РІШЕННЯ

"01" грудня 2014 р.Справа № 921/1084/14-г/7

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Стадник М.С.

розглянув матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" вул. Жилянська, 43, м. Київ, 01033

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг" вул. Незалежності, 68А, с. Васильківці, Гусятинський район, Тернопільська область, 48257

За участю представників:

позивача: Бабаєвський Д.О. - довіреність №б/н від 02.10.2014р.;

відповідача: Дубно І.Ю. - довіреність №1/7-500 від 11.11.2014р.;

Суть справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг" про розірвання договору фінансового лізингу №237-L від 20.07.2011р. та зобов'язання повернути предмет лізингу, а саме: напівпричипи-самоскиди Bodex KIS 3W, 2011 року виготовлення, у кількості 8 штук шасі SU90333GHBSBU1457, шасі SU90333GHBSBU1472, шасі SU90333GHBSBU1473, шасі SU90333GHBSBU1478, шасі SU90333GHBSBU1478, шасі SU90333GHBSBU1477, шасі SU90333GHBSBU1476, шасі SU90333GHBSBU1474 та шасі SU90333GHBSBU1475.

Ухвалою господарського суду від 06.10.2014р. задоволено частково заяву ТОВ "ОТП Лізинг" про вжиття заходів до забезпечення позову у справі №921/1084/14-г/7, а саме заборонено ТОВ "Мрія-Лізинг" (вул. Незалежності, 68А, с. Васильківці Густинського району Тернопільської області, ) вчиняти дії щодо демонтування, відчуження та зміни місцезнаходження, яким є Тернопільська область, Гусятинський район, с.Васильківці, предметів лізингу: напівпричіпа Н/П-Самоскид-Е марки Bodex, модель KIS 3W-S, номер шасі SU90333GHBSBU1457, реєстраційний номер АА2467ХО, напівпричіпа Н/П-Самоскид-Е марки Bodex, модель KIS 3W-S, номер шасі SU90333GHBSBU1472, реєстраційний номер АА2465ХО, напівпричіпа Н/П-Самоскид-Е марки Bodex, модель KIS 3W-S, номер шасі SU90333GHBSBU1473, реєстраційний номер АА2469ХО, напівпричіпа Н/П-Самоскид-Е марки Bodex, модель KIS 3W-S, номер шасі SU90333GHBSBU1478, реєстраційний номер АА2881ХО, напівпричіпа Н/П-Самоскид-Е марки Bodex, модель KIS 3W-S, номер шасі SU90333GHBSBU1477, реєстраційний номер АА2473ХО, напівпричіпа Н/П-Самоскид-Е марки Bodex, модель KIS 3W-S, номер шасі SU90333GHBSBU1476, реєстраційний номер АА2471ХО, напівпричіпа Н/П-Самоскид-Е марки Bodex, модель KIS 3W-S, номер шасі SU90333GHBSBU1474, реєстраційний номер АА2472ХО, напівпричіпа Н/П-Самоскид-Е марки Bodex, модель KIS 3W-S, номер шасі SU90333GHBSBU1475, реєстраційний номер АА2878ХО.

Позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору фінансового лізингу №237-L від 20.07.2011р. в частині сплати лізингових платежів за користування предметом лізингу у період з квітня по липень 2014 року, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 30.09.2014р. в розмірі 248680,10 грн., що стало підставою для розірвання договору фінансового лізингу та повернення предметів лізингу в судовому порядку.

Відповідач проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що вимога про розірвання договору в порядку передбаченому ст. 651 ЦК України можлива лише за рішенням суду, а тому посилання позивача на те, що договір є розірваним відповідно до п. 11.2 Договору та повідомлення про розірвання договору від 01.08.2014р. є безпідставними. Також, звертає увагу суду на п. 11.1 Договору, яким сторони передбачили порядок повернення предмету лізингу протягом 10-ти днів з моменту одержання повідомлення, що свідчить про передчасність заявленої вимоги щодо повернення техніки.

В судовому засіданні, на підставі ст. 77 ГПК України, оголошено перерву з 18.11.2014р. по 28.11.2014р. для надання можливості сторонам провести звірку розрахунків та надати докази на підтвердження заявлених вимог та заперечень.

