м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/21279/14 22.12.14

Господарський суд міста Києва у складі
головуючого судді Головіної К.І., при
секретарі судового засідання Мельник
Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Державного
підприємства "Національний палац
мистецтв "Україна"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Омега Кейтеринг"

про стягнення 66 364,22 грн.

за участю представників:

від позивача:Колінько І.В.- представник
за довіреністю № 04/01-13/361 від 21.008.2014 р.
від відповідача:не з'явився

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва
звернулось Державне
підприємство"Національний палац
мистецтв "Україна" з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Омега Кейтеринг" про
стягнення 66 364,22 грн.

Позов мотивовано тим, що відповідач
порушив умови договору № 08-11/13 від
08.11.2013 р. про надання послуг по
забезпеченню здійснення кетерингу
ресторанного обслуговування в частині
своєчасної оплати наданих послуг,
внаслідок чого у відповідача виникла
заборгованість в сумі 66 364,22 грн.

У позові ДП "Національний палац
мистецтв "Україна" просить суд стягнути
з ТОВ "Омега Кейтеринг"
заборгованість в сумі 66 364,22 грн., яка
складається з 54 360,00
грн. - основної заборгованості, 4 674,96
грн. - пені, інфляційної складової суми
боргу - 6 408,86 грн. та 920,40 грн. - 3 % річних.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, належним чином був
повідомлений про час та місце судового
засідання. Позиція відповідача з
приводу заявленого позову суду
невідома.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України суд
вважає за можливе розглянути справу
без участі представника відповідача за
наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні у справі
докази, суд прийшов до висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
08.11.2013 р. між Державним підприємством
"Національний палац мистецтв "Україна"
(виконавець) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Омега Кейтеринг"
(замовник) укладено договір про надання
послуг по забезпеченню здійснення
кетерингу ресторанного обслуговування
під час проведення видовищних заходів
у виконавця протягом дії даного
договору, а замовник зобов'язується
прийняти та оплачувати зазначені
послуги (п. 1.1 договору).

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2, 2.5 договору
вартість послуг становить 2 718,00 грн. за
одну годину надання послуг. Після
кожного видовищного заходу сторони
підписують акт приймання-передачі
наданих послуг. Одночасно зі зведеним
актом виконавець надає замовнику
рахунок-фактуру, який замовник
зобов'язаний сплатити протягом двох
банківських днів з дати його
виставлення.

Відповідно до п. 8.1 договору даний
договір набирає чинності з моменту
його укладення та діє до 31.12.2013 р., але у
будь-якому випадку до повного
виконання сторонами своїх зобов'язань.

У судовому засіданні встановлено, що на
виконання умов договору № 08-11/13 від
08.11.2013 р. позивач надав відповідачу
послуги по забезпеченню здійснення
кетерингу ресторанного
обслуговування, що підтверджується
рахунком-фактурою № РФ-0088 від 31.01.2014 р.
та актом здачі-прийняття робіт (надання
послуг) № ОУ-88 від 31.01.2014 р.

Разом з тим, відповідач у порушення
умов договору взяті на себе
зобов'язання щодо своєчасної оплати
отриманих послуг згідно з договором не
виконав, у зв'язку з чим у нього виникла
заборгованість у сумі 54 360,00 грн.

Відповідно до статті 901 Цивільного
кодексу України за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 903 Цивільного
кодексу України, якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки, та в
порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Зазначене також кореспондується зі
статтями 525, 526 Цивільного кодексу
України відповідно до яких
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами згідно ст. 629 ЦК України.

Наявність заборгованості у
відповідача у сумі 54 360,00 грн.
підтверджується матеріалами справи та
поясненнями представника позивача.

Оскільки доказів належної оплати
заборгованості суду не надано, позовні
вимоги в частині стягнення з
відповідача вказаної заборгованості
підлягають задоволенню.

Також позивач просить суд стягнути з
відповідача на свою користь пеню у сумі
4 674,96 грн. за період
прострочення з 05.02.2014 р по 04.08.2014 р.

Частиною 1 ст. 229 Господарського кодексу
України передбачено, що учасник
господарських відносин у разі
порушення ним грошового зобов'язання
не звільняється від відповідальності
через неможливість виконання і
зобов'язаний відшкодувати збитки,
завдані невиконанням зобов'язання, а
також сплатити штрафні санкції
відповідно до вимог, встановлених цим
Кодексом та іншими законами.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 4.2 договору замовник
сплачує виконавцю пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ за
кожен день прострочення виконання
грошового зобов'язання з оплати сум
вартості послуг, а також відшкодовує
всі збитки спричинені виконавцю
замовником.

Перерахувавши заявлену позивачем суму
пені відповідно до подвійної облікової
ставки Національного банку України та
вимог ст. 232 ГК України, суд вважає за
необхідне стягнути з відповідача за
несвоєчасне погашення заборгованості
пеню у сумі 4 674,96 грн. за період
прострочення з 05.02.2014 р по 04.08.2014 р.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача інфляційну складову суму
боргу - 6 408,86 грн. та 920,40 грн.
- 3 % річних за період з 05.02.2014 р по 29.08.2014
р.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивільного
кодексу України боржник, який порушив
зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані ним збитки.

Нормами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Зважаючи на вищенаведені норми
законодавства та умови укладеного
сторонами правочину, вимоги про
стягнення 3 % річних та інфляційної
складової боргу є такими, що заявлені
правомірно.

Провівши перерахунок заявленої до
стягнення матеріальних втрат, суд
дійшов висновку, що з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню
інфляційна складова боргу у сумі 6 408,86
грн. та 920,40 грн. - 3 % річних за період з
05.02.2014 р по 29.08.2014 р.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України витрати
по сплаті судового збору покладаються
на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.cт. 32 - 34, 49, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного
підприємства "Національний палац
мистецтв "Україна" до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Омега
Кейтеринг" про стягнення 66 364,22 грн.
задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Омега Кейтеринг" (01133,
м. Київ, вул. Щорса, буд. 36-В,
ідентифікаційний код 38958268) на користь
Державного підприємства "Національний
палац мистецтв "Україна" (03150, м. Київ,
вул.
Червоноармійська, 103, ідентифікаційний
код 02221461) заборгованість у сумі 54 360
(п'ятдесят чотири тисячі триста
шістдесят) грн. 00 коп., пені у сумі 4 674
(чотири тисячі шістсот сімдесят чотири)
грн. 96 коп., інфляційну складову боргу у
сумі 6 408 (шість тисяч чотириста вісім)
грн. 86 коп., 920 (дев'ятсот двадцять) грн. 40
коп. - 3 % річних.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Омега Кейтеринг" (01133,
м. Київ, вул. Щорса, буд. 36-В,
ідентифікаційний код 38958268) на користь
Державного підприємства "Національний
палац мистецтв "Україна" (03150, м. Київ,
вул. Червоноармійська, 103,
ідентифікаційний код 02221461) судовий
збір у сумі 1 827 (одну тисячу вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та
проголошено його вступну та
резолютивну частини в судовому
засіданні 22 грудня 2014 року.

Повний текст рішення підписаний 29
грудня 2014 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
через господарський суд міста Києва
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня підписання повного
тексту рішення.

Суддя
К.І.
Головіна