ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року
Справа № 915/2069/14

за позовом публічного акціонерного
товариства "Укртелеком", 01601, м. Київ,
бульвар Т.Шевченка, 18,

в особі філії спеціалізованого
електрозв'язку ПАТ "Укртелеком",

адреса для листування: 01135, м. Київ, вул.
Ісаакяна, 3,

до відповідача виконавчого комітету
Очаківської міської ради, 57500, м. Очаків,
вул. 50-річчя Жовтня, 7а,

про стягнення 6305,74 грн.

Суддя Алексєєв А.П.

За участю представників:

від позивача - Синяков В.С. за
довіреністю № 2962 від 16.07.2014 року,

від відповідача - не з'явився.

Суть спору: публічне акціонерне
товариство "Укртелеком" в особі філії
спеціалізованого електрозв'язку ПАТ
"Укртелеком" (далі - позивач) звернулося
до господарського суду з позовною
заявою про стягнення з виконавчого
комітету Очаківської міської ради
(далі - відповідач) грошових коштів у
розмірі 6305,74 грн. Також просить
стягнути витрати, пов'язані із сплатою
судового збору в розмірі 1827 грн.

Ухвалою суду від 12.12.2014 року було
прийнято позовну заяву та порушено
провадження у справі, а розгляд справи
було призначено на 24.12.2014 року (а.с. 1).

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про дату, час і
місце розгляду спору повідомлений
належним чином, про що свідчить підпис
повноважної особи на поштовому
повідомленні про вручення поштового
відправлення. Проте, відповідач правом,
передбаченим ст. 59 Господарського
процесуального кодексу України, не
скористався, відзив та заперечень по
суті позовної заяви не надав.

Неподання відзиву на позовну заяву не
перешкоджає розгляду спору по суті,
тому, відповідно до ст. 75 ГПК України,
справа розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Представник позивача підтримав
позовні вимоги, просив суд
задовольнити їх повністю.

У судовому засіданні 24.12.2014 року, на
підставі ст. 82 ГПК України, оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Заслухавши представника позивача,
дослідивши матеріали справи, суд

встановив:

між сторонами 23.01.2013 року було укладено
договір за № 34-1-403 про надання послуг у
сфері телекомунікацій щодо
експлуатаційно-технічного
обслуговування апаратури та інших
технічних засобів оповіщення і зв'язку
цивільної оборони (далі-договір, а.с.
7-11).

Відповідно до положень п. 6.1 договору,
він набирає чинності з моменту його
підписання та діє до 31.12.2013 року, а в
частині розрахунків до повного
виконання.

За цим договором позивач взяв на себе
обов'язки щодо
експлуатаційно-технічного
обслуговування апаратури та інших
технічних засобів оповіщення і зв'язку
цивільної оборони, а відповідач -
зобов'язався своєчасно та в повному
обсязі сплачувати вартість наданих
йому послуг шляхом перерахування
коштів на рахунок позивача.

Пунктом 3.2 договору сторони встановили,
що оплата за експлуатаційно-технічне
обслуговування апаратури оповіщення
здійснюється відповідачем щомісяця до
20 числа відповідно до
кошторисно-фінансового розрахунку на
підставі виставлених відповідачу
рахунків та підписаних сторонами актів
виконаних робіт.

Виконуючи зобов'язання за договором
позивач надав відповідачеві послуги з
січня по грудень 2013 року відповідно до
кошторисно-фінансового розрахунку
вартості послуг на суму 12611,44 грн.
(додаток № 4 до договору, а.с. 16).

В позовній заяві представник позивача
зазначив, а в судовому засіданні 24.12.2014
року підтвердив, що відповідач свої
зобов'язання за договором в частині
проведення розрахунків за надані
послуги належним чином не виконував,
лише за січень - травень 2013 року сплатив
позивачу 6305,70 грн., внаслідок чого за
період з липня по грудень 2013 року за ним
залишився борг в розмірі 6305,74 грн.

Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України
обумовлено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Так як відповідач в повній мірі не
розрахувався за надані послуги,
позивач неодноразово звертався до
відповідача з вимогами погасити
існуючу заборгованості за надані
послуги в розмірі 6305,74 грн. (а.с. 17, 19).

В матеріалах справи міститься лист
відповідача від 02.09.2014 року № 90, яким
він визнав існуючу заборгованість за
надані послуги за період з липня по
грудень 2013 року, про що свідчить акт
звірки взаємних розрахунків станом на
01.09.2014 року, де сальдо на 01.01.2014 року
складає 6305,74 грн. (а.с. 20, 21).

Статтями 525, 526, 629 ЦК України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору, договір є
обов'язковим до виконання сторонами,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається.

Відповідно до вимог ст. 193 ГК України
кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Положеннями ст. 599 ЦК України
передбачено, що зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Відповідно до приписів ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

За приписами ст.ст. 33, 34 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

За змістом ч. 1 ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Таким чином, на підставі наведеного,
проаналізувавши фактичні обставини
справи у відповідності до вимог
чинного законодавства, суд дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог в повному обсязі.

В спірних правовідносинах
відповідачем дійсно порушені умови
договору та приписи діючого
законодавства, у зв'язку з чим позивач
цілком правомірно звернувся до
господарського суду з відповідним
позовом.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги щодо
стягнення з відповідача
заборгованості за договором за надані
послуги за період з липня по грудень 2013
року в розмірі 6305,74 грн. обґрунтовані
нормами чинного законодавства,
підтверджені матеріалами справи, а
тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України
господарські витрати покладаються на
відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 - 85 ГПК України,
господарський суд

вирішив:

1. Позовні вимоги публічного
акціонерного товариства "Укртелеком" в
особі філії спеціалізованого
електрозв'язку ПАТ "Укртелеком" -
задовольнити повністю.

2. Стягнути з виконавчого комітету
Очаківської міської ради (57500, м. Очаків,
вул. 50-річчя Жовтня, 7а,
ідентифікаційний код 04056606) на користь
публічного акціонерного товариства
"Укртелеком" в особі філії
спеціалізованого електрозв'язку ПАТ
"Укртелеком" (01601, м. Київ, бульвар Тараса
Шевченка, 18, ідентифікаційний код 21560766)
грошові кошти в сумі 6305 (шість тисяч
триста п'ять) грн. 74 коп. та 1827 (одна
тисяча вісімсот двадцять сім) грн. -
судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом. Порядок та строк апеляційного
оскарження визначений ст. 91,93 ГПК
України.

Повне рішення складено і підписано 29
грудня 2014 року.

Суддя
А.П.
Алексєєв