ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" грудня 2014 р.Справа № 924/1801/14

Господарський суд Хмельницької
області у складі судді Мухи М.Є.,
розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з додатковою
відповідальністю "Завод "Адвіс" м.
Хмельницький

до Публічного акціонерного товариства
"Дельта Банк" м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача ОСОБА_1, приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу м. Київ

про визнання виконавчого напису
нотаріуса №1976 від 26.03.09р. таким, що не
підлягає виконанню

Представники сторін:

позивача Мельник О.Д. - за
довіреністю від 19.11.12р.

відповідача Антонюк І.В. - за
довіреністю від 15.09.10р.

третьої особи не з'явився

В судовому засіданні відповідно до ч.2
ст85 ГПК України проголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач звернувся з позовом
до суду про визнання виконавчого
напису нотаріуса таким, що не підлягає
виконанню, вчиненого 26.03.09р. приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_1,
обґрунтовуючи позовні вимоги наявними
в матеріалах справи доказами.

Крім того, позивачем подано заяву про
забезпечення позову шляхом зупинення
стягнення на підставі виконавчого
напису, який вчинено 26.03.2009р. приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_1,
реєстровий номер 1976.

Розглядаючи дану заяву судом
враховується наступне. Відповідно до
ст. 66 ГПК України господарський суд за
заявою сторони, прокурора чи його
заступника, який подав позов, або з
своєї ініціативи має право вжити
заходів до забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається в
будь-якій стадії провадження у справі,
якщо невжиття таких заходів може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення господарського суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 ГПК України
позов забезпечується: накладанням
арешту на майно або грошові суми, що
належать відповідачеві; забороною
відповідачеві вчиняти певні дії;
забороною іншим особам вчиняти дії, що
стосуються предмета спору; зупиненням
стягнення на підставі виконавчого
документа або іншого документа, за яким
стягнення здійснюється у безспірному
порядку.

Особа, яка подала заяву про
забезпечення позову, повинна
обґрунтувати причини звернення із
заявою про забезпечення позову. З цією
метою та з урахуванням загальних вимог,
передбачених статтею 33 ГПК,
обов'язковим є подання доказів
наявності фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного
заходу до забезпечення позову (п.1
Постанови Пленуму ВГСУ № 16 від 26.12.11р.).

Керуючись наведеними нормами
процесуального законодавства та
враховуючи положення зазначеної вище
постанови, при вирішенні питання про
забезпечення позову судом здійснено
оцінку обґрунтованості доводів
позивача щодо необхідності вжиття
заходів забезпечення позову з
урахуванням розумності,
обґрунтованості і адекватності вимог
заявника щодо забезпечення позову;
забезпечення збалансованості
інтересів сторін; наявності зв'язку між
конкретним заходом до забезпечення
позову і предметом позовної вимоги,
зокрема, чи спроможний такий захід
забезпечити фактичне виконання
судового рішення в разі задоволення
позову; імовірності утруднення
виконання або невиконання рішення
господарського суду в разі невжиття
таких заходів; запобігання порушенню у
зв'язку із вжиттям таких заходів прав
та охоронюваних законом інтересів
осіб, що не є учасниками даного
судового процесу.

Враховуючи викладене, позивачем не
надано суду доказів яким чином
невжиття заходів забезпечення позову,
може утруднити, або зробити неможливим
в подальшому виконання судового
рішення в даній судовій справі, а тому
заява про вжиття заходів до
забезпечення позову задоволенню не
підлягає.