Відповідачем подані клопотання, які розглянуті в судовому засіданні 28.11.2014р:

1/ клопотання від 27.11.2014р. про продовження розгляду справи на 15 днів у порядку передбаченому ст. 69 ГПК України, яке судом відхилено за відсутності виняткових обставин, з урахуванням особливостей розгляду даного спору, що було б підставою для продовження строку розгляду спору та з урахуванням того, що двомісячний строк закінчується 01.12.2014р. і сторони мають можливість надати суду необхідні для розгляду справи докази;

2/ клопотання від 28.11.2014р. про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням господарського суду м. Києва у справі №910/23666/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія-Центр" до Товариства з обмеженою відповідальність "ОТП Лізинг" про припинення дії, яка порушує право. В обґрунтування підстав зупинення провадження відповідач посилається на те, що рішення у даній справі залежить від результатів розгляду справи заявленої у клопотанні, оскільки суд дасть оцінку правомірності вимог позивача зазначених у рахунках-фактурах доданих до матеріалів справи (№25297 від 22.04.2014р. на суму 36765,03 грн., №26547 від 21.05.2014р. на суму 38107,20 грн., №28354 від 23.06.2014. на суму 38386,50 грн.), в яких суми лізингових платежів відкориговані відповідно до п. 5.5.2 фінансового лізингу №237-L від 20.07.2011р. до курсу іноземної валюти, не зважаючи на відсутність імпортної складової в структурі лізингових платежів, що є односторонньою зміною Лізингодавцем ціни лізингу, що не відповідає приписам глав 54, 58 ЦК України, ч. 2 ст. 16 Закону України "Про фінансовий лізинг", ст.ст. 99, 117 Конституції України, ч. 2 ст. 198 ГК України, постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.1998р. №1998 "Про удосконалення порядку формування цін" та порушує майнові права та інтереси відповідача.

Представник позивача просить клопотання відхилити посилаючись на те, що відповідач сплату лізингових платежів зобов'язаний здійснювати згідно договору лізингу і графіку сплати лізингових платежів до яких не включені суми коригування винагороди, сплату таких чергових платежів відповідач не підтвердив, а тому відсутні підстави для зупинення провадження у справі, так як справи не є взаємопов'язаними.

Суд, розглянувши клопотання, відхиляє його, оскільки підставою для зупинення провадження у справі відповідно до ст. 79 ГПК України, п. 3.16 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" є неможливість суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом у іншій справі. Так як, предметом позову у справі №910/23666/14 є зобов'язання ТОВ "ОТП Лізинг" припинити коригування лізингових платежів на підставі пункту 5.5.2 Договору фінансового лізингу №237-L від 20.07.2011р., а тому встановлені обставини у цій справі не можуть вплинути на подання і оцінку доказів у справі яка розглядається, де предметом дослідження є лізингові платежі нараховані по даному договору за період з квітня по червень 2014р.

3/ клопотання від 28.11.2014р. про призначення фінансово-економічної експертизи на предмет правомірності зазначених сум у рахунках, які є підставою для дострокового розірвання договору фінансового лізингу, вважаючи що для їх розгляду необхідні спеціальні фінансово-економічних знання.

Суд, розглянувши клопотання, відхиляє його, оскільки згідно ст.41 ГПК України, п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23.03.2012р. "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Так як, відповідач не наводить фактів невідповідності виставлених сум у рахунках умовам договору, а тому відсутні підстави для проведення експертного дослідження таких.

В судовому засіданні з 28.11.2014р. по 01.12.2014р., на підставі ст. 77 ГПК України, оголошувалася перерва для надання можливості відповідачу надати докази розгляду довідки на підтвердження розрахунків між сторонами за період з 01.03.2014р. по 26.09.2014р. направленої позивачем на заміну акту звірки розрахунків, яку суд зобов'язав провести сторони.

В судовому засіданні 01.12.2014р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, які просить задовольнити та врахувати, що незалежно від того чи є договір розірваним в порядку чинного законодавства, це не позбавляє його права на звернення до суду з такою вимогою. Крім того, підставою для звернення з вимогою про розірвання договору є відмова відповідача від одержання кореспонденції направленої на його адресу, в тому числі і повідомлення про розірвання договору та повернення техніки.

