позивача: Гарбар О.М., дов. від 20.10.2014
року

від відповідача: не з'явився

Статті 20, 22, 91, 93 ГПК України сторонам
роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених ст. 20
ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено
відповідно до ст. 811 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У серпні 2014 року ТОВ "Флорія-Україна"
(позивач) звернулося до Господарського
суду Рівненської області з позовом до
ТОВ "Сінема Логістик" (відповідач) з
позовною заявою про стягнення 12 925,15
євро, що за курсом НБУ станом на 10.07.2014
року становить 205 635,47 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що:

06.06.2013 року між позивачем та
відповідачем укладено договір
поставки № 06-1/0613 (зі змінами), за
умовами якого позивач зобов'язався у
порядку та на умовах, визначених цим
договором, передати у власність
відповідача товар, а відповідач
зобов'язався у порядку та на умовах,
визначених у цьому договорі, прийняти
та оплатити товар.

На виконання умов договору позивач у
період з 17.07.2013 року по 01.03.2014 року
регулярно поставляв відповідачеві
товар.

Однак відповідач свій обов'язок щодо
оплати поставленого товару згідно із
специфікаціями № 32 від 08.02.2014 року на
суму 3 375,00 євро, № 33 від 19.02.2014 року на
суму 4 477,00 євро, № 34 від 23.02.2014 року на
суму 3 329,00 євро, № 35 від 01.03.2014 року на
суму 3 240,00 євро виконав частково,
сплативши 1 986,00 євро.

Отже, заборгованість відповідача перед
позивачем становить 12 435,00 євро. За
несвоєчасне виконання зобов'язань з
оплати поставленого товару позивач
нарахував відповідачеві пеню в розмірі
363,46 євро та 3% річних в сумі 126,69 євро.

У матеріально-правове обґрунтування
заявлених позовних вимог позивач
посилається на ст.ст. 192 , 533, 526, 549, 610, 611,
625 ЦК України, ст.ст. 193, 229, 230, 231, 234 ГК
України, ст. 14 Закон України "Про
зовнішньоекономічну діяльність" тощо.

Ухвалою суду від 07.08.2014 року порушено
провадження у справі, розгляд справи
призначено на 06.10.2014 року.

Ухвалою суду від 07.08.2014 року
провадження у справі зупинено на строк
до 06.10.2014 року у зв'язку із зверненням
Господарського суду Рівненської
області із судовим дорученням про
надання правової допомоги до
арбітражного суду м. Москви шляхом
вручення відповідачу процесуального
документа - ухвали про відкладення
розгляду справи від 06.10.2014 року.

Ухвалою суду від 06.10.2014 року у зв'язку із
закінченням строку, на який було
зупинено провадження у цій справі,
провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 06.10.2014 року
провадження у справі зупинено на строк
до 15.12.2014 року у зв'язку із зверненням
Господарського суду Рівненської
області із судовим дорученням про
надання правової допомоги до
арбітражного суду м. Москви шляхом
вручення відповідачу процесуального
документа - ухвали про відкладення
розгляду справи від 06.10.2014 року.

20.10.2014 року через службу діловодства
господарського суду з арбітражного
суду м. Москви надійшли матеріали
виконання судового доручення, згідно з
якими виконання останнього з причин, що
не залежать від суду, виявилося
неможливим (представник відповідача,
повідомлений належним чином, не
з'явився в судове засідання для
отримання судових документів).

Ухвалою суду від 15.12.2014 року
провадження у справі поновлено.

У судовому засіданні 15.12.2014 року
оголошено перерви на 22.12.2014 року та на
29.12.2014 року.

29.12.2014 року через службу діловодства
господарського суду від позивача
надійшла заява про відмову від
позовних вимог в частині стягнення
пені в розмірі 363,46 євро та 3% річних в
сумі 126,69 євро.

Відмова від позовних вимог прийнята
судом, ухвалою суду від 29.12.2014 року
провадження у справі в частині
стягнення пені в розмірі 363,46 євро та 3%
річних в сумі 126,69 євро припинено.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, відзив на позовну заяву не
подав, про причини неявки суд не
повідомив, хоча про час та місце
судового засідання повідомлений
належним чином.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст.
87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в
разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом. У
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин, справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК
України.