Представник позивача в судовому
засіданні наполягав на задоволенні
позовних вимог. В поданому додатковому
письмовому поясненні на заперечення
відповідача, позивач вважає що у
запереченнях на позовну заяву
відповідач в обґрунтування своїх
висновків не наводить посилань на
відповідні норми права, які
передбачають можливість існування
зобов'язання, як основного, так і
забезпечувального, після ліквідації
боржника - юридичної особи. В той же час,
наведені висновки відповідача на думку
позивача суперечать приписам ч.5 ст. 3
Закону України "Про іпотеку" відповідно
до якої, іпотека має похідний характер
від основного зобов'язання і є дійсною
до припинення основного зобов'язання
або до закінчення строку дії
іпотечного договору. А також вимогам
п.1 ч.1 ст. 593 Цивільного кодексу України
і абз.2 ч. 1ст.17 Закону України "Про
іпотеку", якими передбачено, що
іпотека, як вид застави, припиняється в
разі припинення основного
зобов'язання. Спростовуючи твердження
відповідача, позивач повідомляє, що, на
його переконання, не має значення, коли
виникло право вимоги щодо стягнення з
позивача заборгованості, реалізація
якого відбувається шляхом вчинення
виконавчого напису нотаріуса про
звернення стягнення на майно (до
порушення справи про банкрутство ТОВ
"Меблева фабрика "Маршал" чи після
такого порушення). Вирішальне значення
має та обставина, що зобов'язання, як
основне так і забезпечувальне,
припинилось внаслідок ліквідації
боржника - ТОВ "Меблева фабрика "Маршал",
а тому стягнення за виконавчим написом
нотаріуса не може відбуватися,
оскільки він виданий з метою виконання
зобов'язання, яке в силу приписів
Цивільного кодексу України перестало
існувати. Позивач повідомляє суд, що
предметом спору у вказаній судовій
справі є визначення правомірності
виконавчого напису нотаріуса на час
розгляду справи, а не правові наслідки
такого спору (можливість чи
неможливість відповідача набути право
власності на майно іпотекодавця
(Позивача). Крім того, зобов'язання
іпотекодавця (Позивача) уже
припинилось в силу вказаних у позовній
заяві причин та відповідно до вимог
закону, відтак, набуття відповідачем
права власності на майно позивача
після припинення зобов'язання
останнього перед відповідачем буде
неправомірним на думку позивача.

Позивач вважає, що твердження
відповідача про фактичне задоволення
ним своїх вимог шляхом вчинення
виконавчого напису позивач не є
обґрунтованим, оскільки задоволення
вимог відповідача може настати лише
шляхом погашення заборгованості, яка
виникла із кредитного договору або
набуття права власності на належне
позивачу майно, яке є предметом
іпотеки. При цьому, як зазначає
відповідач, ним, як іпотекодержателем,
здійснюються заходи, спрямовані на
реалізацію прав, визначених Законом
України "Про іпотеку" щодо набуття
права власності на належне позивачу
майно. Отже, позивач вважає що
відповідач може набути права власності
на іпотечне майно після оформлення
документів, і державної реєстрації
такого права. Лише набуття права
власності на майно позивача може бути
свідченням фактичного задоволення
вимоги відповідача, що виникли із
кредитного договору.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечує, в поданому письмовому
відзиві на позов відповідач зазначає
що виконавчий напис посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_1,
яким запропоновано звернути стягнення
на предмет іпотеки, було вчинено 26.03.09р.,
а постанова Господарського суду
Хмельницької області про визнання
банкрутом ТОВ "Меблева фабрика "Маршал"
була винесена 11.05.2011р., тобто наявна
кредитна заборгованість за кредитним
договором № 2/КВ-07 від 26.01.2007р. виникла
набагато раніше визнання основного
боржника банкрутом та розпочатої
процедури ліквідації. Отже, відповідач
вважає що подія повернення кредиту
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки настала значно раніше, ніж
визнання боржника за основним
зобов'язанням банкрутом, тому
Відповідач вважає, що вище наведені
події ніяк не перетинаються між собою,
і має повне законне право на повернення
кредиту шляхом звернення стягнення на
предмет іпотеки. Також відповідач
звертає увагу суду, що відповідно до
п.4.6. Договору Іпотеки, у випадку
звернення стягнення на предмет іпотеки
на підставі рішення суду чи
виконавчого напису нотаріуса
реалізація предмету іпотеки
здійснюється шляхом продажу предмета
іпотеки на прилюдних торгах у межах
процедури виконавчого провадження. У
разі, якщо прилюдні торги оголошені
такими, що не відбулися,
Іпотекодержатель має право придбати
предмет іпотеки за початковою ціною
шляхом заліку своїх забезпечених вимог
за Основним зобов'язанням в рахунок
ціни предмета іпотеки. Оскільки
прилюдні торги з реалізації предметі
іпотеки оголошені такими, що не
відбулися 09.10.2014р., а Відповідач виявив
бажання придбати майно за початковою
ціною шляхом заліку своїх забезпечених
вимог за основним зобов'язанням в
рахунок ціни майна до моменту
припинення основного боржника, тому
вважає, що визнання виконавчого напису
нотаріуса таким, що не підлягає
виконанню, позбавить Банк його
законного права на задоволення своїх
вимог шляхом остаточного завершення
процедури реалізації в рамках
виконавчого провадження та при
вчиненні виконавчого напису АТ "Дельта
Банк" фактично задовольнив свої вимоги
щодо стягнення боргу з ТОВ "Меблева
фабрика "Маршал" за кредитним договором
№ 2/КВ-07 від 26.01.2007р. в рахунок
заставленого ТДВ "Завод "Адвіс " як
майнового поручителя, нерухомого
майна. Таким чином на думку відповідача
вказаний виконавчий напис передбачив
обов'язок ТДВ "Завод "АДВІС", як
майнового поручителя, погасити борг
іншої особи (ТОВ "Меблева фабрика
"Маршал") перед АТ "Дельта Банк", а
подальше виключення ТОВ "Меблева
фабрика "Маршал" з реєстру юридичних
осіб не має правового значення та не
впливає на обов'язок ТДВ "Завод "АДВІС"
як поручителя, погасити заборгованість
перед Відповідачем, а також не свідчить
про погашення боргу перед АТ "Дельта
Банк", оскільки задоволення вимог щодо
погашення боргу було передбачене
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки, а не з банкрутством ТОВ
"Меблева фабрика "Маршал". На підставі
викладено вище, відповідач вважає що
має усі законні права на звернення
стягнення на предмет іпотеки, у зв'язку
з виникненням заборгованості за
основним зобов'язанням, кредитним
договором № 2/КВ-07 від 26.01.2007р., що не
суперечить вимогам чинного
законодавства, а тому Виконавчий напис
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_1 є таким, що підлягає
виконанню.

