РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

"23" грудня 2014 р.
Справа №918/1100/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючий суддя
Гулова А.Г.

суддя
Маціщук А.В. ,

суддя
Петухов М.Г.

при секретарі судового засідання Яцюку
В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Рогаль В.М. - директора;
Прищепи О.С. - адвоката, договір від
01.07.2014р.

від Приватного підприємства фірми
"АЛРІ": не з`явився

від Служби автомобільних доріг у
Тернопільській області: Ющук А.С. -
представника за довіреністю від
07.05.2014р. №08-4/459

від третьої особи: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу апеляційну скаргу
Служби автомобільних доріг у
Тернопільській області, м.Тернопіль

на рішення господарського суду
Рівненської області від 24.09.2014р.

у справі №918/1100/14 (суддя Бережнюк В.В.)

за позовом Приватного підприємства
"Сам - Лев", м. Дубно

до:

- Приватного підприємства фірми "АЛРІ",
м.Рівне

- Служби автомобільних доріг у
Тернопільській області, м.Тернопіль

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Головного
управління державної казначейської
служби в Тернопільській області,
м.Тернопіль

про стягнення 342840,79грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Рівненської області від 24.09.2014р. у
справі №918/1100/14 частково задоволено
позов Приватного підприємства "Сам -
Лев" до Приватного підприємства фірми
"АЛРІ", Служби автомобільних доріг у
Тернопільській області про стягнення
342840,79грн. Стягнуто із Служби
автомобільних доріг у Тернопільській
області на користь позивача 289957,00грн.
основного боргу, 9720,51грн. - пені,
33460,04грн. - інфляційних втрат, 8703,24грн. - 3%
річних, 6856,82грн. - витрат по сплаті
судового збору та 6090,00грн. витрат на
оплату послуг адвоката. Відмовлено у
позові в частині стягнення з
Приватного підприємства фірми "АЛРІ" на
користь позивача 1000,00грн. основного
боргу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Служба автомобільних доріг у
Тернопільській області звернулася до
суду з апеляційною скаргою, в якій
просить оскаржене рішення скасувати і
прийняти нове, яким у задоволенні
позову відмовити.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник
зазначає, зокрема, наступне:

- територіальну підсудність справи у
даному випадку слід визначати за
місцезнаходженням відповідача (Служба
автомобільних доріг у Тернопільській
області), оскільки до нього пред`явлена
вимога про стягнення боргу за
договором №55 від 30.07.2012р., а договір
поруки №02/08-12 від 02.08.2012р. є похідним від
основного договору №55, однак у даній
справі визначення підсудності не
залежить від процесуального закону, а
визначено позивачем шляхом укладення
договору поруки, що не може бути
прийнято судом, а тому оскаржене
рішення винесене з порушенням правил
підсудності;

- судом не прийнято до уваги той факт, що
остаточна вартість виконаних робіт
узгоджена сторонами лише після
порушення провадження у справі - в
серпні 2014р., шляхом підписання акта
форми КБ-2в на суму 290957,00грн., оскільки
позивач в порушення п.9.2 договору №55
після часткової оплати у грудні 2013р.
виконаних робіт не надав Службі
автомобільних доріг акт форми КБ-2в на
залишкову суму, яка підлягала до
оплати, то висновок місцевого
господарського суду щодо
правомірності нарахування пені,
інфляційних втрат та 3% річних на суму
основного боргу з серпня 2013 року є
безпідставним;

- суд при прийнятті оскарженого рішення
безпідставно вийшов за межі позовних
вимог, прийнявши рішення, яким стягнув
зі Служби автомобільних доріг у
Тернопільській області на користь
позивача 6090,00грн. витрат на оплату
послуг адвоката, оскільки останнім
така вимога не ставилася.

В свою чергу, ППФ "Алрі" та третя особа
не скористалися правом подачі відзиву
на апеляційну скаргу, що, у
відповідності до ч.2 ст.96 ГПК України, не
перешкоджає перегляду рішення
місцевого господарського суду.