Дослідивши матеріали справи,
перевіривши копії документів на їх
відповідність оригіналам, заслухавши
пояснення присутніх представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд

ВСТАНОВИВ:

06.06.2014 року між позивачем (постачальник)
та відповідачем (покупець) укладено
договір поставки № 06-1/0613 (договір), з
урахуванням змін, внесених додатковими
угодами № 2 від 22.08.2013 року, № 3 від 30.09.2013
року, відповідно до якого постачальник
зобов'язався у порядку та на умовах,
визначених у цьому договорі, передати у
власність покупця, а покупець
зобов'язався у порядку та на умовах,
визначених у цьому договорі, прийняти
та оплатити товар - 1 700 000 штук одиниць
(гербери (квітка свіжозрізана)) та 300 000
штук одиниць (гербери міні (квітка
свіжозрізана)), що в загальній
кількості складає 2 000 000 штук одиниць,
що постачається окремими партіями
згідно із замовленнями, визначеними
заявкою-специфікацією, яка є додатком
№ 3 до цього договору. Ціни на товари за
одиницю вказуються у специфікації,
встановлюється в євро. Загальна ціна
договору складає 485 000,00 євро (п. 1.1.
договору).

За п.п. 1.2., 1.3. договору предметом
поставки (товаром) у цьому договорі
розуміється: квіти свіжозрізані -
гербери, квіти свіжозрізані - гербери
міні. Ціна за одиницю товару, загальний
обсяг та кількість постачання партії
поставки товару, а також загальна ціна
партії поставки визначаються
сторонами у заявках-специфікаціях
згідно з формою, що визначена додатком
№ 3, починаючи з 30.09.2013 року, та
відповідно такі заявки-специфікації є
невід'ємними частинами до цього
договору.

Цей договір вважається укладеним і
набирає чинності з моменту його
підписання сторонами та скріплення
печатками сторін. Строк цього договору
починає свій перебіг в момент,
визначений п. 9.1. цього договору, та
закінчується 16.05.2014 року (п.п. 9.1., 9.2.
договору).

У п. 8.4., 8.5. договору сторони погодили, що
у разі не досягнення згоди у ході
переговорів усі спори, розбіжності або
вимоги, що виникають відповідно до
цього договору або у зв'язку з ним,
тлумачення, що у тому числі стосується
його виконання, порушення, припинення
або недійсності, підлягають розгляду в
Міжнародному комерційному
арбітражному суді при
Торгово-промисловій палаті України
відповідно до його Регламенту або в
іншому господарському суді за місцем
знаходження постачальника.
Застосоване право при вирішенні
суперечок - право України.

Як встановлено судом із матеріалів
справи, сторонами підписані
заявки-специфікації № 32 від 08.02.2014 року
на поставку гербер в кількості 12 300 шт.,
гербер міні в кількості 1 500 шт., на
загальну суму 3 375,00 євро; № 33 від 19.02.2014
року на поставку гербер в кількості 16
900 шт., гербер міні в кількості 1 260 шт., на
загальну суму 4 477,00 євро; № 34 від 23.02.2014
року на поставку гербер в кількості 12 500
шт., гербер міні в кількості 1 020 шт., на
загальну суму 3 329,00 євро; № 35 від 01.05.2014
року на поставку гербер в кількості 12 000
шт., гербер міні в кількості 1 200 шт., на
загальну суму 3 240,00 євро.

У підтвердження факту поставки товару
позивачем надано міжнародні
товарно-транспортні накладні СMR від
09.02.2014 року, № 079401 від 20.02.2014 року, № 079402
від 24.02.2014 року, № 079403 від 02.03.2014 року,
електронні декларації (форма МД-2) №
/2014/001445 з Доповненнями № 1, № 2 до
ВМД № /2014/001445, № /2014/002025 з
Доповненнями № 1, № 2 до ВМД №
/2014/002025, № /2014/002309 з
Доповненнями № 1, № 2 до ВМД №
/2014/002309, № /2014/002605 з
Доповненнями № 1, № 2 до ВМД №
/2014/002605, рахунки-фактури № 32 від
08.02.2014 року, № 33 від 19.02.2014 року, № 34 від
23.02.3014 року, № 35 від 01.03.2014 року,
сертифікати про походження товару №
RU45601F 291/1 від 08.02.2014 року, № RU45601F 425/1 від
19.02.2014 року, № RU45601F 465/1 від 24.02.2014 року, №
RU45601F 517/1 від 02.03.2014 року, заключення
експерта Сарненського відділення
Рівненської торгово-промислової
палати № В-361 від 08.02.2014 року, № В-499 від
19.02.2014 року, № В-539 від 24.02.2014 року, № В-634
від 02.03.2014 року, екологічні декларації
Державної екологічної інспекції у
Рівненській області № 333 від 09.02.2014
року, № 453 від 20.02.2014 року, № 493 від 24.02.2014
року, № 582 від 02.03.2014 року, протоколи
досліджень проб об'єктів довкілля на
вміст радіонуклідів Кузнецовського
міськрайонного відділу лабораторних
досліджень Держсанепідслужби України
№ 34 від 09.02.2014 року, № 35 від 20.02.2014 року,
№ 36 від 24.02.2014 року, № 37 від 02.03.2014 року,
фітосанітарні сертифікати №
75/17-008/ЕК-171777 від 08.02.2014 року, №
75/17-008/ЕК-171808 від 19.02.2014 року, №
75/17-008/ЕК-171818 від 23.02.2014 року, №
75/17-008/ЕК-171843 від 01.03.2014 року, транзитні
декларації № 10102090/100214/0007625 від 10.02.2014
року, № 10102090/100214/0010447 від 21.02.2014 року, №
10102090/250214/0011525 від 25.02.2014 року, декларації
на товар № 10130140/110214/0004368 від 11.02.2014 року,
№ 10130140/200214/0005753 від 20.02.2014 року, №
10130140/250214/0006740 від 25.02.2014 року тощо.