Крім того, у додаткових запереченнях
відповідач акцентує увагу суду на те,
що спірні правовідносини між позивачем
та відповідачем ґрунтуються на
вчиненому 26.03.2009р. виконавчому написі
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_1
(реєстровий №1976), за яким пропонується
звернути стягнення на предмет іпотеки,
а саме: нерухоме майно - приміщення
корпусу №6, за рахунок коштів,
отриманих від його реалізації
задовольнити вимоги ТОВ "Український
промисловий банк", загальний розмір
яких у гривневому еквіваленті
становить 19 374 742,98 грн. Вказаний
виконавчий напис нотаріуса №1976 від
26.03.2009р. було направлено Банком на
примусове виконання до ВПВР ДВС
України та 10.04.2009р. державним
виконавцем було відкрито виконавче
провадження ВП №12275509 щодо звернення
стягнення на предмет іпотеки боржника
ТДВ "Завод "АДВІС". 05.10.2009р. державним
виконавцем ВПВР ДВС України складено
Акт опису й арешту предмета іпотеки
серії А №384966, відповідно до якого
описане майно було передано на
відповідальне зберігання представнику
боржника - Дунець Івану Івановичу
(Голова правління - генеральний
директор ТДВ "Завод "АДВІС"). За таких
обставин відповідач зазначає, що
позивач, звернувшись із позовною
заявою про визнання виконавчого напису
нотаріуса таким, що не підлягає
виконанню від 25.11.2014р., пропустив
трьохрічний строк позовної давності,
який почався з дня складання державним
виконавцем Акту опису й арешту майна
від 05.10.2009р., тобто з дня коли позивач
довідався або міг довідатися про
порушення свого права, що є підставою
для відмови у задоволенні позову.

Представник третьої особи явку
повноважного представника забезпечив,
та письмової позиції з приводу
поданого позову не подав.

Розглядом матеріалів справи
встановлено.

21.05.2008р. між відкритим акціонерним
товариством "Акціонерна компанія
"АДВІС" (іпотекодавець),
правонаступником якого є товариство з
додатковою відповідальністю "Завод
"АДВІС" і товариством з обмеженою
відповідальністю "Український
промисловий банк" (іпотекодержатель)
було укладено іпотечний договір,
посвідчений ОСОБА_5, приватним
нотаріусом Хмельницького міського
нотаріального округу (реєстровий номер
2696).