Представник Служби автомобільних
доріг у Тернопільській області у
судовому засіданні підтримала доводи
та вимоги апеляційної скарги, просить
суд рішення господарського суду
Рівненської області від 24 вересня 2014
року у справі №918/1100/14 скасувати і
прийняти нове, яким у задоволенні
позову відмовити.

Представник Приватного підприємства
"Сам - Лев" у письмовому відзиві від
24.11.2014р. та судовому засіданні
заперечив проти доводів та вимог
апеляційної скарги, вважаючи рішення
господарського суду Рівненської
області від 24.09.2014р. у даній справі
законним та обгрунтованим, просить
залишити його без змін, а апеляційну
скаргу - без задоволення.

Представники ППФ "Алрі" та третьої
особи в засідання суду не з'явилися.

Надіслані ППФ "Алрі" ухвали суду від
27.11.2014р. про прийняття апеляційної
скарги до провадження та ухвали від
25.11.2014р., від 09.12.2014р. про відкладення
розгляду справи, відповідно, на 09.12.2014р.,
23.12.2014р., повернуті підприємством
зв`язку на адресу суду з відміткою - "за
зазначеною адресою не значиться".

Згідно з абз.3 п.3.9.1. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" №18 від 26.12.2011р. у разі,
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Третій особі ухвала суду від 09.12.2014р.
про відкладення розгляду справи на
23.12.2014р. вручена 15.12.2014р., що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

Враховуючи норми ст.101 ГПК України
про межі перегляду справ в апеляційній
інстанції та той факт, що неявка в
засідання суду представника
відповідача та третьої особи, яким
ухвала суду про призначення
апеляційної скарги до розгляду на
23.12.2014р. надіслана у встановленому
порядку та своєчасно, не перешкоджає
перегляду справи, судова колегія
розглянула апеляційну скаргу за
відсутності представників ППФ "Алрі" та
третьої особи.

Заслухавши пояснення присутніх у
судовому засіданні представників
сторін, обговоривши доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
перевіривши повноту з'ясування та
доведеність всіх обставин, що мають
значення для справи, відповідність
висновків, викладених у рішенні
місцевого господарського суду,
обставинам справи, правильність
застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права при прийнятті
оскарженого рішення, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Як убачається з матеріалів справи,
30.07.2012 року Приватним підприємством
"Сам-Лев" (Підрядник) та Службою
автомобільних доріг в Тернопільській
області (Замовник) укладено Договір №55,
згідно з п.1.1. якого замовник доручає
підряднику і зобов'язується прийняти
та оплатити, керуючись умовами даного
договору виконання робіт з поточного
дрібного ремонту (ремонт пошкоджень,
руйнувань та деформації покриття
проїзної частини доріг (просідання,
колійність, вибоїни, тріщини, здимання
тощо)) автомобільної дороги місцевого
значення Шумськ-Білокриниця км 2+000-22+500
згідно з вимогами діючих
нормативно-правових актів, зокрема
«Технічних правил ремонту та утримання
автомобільних доріг загального
користування України», «Класифікації
робіт з ремонтів автомобільних доріг
загального користування», «Порядком
визначення вартості будівництва,
реконструкції, капітального та
поточного ремонтів автомобільних
доріг загального користування та
вимогам ДБН, а підрядник зобов'язується
на свій власний ризик виконати роботи,
доручені йому Замовником.

Відповідно до п.3.1 договору договірна
ціна робіт, що доручаються підряднику
по цьому договору складає 920 500,00 грн.,
з врахуванням ПДВ. Разом з тим,
сторонами підписано додаток до
договору "Договірна ціна", згідно якого
загальна вартість робіт складає 920
500,00 грн., у т.ч. вартість будівельних
робіт - 856 292,00 грн. та інші витрати в
сумі 64 208,00 грн.

Пунктом 9.2 договору встановлено, що
замовник здійснює розрахунки за
виконані роботи підрядником по мірі
надходження коштів на відповідний
казначейський рахунок замовника, при
відсутності затримки здійснення
видатків обслуговуючим банком, на
підставі Актів приймання виконаних
підрядних робіт (форма КБ-2в) та Довідок
про вартість виконаних підрядних робіт
(форма КБ-3).