Загальна сума поставки склала 14 421,00
євро.

Відповідно до п. п. 1.5., 3.1. договору з
урахуванням змін, внесених додатковою
угодою № 1 від 26.06.2013 року, поставка
передбаченого цим договором товару
здійснюється автомобільним
транспортом на умовах СРТ - Москва,
Російська Федерація, згідно з
Офіційними правилами тлумачення
торговельних термінів Міжнародної
торговельної палати (редакція - 2000 року)
"Інкотермс-2000". Прийняття товару по
кількості, асортименту та якості
здійснюється на умовах СРТ згідно з
Офіційними правилами тлумачення
торговельних термінів Міжнародної
торговельної палати "Інкотермс-2000".

СРТ (carriage paid to), фрахт/перевезення
оплачені до (... назва місця призначення)
означає, що постачальник доставить
товар названому йому перевізнику. Крім
цього, продавець зобов'язаний оплатити
витрати, пов'язані з перевезенням
товару до названого пункту
призначення. Це означає, що покупець
бере на себе всі ризики чи пошкодження
товару, які і інші витрати після
передачі товару перевізнику. За
умовами терміну СРТ на постачальника
покладається обов'язок по митному
очищенню товару для експорту. Цей
термін може застосовуватися під час
перевезення товару будь-яким видом
транспорту.

Згідно з п.п. 3.2., 3.5. договору
постачальник зобов'язаний за свій
рахунок надати разом з товаром
покупцеві звичайний транспортний
документ відповідного транспорту
(автотранспортну накладну або накладну
змішаного перевезення). Товар
переходить у власність покупця з
моменту підписання сторонами
товарно-транспортної накладної.
Постачальник не несе відповідальності
за випадкову загибель і псування
товару з моменту його прийняття
покупцем.

За ст. 30 Конвенції ООН про договори
міжнародної купівлі-продажу товарів
від 11.04.1980 року продавець зобов'язаний
поставити товар, передати документи,
що стосуються його, та передати право
власності на товар відповідно до вимог
договору та цієї Конвенції.

Частиною 1 ст. 265 ГК України передбачено,
що за договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 6 ст. 265 ГК України до
відносин поставки, не врегульованих
цим Кодексом, застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України про договір
купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару.

Статтями 4, 5 Конвенції договір
міжнародного автомобільного
перевезення вантажів від 19.05.1956 року
передбачено, що договір перевезення
підтверджується складанням
вантажної накладної. Відсутність,
неправильність чи утрата вантажної
накладної не впливають на існування
та чинність договору перевезення, до
якого й у цьому випадку застосовуються
положення цієї Конвенції. Вантажна
накладна складається в трьох
оригінальних примірниках, підписаних
відправником і перевізником. Ці
підписи можуть бути надруковані чи
замінені печатками відправника і
перевізника, якщо це допускається
законодавством країни, в якій складена
вантажна накладна. Перший
примірник передається відправнику,
другий супроводжує вантаж, а третій
залишається у перевізника.