У відповідності до п.1.1. Договору
іпотеки, іпотекою забезпечуються
вимоги ТОВ "Український промисловий
банк" (іпотекодержателя) за кредитним
договором №2/КВ-07 про відкриття
відновлювальної мультивалютної
кредитної лінії від 26.01.2007р., укладеним
між ТОВ "Український промисловий банк"
і товариством з обмеженою
відповідальністю "Меблева фабрика
"Маршал" (надалі - ТОВ "Меблева фабрика
"Маршал") (ідентифікаційний код 32813455).
Згідно цього ж пункту Договору іпотеки,
ТОВ "Меблева фабрика "Маршал"
зобов'язувалося повернути ТОВ
"Український промисловий банк" до
25.01.2012р. кредит у розмірі,
еквівалентному 2.300.000.00 доларів США,
сплатити проценти за користування
кредитом у розмірі 19,0 процентів річних
- по заборгованості в гривні, 13,0
процентів річних - по заборгованості в
доларах США, 12,5% - по заборгованості в
ЄВРО, комісії та штрафні санкції.

Згідно п.1.2. Договору іпотеки предметом
іпотеки є нерухоме майно - приміщення
корпусу №6, що розташоване за адресою:
Україна, Хмельницька обл., м.
Хмельницький, вул. Чорновола (вул.
Індустріальна), буд. 88, загальною площею
22.722,4 кв.м.

26.03.2009р. в зв'язку із невиконанням ТОВ
"Меблева фабрика "Маршал" зобов'язань за
вказаним вище кредитним договором,
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_1
вчинено виконавчий напис (реєстровий
номер 1976), за яким запропоновано
звернути стягнення на Предмет іпотеки,
а за рахунок коштів, отриманих від його
реалізації задовольнити вимоги ТОВ
"Український промисловий банк",
загальний розмір яких в гривневому
еквіваленті становить 19374742,98 грн.

10.04.2009р. головним державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження (ВП № 12275509)
щодо примусового виконання
виконавчого напису (реєстровий номер
1976) від 26.03.2009р.

12.03.2011р. між ТОВ "Український
промисловий банк" та публічним
акціонерним товариством "Дельта Банк"
укладено договір про передачу активів
ТОВ "Український промисловий банк" в
рахунок погашення заборгованості,
посвідчений ОСОБА_6, приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу (реєстровий номер
911). Відповідно до умов вказаного
договору до ПАТ "Дельта Банк" перейшли
активи ТОВ "Український промисловий
банк", права вимоги до позичальників
ТОВ "Український промисловий банк", які
виникли з кредитних та
забезпечувальних договорів, в т.ч.
право вимоги по кредитному договору
№2/КВ-07 про відкриття відновлювальної
мультивалютної кредитної лінії,
укладеному між ТОВ "Український
промисловий банк" і ТОВ "Меблева
фабрика "Маршал".

02.07.12р. постановою головного державного
виконавця ВПВР ДВС України змінено
боржника у виконавчому провадженні
щодо примусового виконання
виконавчого напису (реєстровий номер
1976) від 26.03.2009р. з ВАТ "АК "Адвіс" на ТДВ
"Завод Адвіс".

01.10.12р. постановою головного державного
виконавця ВПВР ДВС України змінено
стягувача у виконавчому провадженні
щодо примусового виконання
виконавчого напису (реєстровий номер
1976) від 26.03.2009р. з ТОВ "Український
промисловий банк" на ПАТ "Дельта Банк".

Ухвалою господарського суду
Хмельницької області від 06.04.11р. було
порушено провадження у справі №7/5025/611/11
про визнання банкрутом ТОВ Меблева
фабрика «Маршал» відповідно до
ст.51 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

Постановою господарського суду 11.05.2011р.
у справі №7/5025/611/11, ТОВ "Меблева
фабрика "Маршал" визнано банкрутом,
відкрито ліквідаційну процедуру щодо
цього боржника та призначено
ліквідатора.

Ухвалою від 19.11.2014р. у справі №7/5025/611/11
затверджено звіт ліквідатора про
проведену роботу та ліквідаційний
баланс ТОВ "Меблева фабрика "Маршал", а
ТОВ "Меблева фабрика Маршал"
ліквідовано.

Згідно витягу з ЄДРПОУ № 19855267 станом на
29.12.14р. 24.11.14р. припинено юридичну особу
товариство з обмеженою
відповідальністю "Меблева Фабрика
"Маршал" (, Хмельницька
обл., м. Хмельницький, вул.Чорновола, 88).