Представник відповідача підтвердив заявлені ним заперечення щодо позовних вимог, просить в позові відмовити.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши в процесі розгляду спору учасників судового процесу, встановив:

- між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ" в особі генерального директора Павлушина А.В., що діяв на підставі статуту та комерційного директора Пономарьової Я.М., що діяла на підставі довіреності від 14.07.2010р. (далі - Лізингодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мрія - Лізинг", в особі Верлі В.М., який діяв на підставі довіреності від 02.08.2010р. (далі - Лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу №237-L, відповідно якого сторони взяли на себе зобов'язання:

- Лізингодавець на підставі договору купівлі-продажу зобов'язується набути у власність Лізингодавця і передати на умовах фінансового лізингу у тимчасове володіння та користування майно зазначене у специфікації до договору - Напівпричіп Bodex в кількості 8 штук, а Лізингоодержувач зобов'язується прийняти предмет лізингу, експлуатувати його на території України та сплачувати лізингові платежі та інші платежі згідно з умовами договору (п. 1.1 умов договору фінансового лізингу);

- строк користування Лізингоодержувачем предмету лізингу складається з періодів (місяців) лізингу згідно з графіком сплати лізингових платежів (додаток №2 договору) та починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі предмета лізингу (п. 1.2 умов фінансового договору);

- загальна вартість Предметів лізингу на момент укладення договору зазначається в Специфікації та складає 3027925,68 грн. (Додаток 1, п. 1.7 умов фінансового договору);

- приймання Лізингоодержувачем Предмета лізингу в лізинг оформляється шляхом складання Акту приймання-передачі, який підтверджує якість, комплектність, справність, належний стан Предмета лізингу і відповідність Предмета лізингу техніко-економічним показникам та підписується повноважними представниками сторін і скріплюється печатками сторін (п. 2.1 умов договору фінансового лізингу);

- Лізингоодержувач сплачує Лізингодавцю лізингові платежі які складаються з першого лізингового платежу (авансового лізингового платежу, який включає 603665,14 грн. - відшкодування частини вартості предмета лізингу, 19394,08 грн. - комісія за організацію, плата платежу до 22.07.2011р.), а також чергових лізингових платежів (кожен платіж включає: суму, яка відшкодовує (компенсує) частину вартості предмета лізингу з ПДВ та винагороду Лізингодавця, яка є змінною і розрахована за ставкою ЛІБОР на період 1 місяць для долара США- 0,27% без ПДВ, які сплачуються в період з 25.07.2011р. по 25.07.2016р. та не пізніше дати зазначеної для щомісячного платежу) (п.п. 5.1- 5.5.1 умов договору, додаток №2 до договору);

- у зв'язку із залученням Лізингодавцем кредитних коштів для придбання предмету лізингу, сторони погодили коригування винагороди за формулою зазначеною в п. 5.5.2 договору. Лізингодавець направляє Лізингоодержувачу рахунки щодо сплати лізингових платежів, які сплачуються у національній валюті, шляхом надсилання їх факсом, на адресу електронної пошти, поштовим відправленням, неотримання яких не звільняє останнього від обов'язку сплачувати лізингові платежі згідно умов договору. Одержані суми лізингових платежів зараховуються в порядку черговості: погашення неустойки (пені,штрафи); сплата прострочених платежів; погашення прострочених лізингових платежів починаючи з суми найдавнішої несплати; сплата поточних платежів, при цьому Лізингодавець має право змінювати порядок погашення заборгованості (п. 5.5.2, 5.10, 5.14 умов договору );

- несплата Лізингоодержувачем лізингових (інших) платежів або сплати їх з простроченням більше 30 (тридцяти) календарних днів з дня настання строку платежу, є однією із підстав, яка надає право Лізингодавцю розірвати договір та вимагати погашення всієї заборгованості по будь-яких платежах за договором та повернення предмета лізингу (п.п. 6.1.1, "а" п. 6.2, 11.1 умов договору фінансового лізингу);

- у разі дострокового припинення дії договору та прийняття Лізингодавцем рішення про повернення або вилучення Предмета лізингу, Лізингоодержувач зобов'язується повернути предмет лізингу в придатному для експлуатації стані, протягом 10 (десяти) робочих днів з дня припинення (розірвання) договору будь-яким чином (п.п. 1.3, 11.1 умов договору);

- порядок дострокового розірвання договору передбачено шляхом направлення рекомендованою кореспонденцією або цінним листом письмового повідомлення Лізингоодержувачу, із зазначенням дати, з якої договір вважається розірваним, при цьому доказом надіслання повідомлення є повідомлення про відправлення та отримання кореспонденції, відмітка поштової служби про відмову від прийняття рекомендованого чи цінного листа або закінчення терміну зберігання. Лізингоодержувач має право викупити предмет лізингу або продовжити користуватися ним, якщо протягом 10 робочих днів, з моменту отримання письмового повідомлення про вилучення техніки, усуне допущені порушення (п.п. 6.5, 11.4, 13.4 договору).