Згідно з п.9.3 договору роботи
вважаються виконані, коли вони
прийняті замовником.

Замовник може здійснювати проміжні
платежі за виконані роботи після
підписання акта приймання виконаних
робіт (форма №КБ-2в) і довідки про
вартість виконаних робіт та витрат
(форма №КБ-3), складених у відповідності
з положенням чинних ДБН, ВБН, СОУ,
підписаних уповноваженими
представниками сторін (п.9.8 договору).

Приймання - передача закінчених робіт
здійснюється на основі акта прийому -
передачі відповідно до діючих норм та
правил(п.10.4. договору).

Відповідно до п.12.2 договору за
несвоєчасне або неналежне виконання
сторонами своїх зобов'язань за
договором, винна сторона сплачує пеню в
розмірі облікової ставки НБУ від суми
невиконаного або неналежним чином
виконаного зобов'язання за кожний день
прострочення.

Згідно з п.15.1 договору строком дії
договору є час, протягом якого сторони
будуть здійснювати свої права та
виконувати свої обов`язки відповідно
до договору.

Договір набуває чинності з моменту
його підписання і діє до повного
виконання зобов`язань сторонами (п.15.2
договору).

Даний договір підписаний сторонами та
містить відтиски їх печаток.

Разом з тим, судом встановлено, 02 серпня
2012 року Приватним підприємством фірмою
"АЛРІ", в особі директора Антонюка А.М.,
який діє на підставі статуту, надалі за
текстом "Поручитель", та Приватним
підприємством "Сам-Лев", в особі
директора Рогаль Валентини Миколаївни,
яка діє на підставі статуту, надалі за
текстом "Кредитор" укладено договір
поруки №02/08-12, згідно з п.1 якого
поручитель поручається перед
кредитором грошовою сумою у розмірі 1000
гривень, за виконання Службою
автомобільних доріг у Тернопільській
області, місцезнаходження: 46001,
м.Тернопіль, вул.О. Кульчицької, 8, , надалі за текстом
"Боржник" зобов'язань, що виникатимуть
між кредитором та боржником за
договором підряду від 30.07.2012р. №55, а
саме: за виконання зобов'язань по
оплаті вартості та прийняттю виконаних
кредитором робіт.

Згідно з п.2. договору поруки від 02.08.2012
року №02/08-12 у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники.

Відповідно до п.6 даного договору
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов`язання, а також
у разі зміни зобов`язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Даний договір вступає в силу з моменту
його підписання сторонами і діє до
моменту припинення поруки (п.8
договору).

Вказаний договір підписаний сторонами
та скріплений їх печатками.

У матеріалах справи міститься акт
приймання виконаних підрядних робіт на
суму 50000,00грн., який підписаний
представниками підрядника та
замовника 27.12.2013 року.

Разом з тим, у матеріалах справи
наявний підписаний представниками
підрядника та замовника акт приймання
виконаних підрядних робіт на суму
340957,00грн. Проте, у ньому не зазначено
період, за який він складений, дату його
підписання сторонами. Крім того, до
вказаного акту додано довідку про
вартість виконаних будівельних робіт
/та витрати/ на суму 340957,00грн., яка також
не містить вказаних вище реквізитів.

Судом встановлено, що вказаний акт
приймання виконаних підрядних робіт
на суму 340957,00грн. розщеплений, в
результаті чого сторонами складено акт
приймання виконаних підрядних робіт за
серпень 2012р. №2/55 на суму 50000,00грн., який
підписано представником ПП "Сам - Лев"
30.08.2012р., а представником Служби
автомобільних доріг у Тернопільській
області - 30.12.2013р. До вказаного акту
додано довідку про вартість виконаних
будівельних робіт /та витрати/ на суму
50000,00грн., яка також підписана
сторонами.

У грудні 2013 року Службою автомобільних
доріг у Тернопільській області
частково оплачено виконані у серпні 2012
року роботи за договором №55 від 30.07.2012р.
на загальну суму 100000,00грн., а саме
згідно з актом форми КБ-2в №1/55 від
27.12.2013р. на суму 50000,00грн. та актом форми
КБ-2в від 30.12.2013р. на на суму 50000,00грн., що
підтверджується наявними у матеріалах
справи банківськими виписками по
рахунку позивача.

