ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

23 грудня 2014 року Справа № 918/1582/14

Вищий господарський суд України у
складі: суддя Селіваненко В.П. -
головуючий, судді Бенедисюк І.М. і
Харченко В.М. (доповідач),

розглянувши матеріали касаційної
скарги фізичної особи-підприємця
Дроздюка Володимира Ананійовича, м.
Рівне

на постанову Рівненського
апеляційного господарського суду від
02.12.2014

зі справи № 918/1582/14

за позовом фізичної особи-підприємця
Дроздюка Володимира Ананійовича,
м.Рівне,

до відповідача-1 Державної податкової
інспекції у м. Рівне, м. Рівне,

відповідача-2 Пенсійного фонду м. Рівне,
м. Рівне,

про скасування та визнання недійсними
постанов та законів, зобов'язання
вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

13.12.2014 фізична особа-підприємець
Дроздюк Володимир Ананійович
звернувся до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою на
ухвалу господарського суду
Рівненської області від 10.11.2014 та
постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 02.12.2014 у справі
№918/1582/14.

23.12.2014 касаційна скарга такого ж змісту
надійшла до Вищого господарського суду
України з Верховної Ради України.

Вищий господарський суд України дійшов
висновку про необхідність повернення
цієї касаційної скарги з огляду на
таке.

Відповідно до частини першої статті 109
Господарського процесуального кодексу
України касаційна скарга подається до
Вищого господарського суду України
через апеляційний господарський суд,
який прийняв оскаржуване рішення чи
постанову.

Проте на порушення наведеного припису
закону позивач подав касаційну скаргу
безпосередньо до Вищого
господарського суду України.

Пунктом 2 частини першої статті 1113
Господарського процесуального кодексу
України передбачено, що касаційна
скарга не приймається до розгляду і
повертається судом, якщо скаргу
надіслано інакше, ніж через місцевий
або апеляційний господарський суд, що
прийняв рішення або постанову.

Відповідно до частини четвертої статті
111 Господарського процесуального
кодексу України до касаційної скарги
додаються докази сплати судового збору
і надсилання її копії іншій стороні у
справі.

Згідно частини першої статті 1111
Господарського процесуального кодексу
України передбачено, що особа, яка
подала касаційну скаргу, надсилає
іншій стороні у справі копії
касаційної скарги і доданих до неї
документів, які у цієї сторони
відсутні.

Згідно частини другої статті 36
Господарського процесуального кодексу
України письмові докази подаються в
оригіналі або в належним чином
засвідченій копії.

Додатки до касаційної скарги, як то:
відповідні довіреності, платіжні
документи, квитанції установ зв'язку,
подаються до господарського суду
тільки в оригіналі. Належним чином
засвідченою вважається копія
документу, яку, зокрема, засвідчила
установа або особа, відповідальна за
його видання.

Як вбачається з долучених до
касаційної скарги матеріалів, на
підтвердження факта направлення копії
скарги учасникам судового процесу,
позивачем подана копія списку
згрупованих поштових відправлень від
12.12.2014 № 301 ф. 103, яка не засвідчена
установою, що відповідальна за його
видання.

Наведене не дає можливості дійти до
певного висновку щодо належного
виконання позивачем вимог частини
четвертої статті 111 Господарського
процесуального кодексу України.

Що стосується документів про сплату
судового збору, позивачем не було
враховано наступне.

Відповідно до суті вимог, що
передбачені частиною четвертою статті
111 Господарського процесуального
кодексу України, платіжне доручення на
безготівкове перерахування судового
збору або квитанція установи банку про
прийняття платежу готівкою додаються
до позовної заяви (заяви, скарги) і
мають містити відомості про те, яка
саме позовна заява (заява, скарга, дія)
оплачується судовим збором. Відповідні
документи подаються до господарського
суду тільки в оригіналі. Копії, цих
документів, у тому числі виготовлені із
застосуванням технічних засобів
(фотокопії тощо), не можуть бути
належним доказом сплати судового
збору.

Позивачем не дотримано вказаних вимог,
оскільки до матеріалів касаційної
скарги додані копії квитанцій про
сплату судового збору від 28.11.2014 № 291 на
суму 609,00 грн. та від 08.12.2014 № 286 на суму
243,60грн., а не їх оригінали.

Пунктами 3, 4 частини першої статті 1113
Господарського процесуального кодексу
України визначено, що касаційна скарга
не приймається до розгляду і
повертається судом, якщо до скарги не
додано доказів надсилання її копії
іншій стороні (сторонам) у справі, та не
додано документів, що підтверджують
сплату судового збору у встановлених
порядку і розмірі.

Враховуючи викладене та керуючись
пунктами 2, 3 та 4 частини першої статті
1113 Господарського процесуального
кодексу України, Вищий господарський
суд України

УХВАЛИВ:

1.Касаційну скаргу на ухвалу
господарського суду Рівненської
області від 10.11.2014 та постанову
Рівненського апеляційного
господарського суду від 02.12.2014 у справі
№ 918/1582/14 у тому числі той її примірник,
що надійшов до Вищого господарського
суду України від Верховної Ради
України повернути фізичній
особі-підприємцю Дроздюку Володимиру
Ананійовичу.

2.Оригінал ухвали Вищого
господарського суду України від 23.12.2014
зі справи № 918/1582/14 направити до
господарського суду Рівненської
області для приєднання до матеріалів
справи.

Суддя
В. Селіваненко

Суддя
І. Бенедисюк

Суддя
В. Харченко