Між тими ж сторонами укладено: - 31.08.2011р. Додаткову угоду №1 до договору фінансового лізингу, якою сторони домовились про додаткове зобов'язання Лізингоодержувача сплачувати Лізингодавцю щорічно комісію у сумі та згідно графіку встановлених п.1.1 додаткової угоди; - 31.08.2011р. Додаткову угоду№2 до договору фінансового лізингу, якою сторони внесли змінили графік лізингових платежів , а саме період сплати платежів з 25.09.2011р. -25.08.2016р.),суми відшкодування вартості предмету лізингу, суми винагороди; - 14.04.2014р. Додаткову угоду №3 до договору фінансового лізингу, якою сторони змінили графік платежів,а саме суми чергових платежі , при цьому дати та період їх внесення не змінилися.

На виконання умов договору фінансового лізингу Лізингодавець передав, а Лізингоодержувач прийняв, на праві володіння та користування, напівпричіпи-самоскиди Bodex KIS 3W-S, 2011 року випуску, у кількості 8 штук, шасі: SU90333GHBSBU1457, SU90333GHBSBU1472, SU90333GHBSBU1473, SU90333GHBSBU1478, SU90333GHBSBU1477, SU90333GHBSBU1476, SU90333GHBSBU1474, SU90333GHBSBU1475, загальною вартістю - 3043200,00 грн., в стані та комплектності відповідно до специфікації, що підтверджується Актом приймання-передачі від 31.08.2011р., який підписаний представниками сторін без заперечень,підписи яких скріплені печатками.

Лізингодавцем надіслано 05.08.2014р. на адресу відповідача, зазначену в договорі та яка відповідає даним ЄДРПОУ (Тернопільська область, Гусятинський район, с.Васильківці , вул. Незалежності, 68а), письмове повідомлення №2424/08 від 01.08.2014р. про розірвання з 10.08.2014р. договору фінансового лізингу №237-L та вимогою повернути Предмет лізингу протягом 10 робочих днів з дня припинення (розірвання) Договору, у зв'язку з порушенням грошових зобов'язань, а саме не оплатою лізингових платежів по рахунках: №25297 від 22.04.2014р. на суму 36765,03грн., №26547 від 21.05.2014р. на суму 38107,20 грн., №28354 від 23.06.2014. на суму 38386,50 грн., які долучив до повідомлення.

Зазначене повідомлення повернуто позивачу поштовим відділенням 17.09.2014р., без вручення адресату по причині "за закінченням терміну зберігання", що підтверджується оригіналами кореспонденції.

Неодержання відповідачем кореспонденції та не проведення платежів по рахунках, стало підставою для звернення позивача з позовом.

Суд, керуючись ст. 43 ГПК України, давши оцінку поданим доказам та наведеним учасниками судового процесу доводам, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

При цьому суд виходив з наступного:

- відносини лізингу регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК) (§ 6 гл. 58), Господарського кодексу України (далі - ГК) (ст. 292) та Законом України «Про фінансовий лізинг» (далі - Закон про лізинг).

Відповідно до ч. 1 ст. 292 ГК лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів». Залежно від особливостей здійснення лізингових операцій лізинг може бути двох видів - фінансовий чи оперативний,правове регулювання яких здійснюється відповідно до ГК та інших законів (ч.2,7ст.292 ГК ).

Згідно ст. 806 ЦК за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду), про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом (ч.2 ст.806 ЦК).

Отже, норми ЦК та ГК передбачають правове регулювання відносин лізингу (за окремими видами та формами) спеціальними законами.

Цивільно-правові відносини,що виникають із непрямого договору фінансового лізингу регулюються спеціальним законом - Законом про лізинг,згідно з ч. 2 ст. 1 якого за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі) та положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються Законом про лізинг.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом ч.2 ст.651 ЦК).

Відповідно до п. п. 3, 4 ст. 10 Закону про лізинг, Лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу у випадках, передбачених договором лізингу або законом, або вимагати розірвання договору та повернення предмета лізингу у передбачених законом та договором випадках.

Таким випадком згідно ч.2ст.7 Закону про лізинг, п.п.6.1.1, 6.1 договору фінансового лізингу є несплата лізингового платежу частково або у повному обсязі та прострочення такої сплати більше 30 календарних днів з дня настання строку платежу та надає право позивачу розірвати договір та вимагати повернення Предмета лізингу.