07.06.2013 року позивач надіслав на адресу
Служби автомобільних доріг у
Тернопільській області вимогу №8 про
сплату заборгованості у розмірі
340957,00грн., що підтверджується копією
поштової квитанції про відправлення
зазначеної вимоги останньому.

02.07.2013 року позивач повторно звернувся
до Служби автомобільних доріг у
Тернопільській області з вимогою про
сплату заборгованості у розмірі
340957,00грн..

Як зазначалося вище відповідачем
сплачено 100000,00грн. 27.12.2013р. та 30.12.2013р., на
підставі актів приймання виконаних
робіт, відповідно, від 27.12.2013р., 30.12.2013р.

За наведених обставин, позивач,
посилаючись, зокрема, на ч.1 ст.193, ч.3
ст.343 ГК України, ст.ст.526, 530, 625, 626, 629, ч.1
ст.837 ЦК України, ст.3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов`язань",
23.07.2014р. звернувся з позовом до суду про
стягнення з ППФ "Алрі" на його користь
1000,00грн. та з Служби автомобільних
доріг у Тернопільській області на його
користь 400758,28грн. у тому числі: 339957,00грн.
основного боргу, 11391,98грн. пені, 39210,02грн.
інфляційних втрат та 10199,28грн. 3% річних.

28.07.2014р. позивач звернувся до суду із
заявою про зменшення позовних вимог, в
якій просив суд стягнути з ПП "Алрі" на
його користь 1000,00грн., а з Служби
автомобільних доріг у Тернопільській
області - 341840,79грн. у тому числі:
289957,00грн. основного боргу, 9720,51грн. пені,
нарахованої за період з 10.07.2013р. по
10.01.2014р., 33460,04грн. інфляційних втрат,
нарахованих за період з серпня 2013р. по
червень 2014р. та 8703,24грн. 3% річних,
нарахованих за період з 10.07.2013р. по
08.07.2014р.

Судом встановлено, обсяги виконаних
підрядних робіт та остаточну їх
вартість сторонами узгоджено шляхом
підписання акта форми КБ-2в на суму
290957,00грн. Згідно пояснень позивача,
підписаний його представником акт у
грудні 2013 року було надано на підпис
відповідачу, проте, як вказує
відповідач, акт підписано ним у серпні
2014 року та додано до матеріалів справи.

Як зазначалося вище, рішенням
господарського суду Рівненської
області від 24.09.2014р. у справі №918/1100/14
позов задоволено частково.

Колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду
погоджується з висновком суду першої
інстанції в частині стягнення зі
Служби автомобільних доріг у
Тернопільській області суми основного
боргу у розмірі 289957,00грн., відмови у
стягненні з ППФ "Алрі" на користь
позивача 1000,00грн. та вважає, що рішення
підлягає скасуванню у частині
задоволення позовних вимог про
стягнення зі Служби автомобільних
доріг у Тернопільській області 9720,51грн.
- пені, 8703,24грн - 3 % річних, 33460,04грн. -
інфляційних втрат, з прийняттям нового
рішення - про відмову у позові в
зазначеній частині, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу
України та ст.174 Господарського кодексу
України. господарські зобов'язання
можуть виникати, зокрема, з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

Судом встановлено, що правовідносини
між позивачем та Службою автомобільних
доріг у Тернопільській області виникли
на підставі укладеного ними договору
№55 від 30.07.2012р., який за своєю правовою
природою є договором підряду.

Згідно з ч.1 ст.837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Статтею 843 ЦК України передбачено, що у
договорі підряду визначається ціна
роботи або способи її визначення. Якщо
у договорі підряду не встановлено ціну
роботи або способи її визначення, ціна
встановлюється за рішенням суду на
основі цін, що звичайно застосовуються
за аналогічні роботи з урахуванням
необхідних витрат, визначених
сторонами. Ціна роботи у договорі
підряду включає відшкодування витрат
підрядника та плату за виконану ним
роботу.