У силу вимог ст. 6 Конвенції договір
міжнародного автомобільного
перевезення вантажів від 19.05.1956 року
вантажна накладна містить такі дані: a)
дата і місце складання вантажної
накладної; b) ім'я та адреса відправника;
c) ім'я та адреса перевізника; d) місце і
дата прийняття вантажу до
перевезення і передбачене місце його
доставки; e) ім'я та адреса одержувача;
f) прийняте позначення характеру
вантажу і спосіб його упакування та,
у випадку перевезення небезпечних
вантажів, їх загальновизнане
позначення; g) кількість вантажних
місць, їх спеціальне маркування і
нумерація місць; h) вага вантажу
брутто чи виражена в інших одиницях
виміру кількість вантажу; i) платежі,
пов'язані з перевезенням (провізна
плата, додаткові платежі, митні
збори, а також інші платежі, що
стягуються з моменту укладання
договору до доставки вантажу); j)
інструкції, необхідні для виконання
митних та інших формальностей; к) заява
про те, що перевезення здійснюється,
незалежно від будь-яких умов, згідно
положень дійсної Конвенції. Сторони
можуть внести у вантажну накладну
будь-яку іншу інформацію, яку вони
вважають корисною.

За ч. 1 ст. 9 Конвенції договір
міжнародного автомобільного
перевезення вантажів від 19.05.1956 року
вантажна накладна є первинним доказом
укладання договору перевезення, умов
цього договору і прийняття вантажу
перевізником.

Згідно з п. 5.1. договору з урахуванням
змін, внесених додатковою угодою № 2.1.
від 26.08.2013 року, розрахунки за кожну
поставлену партію товару здійснюються
на умовах після оплати 100% вартості
(ціни) кожної партії товару протягом 10
банківських днів з моменту надходження
партії товару в повному обсязі в місце
призначення, шляхом безготівкового
перерахунку на рахунок постачальника.

Відповідно до ст. 53, ч. 1 ст. 58 ст. 59
Конвенції ООН про договори міжнародної
купівлі-продажу товарів від 11.04.1980 року
покупець зобов'язаний сплатити
вартість товару і прийняти поставку
товару згідно з вимогами договору та
цієї Конвенції. Якщо покупець не
зобов'язаний сплатити вартість у
будь-який інший конкретний строк, він
повинен сплатити її, коли продавець
згідно з договором та цією Конвенцією
передає або сам товар, або
товаророзпорядчі документи в
розпорядження покупця. Продавець може
обумовити передачу товару або
документів здійсненням такого платежу.
Покупець зобов'язаний сплатити
вартість у день, який встановлено
чи може бути визначено згідно з
договором та цією Конвенцією, без
необхідності якогось запиту або
виконання яких-небудь формальностей з
боку продавця.

На виконання зобов'язань за договором
відповідачем проведено часткову
оплату вартості поставленого товару на
суму 1 986,00 євро.

Отже, розмір заборгованості
відповідача перед позивачем складає 12
435,00 євро (14 421,00 євро - 1 986,00 євро).

Зазначений розмір заборгованості
підтверджується також актом звірки
взаєморозрахунків станом на 02.07.2014
року.

У силу вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1, 2 ст. 193 ГК України
встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, ч. 6 ст. 193
ГК України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У силу вимог ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Таким чином, з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню 12 435,00 євро,
що станом на день звернення до суду
(06.08.2014 року - дата штемпеля
підприємства зв'язку, проставлена на
конверті) складає 205 591,57 грн. (1 653,3299
грн./100євро).

Позивачем при зверненні до суду
еквівалент гривні до євро визначено
станом на 10.07.2014 року, який склав 197 837,32
грн. (1 590,9716 грн./100 євро).

Враховуючи, що заявлена до стягнення
сума не перевищує розміру, визначеного
станом на дату звернення до суду, отже
вимоги позивача в цій частині належить
задовольнити.

Згідно з вимогами ст. 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ст. 34 ГПК України).

Статтею 43 ГПК України передбачено, що
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Зважаючи, що позивач довів, а
відповідач не спростував наявності
заборгованості за поставлений товар,
відтак позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові
витрати покладаються на відповідача,
так як з неправильних дій останнього
виник судовий спір.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82-85 ГПК
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сінема Логістик"
(Федеративний проспект, б 5, корпус 1,
офіс 31, м. Москва, Російська Федерація,
ЗКПО 09307562) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Флора
Україна" (вул. Гранична, 52-Б, с.
Заболоття, Володимирецький район,
Рівненська область, 34372, ) 12 435,00 євро, що за офіційним курсом
гривні до іноземних валют (євро),
встановлених НБ України станом на
10.07.2014 року, складає 197 837,32 грн. та 4 112,71
грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85 ГПК
України. Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93 ГПК України.

Повне рішення складено 29.12.2014 року.

Суддя
Андрійчук О.В.