Матеріалами справи підтверджено, а саме: довідкою від 11.11.2014р. №031/2-1771 про рух коштів по рахунку №4444 відкритому позивачу у ПАТ "ОТП Банк", по якому здійснювалися розрахунки по договору лізингу за період з 28.03.2014р. по 26.09.2014р., із даних якого випливає, що відповідачем не здійснено платежі по рахунках №25297 від 22.04.2014р. на суму 36765,03 грн., №26547 від 21.05.2014р. на суму 38107,20 грн.та №28354 від 23.06.2014. на суму 38386,50 грн., у зв'язку з чим сума заборгованості за період квітень - червень 2014р. складає 113258,73грн.; довідкою позивача підписаною генеральним директором та головним бухгалтером про здійснені розрахунки між сторонами в період з 18.11.2011р. по 23.07.2014р., дані яких відповідають даним про рух коштів по рахунку, підтверджена сума несплачених лізингових платежів на суму 248680,10грн.,з врахуванням липня 2014р.

Відповідач не надав суду доказів сплати лізингових платежів та не підтвердив доказами причини невиконання грошового зобов'язання по договору. Доводи відповідача про те, що сума в рахунках не відповідає дійсності, так як складова винагороди розрахована з порушенням законодавства, суд не приймає до уваги, оскільки станом на день прийняття рішення умови договору є чинними. Крім того, стверджуючи про неправомірність здійснених нарахувань винагороди у рахунках в порядку передбаченому п. 5.5.2 умов договору, відповідач не надав доказів сплати лізингових платежів у розмірі передбаченому погодженим сторонами графіком від 14.04.2014р. та не надав свого розрахунку щодо спірних нарахувань.

Також, відповідач не заперечує здійснення ним платежів за попередні періоди, які розраховувалися у такому ж порядку передбаченому договором та ст.16 Закону про лізинг, що і в спірних розрахунках.

При таких обставинах, позивач правомірно звернувся з вимогою про дострокове розірвання договору фінансового лізингу № 237-L від 20.07.2011р., тим самим захистив своє право передбачене Законом про лізинг та договором на дострокове розірвання договору враховуючи, що відповідач вважає такий чинним, оскільки не отримував повідомлення про його припинення .

При наявності спору, сторона має право на звернення до суду для його вирішення в порядку передбаченому законодавством і таке право не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами, які передбачають вирішення такого спору у позасудовому порядку (правова позиція викладена в рішенні Конституційного Суду України від 09.07.2002р. № 15-рп/2002).

Також, підлягає до задоволення вимога про повернення предмету лізингу яка є наслідком розірвання договору фінансового лізингу визначеного п.4 ч.1 ст.10 Закону про лізинг, яким передбачено право лізингодавця вимагати розірвання договору та повернення предмета лізингу у передбачених законом та договором випадках.

Позивачем доведено право на повернення предмету лізингу у разі порушення лізингоодержувачем грошових зобов'язань по сплаті лізингових платежів, що встановлено матеріалами справи і не спростовано відповідачем.

Судовий збір, покладається на відповідача згідно ст. 49 ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 43, 49,82, 84 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Розірвати договір фінансового лізингу №237-L від 20.07.2011р. укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" (вул. Жилянська, 43, м. Київ, ідентифікаційний код 35912126) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг" (вул. Незалежності, 68А, с. Васильківці Густинського району Тернопільської області, ідентифікаційний код 35855770).

3. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг" (вул. Незалежності, 68А, с. Васильківці Густинського району Тернопільської області, ідентифікаційний код 35855770) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" (вул. Жилянська, 43, м. Київ, ідентифікаційний код 35912126) предмети лізингу, а саме: напівпричіпи-самоскиди Bodex KIS 3W-S, 2011 року випуску, у кількості 8 штук, шасі: SU90333GHBSBU1457, SU90333GHBSBU1472, SU90333GHBSBU1473, SU90333GHBSBU1478, SU90333GHBSBU1477, SU90333GHBSBU1476, SU90333GHBSBU1474, SU90333GHBSBU1475, загальною вартістю 3043200,00 грн.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг" (вул. Незалежності, 68А, с. Васильківці Густинського району Тернопільської області, ідентифікаційний код 35855770) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" (вул. Жилянська, 43, м. Київ, ідентифікаційний код 35912126) - 60864 (шістдесят тисяч вісімсот шістдесят чотири) грн. 00 коп. судового збору.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня підписання рішення, через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено "16" грудня 2014р.

Cуддя М.С. Стадник