Відповідно до ст.846 ЦК України строки
виконання роботи або її окремих етапів
встановлюються у договорі підряду.
Якщо у договорі підряду не встановлені
строки виконання роботи, підрядник
зобов'язаний виконати роботу, а
замовник має право вимагати її
виконання у розумні строки, відповідно
до суті зобов'язання, характеру та
обсягів роботи та звичаїв ділового
обороту.

За статтею 853 ЦК України замовник
зобов'язаний прийняти роботу, виконану
підрядником відповідно до договору
підряду, оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові. Якщо
замовник не зробить такої заяви, він
втрачає право у подальшому посилатися
на ці відступи від умов договору або
недоліки у виконаній роботі. Замовник,
який прийняв роботу без перевірки,
позбавляється права посилатися на
недоліки роботи, які могли бути
встановлені при звичайному способі її
прийняття (явні недоліки). Якщо після
прийняття роботи замовник виявив
відступи від умов договору підряду або
інші недоліки, які не могли бути
встановлені при звичайному способі її
прийняття (приховані недоліки), у тому
числі такі, що були умисно приховані
підрядником, він зобов'язаний негайно
повідомити про це підрядника.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
визначено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Підставою звернення позивача з позовом
у даній справі до суду є акт приймання
виконаних підрядних робіт на суму 340
957,00грн.

Проте, судом встановлено, що вказаний
акт на суму 340 957,00грн., як і довідка про
вартість виконаних будівельних робіт
/та витрат/, не містять обов`язкових
реквізитів, зокрема, періоду за який їх
складено, дати їх підписання сторонами,
а тому розцінюється судовою колегією
як попередній акт, який, згідно п.п.9.2, 9.3
договору, не є підставою для проведення
розрахунків.

Як зазначалося вище, вказаний акт
приймання виконаних підрядних робіт на
суму 340 957,00грн. розщеплено, у
результаті чого, частина зазначених у
ньому виконаних у 2012р. підрядних робіт
на суму 50000,00грн. прийнята відповідачем
згідно акта приймання виконаних
підрядних робіт за серпень 2012р. №2/55 від
30.12.2013р., який оплачений замовником.

З пояснень присутніх у судовому
засіданні представників сторін судом
встановлено, що лише у серпні 2014 року
замовником остаточно узгоджено обсяги
та вартість виконаних у 2012 році
підрядних робіт, у результаті чого ним
підписано наданий позивачем акт форми
КБ-2в, згідно якого відповідачем
прийнято решту виконаних позивачем
робіт вартістю 290957,00грн., у зв`язку з чим
заборгованість Служби автомобільних
доріг у Тернопільській області перед
позивачем складає 290957,00грн.

З урахуванням наведених обставин, п.9.2.
договору від 30.07.2012р. №55, ст.837 ЦК
України та у зв`язку з відсутністю у
матеріалах справи доказів подальшого
виконання підрядникомм робіт, колегія
суддів дійшла висновку, що до стягнення
зі Служби автомобільних доріг у
Тернопільській області на користь
позивача підлягає сума боргу у межах
заявленої суми - у розмірі 289957,00грн.,
оскільки остання підтверджена
належними та допустимими доказами, які
наявні у матеріалах справи.

Щодо позовних вимог про стягнення з
відповідача 9720,51грн. пені, 8703,24грн. 3 %
річних, 33460,04грн. інфляційних втрат,
колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 546 ЦК України передбачено
забезпечення зобов'язання неустойкою,
порукою, гарантією, заставою,
притриманням, завдатком.

Згідно з ч.1 ст.549 цього ж кодексу,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

При цьому, сторонами у договорі №55 від
30.07.2012р. передбачено, що за несвоєчасне
або неналежне виконання стороанми
своїх зобов`язань за договором, винна
сторона сплачує пеню у розмірі
облікової ставки НБУ від суми
невиконаного або неналежним чином
виконаного зобов`язання за кожний день
прострочення (п.12.2 договору).

Разом з тим, згідно з ч.2 ст.625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

За прострочення виконання грошового
зобов'язання позивачем нараховано
9720,51грн. - пені, нарахованої за період з
10.07.2013р. по 10.01.2014р., 8703,24грн - 3 % річних,
нарахованих за період з 10.07.2013р. по
08.07.2014р. та 33460,04грн. - інфляційних втрат,
нарахованих за період з серпня 2013 року
по червень 2014 року.

В силу ст.33 ГПК України позивач має
довести обставини, на які він
посилається як на підставу своїх вимог,
тобто позивач має довести період
прострочення грошових зобов'язань.

Проте, як зазначалося вище, оскільки
сторонами лише у серпні 2014 року
остаточно узгоджено обсяги та вартість
виконаних у 2012 році підрядних робіт,
виконання яких оформлено актом
приймання виконаних будівельних робіт
на суму 290957,00грн., колегія суддів дійшла
висновку, що позивачем не доведено
період прострострочення відповідачем
грошових зобов`язань, за який ним
нараховано пеню, річні та інфляційні
втрати.

Наведене вище не враховано місцевим
господарським судом при прийнятті
рішення, вимога про стягнення пені, 3%
річних та інфляційних втрат
безпідставно задоволена місцевим
господарським судом, а тому рішення
підлягає скасуванню у цій частині.

Судова колегія, враховуючи норми ч.4
ст.559 ЦК України, умови договору підряду
від 30.07.2012р. №55 (п.п.9.1, 9.2, 9.3, 9.8 договору),
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відмову в позові про
стягнення з ППФ "Алрі" 1000,00грн. боргу на
підставі договору поруки від 02.08.2012р.,
оскільки позивач не пред`явив позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки..

З урахуванням наведеного, судова
колегія вважає, що рішення
господарського суду Рівненської
області від 24.09.2014р. у справі №918/1100/14
слід скасувати у частині стягнення
пені у сумі 9720грн. 51коп., інфляційних
втрат у сумі 33460 грн. 04 коп. та 3% річних у
сумі 8703 грн. 24 коп. та прийнняти у цій
частині нове рішення - про відмову у
позові. У решті рішення слід залишити
без змін, як таке, що відповідає нормам
чинного законодавства, матеріалам
справи.

Згідно зі ст.49 ГПК України судові
витрати покладаються на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49 101, 103 - 105
Господарського процесуального кодексу
України, Рівненський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Служби
автомобільних доріг у Тернопільській
області задоволити частково.

2. Рішення господарського суду
Рівненської області від 24 вересня 2014
року у справі №918/1100/14 скасувати в
частині задоволення позову щодо
стягнення 9720,51грн. пені, 8703,24грн. 3%
річних та 33460,04грн. інфляційних втрат,
прийнявши у цій частині нове рішення -
про відмову у позові, та змінити в
частині розподілу судових витрат.

У решті рішення залишити без змін.

Пункт другий резолютивної частини
рішення викласти у наступній редакції:

"Стягнути зі Служби автомобільних
доріг у Тернопільській області (46001,
м.Тернопіль, вул.О. Кульчицької, 8, ) на користь Приватного
підприємства "Сам - Лев" (35600, м.Дубно,
вул.Лисенка, 21, ) 289 957грн.
00 коп. основного боргу, 5150грн. 60 коп.
витрат на оплату послуг адвоката та 5799
грн. 44 коп. витрат по сплаті судового
збору.

У стягненні 9720,51грн. пені, 8703,24грн. 3%
річних та 33460,04грн. інфляційних втрат
відмовити."

3. Стягнути з Приватного підприємства
"Сам - Лев" (35600, м.Дубно, вул.Лисенка, 21,
) на користь Служби
автомобільних доріг у Тернопільській
області (46001, м.Тернопіль, вул.О.
Кульчицької, 8, ) 518 грн.
83коп. витрат по сплаті судового збору
за подання апеляційної скарги.

4. Видачу наказів на виконання цієї
постанови доручити господарському
суду Рівненської області.

5. Справу № 918/1100/14 повернути до
господарського суду Рівненської
області.

Головуючий суддя
Гулова А.Г.

Суддя
Маціщук А.В.

Суддя
Петухов М.Г.