Аналізуючи матеріали справи та
оцінюючи їх у сукупності,
господарським судом враховується таке:

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться

У відповідності до ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно із приписами ст.598 ЦК України
зобов'язання припиняються частково або
в повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.

Матеріалами справи встановлено, що
21.05.2008р. між ВАТ "Акціонерна компанія
"АДВІС" (іпотекодавець),
правонаступником якого є ТДВ "Завод
"АДВІС" і ТОВ "Український промисловий
банк" (іпотекодержатель) було укладено
іпотечний договір, посвідчений ОСОБА_5,
приватним нотаріусом Хмельницького
міського нотаріального округу
(реєстровий номер 2696).

У відповідності до п.1.1. Договору
іпотеки, іпотекою забезпечуються
вимоги ТОВ "Український промисловий
банк" (іпотекодержателя) за кредитним
договором №2/КВ-07 про відкриття
відновлювальної мультивалютної
кредитної лінії від 26.01.2007р., укладеним
між ТОВ "Український промисловий банк"
і товариством з обмеженою
відповідальністю "Меблева фабрика
"Маршал" (ідентифікаційний код 32813455).
Згідно цього ж пункту Договору іпотеки,
ТОВ "Меблева фабрика "Маршал"
зобов'язувалося повернути ТОВ
"Український промисловий банк" до
25.01.2012р. кредит у розмірі,
еквівалентному 2.300.000.00 доларів США,
сплатити проценти за користування
кредитом у розмірі 19,0 процентів річних
- по заборгованості в гривні, 13,0
процентів річних - по заборгованості в
доларах США, 12,5% - по заборгованості в
ЄВРО, комісії та штрафні санкції.
Згідно п.1.2. Договору іпотеки предметом
іпотеки є нерухоме майно - приміщення
корпусу №6, що розташоване за адресою:
Україна, Хмельницька обл., м.
Хмельницький, вул. Чорновола (вул.
Індустріальна), буд. 88, загальною площею
22.722,4 кв.м.

Стаття 546 Цивільного кодексу України
передбачає, що виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою,
порукою, гарантією, заставою,
притриманням, завдатком. Договором або
законом можуть бути встановлені інші
види забезпечення виконання
зобов'язання.

Згідно частини 1 ст.572 ЦК України в силу
застави кредитор (заставодержатель)
має право у разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).

У відповідності до ч.1 ст.575 Цивільного
кодексу України іпотекою є застава
нерухомого майна, що залишається у
володінні заставодавця або третьої
особи.

Згідно ч.1 абз. 3 ст. 1 Закону України
"Про іпотеку", іпотека - вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користуванні іпотекодавця,
згідно з яким іпотекодержатель має
право в разі невиконання боржником
незабезпеченого іпотекою зобов'язання
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами цього
боржника у порядку, встановленому цим
законом.

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України
"Про іпотеку" за рахунок предмета
іпотеки іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми бору та будь-якого збільшення цієї
суми, яке було передбачене умовами
договору, що обумовлює основне
зобов'язання.

Із матеріалів справи вбачається, що
26.03.2009р. в зв'язку із невиконанням ТОВ
"Меблева фабрика "Маршал" зобов'язань за
вказаним вище кредитним договором,
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_1
вчинено виконавчий напис (реєстровий
номер 1976), за яким запропоновано
звернути стягнення на Предмет іпотеки,
а за рахунок коштів, отриманих від його
реалізації задовольнити вимоги ТОВ
"Український промисловий банк",
загальний розмір яких в гривневому
еквіваленті становить 19374742,98 грн.

Судом встановлено, що ухвалою
господарського суду Хмельницької
області від 06.04.11р. було порушено
провадження у справі №7/5025/611/11 про
визнання банкрутом ТОВ Меблева
фабрика "Маршал" відповідно до ст.51
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом". Постановою
від 11.05.2011р. у справі №7/5025/611/11, ТОВ
"Меблева фабрика "Маршал" визнано
банкрутом, відкрито ліквідаційну
процедуру щодо цього боржника та
призначено ліквідатора. Натомість
ухвалою від 19.11.2014р. у справі №7/5025/611/11
затверджено звіт ліквідатора про
проведену роботу та ліквідаційний
баланс ТОВ "Меблева фабрика "Маршал", а
ТОВ "Меблева фабрика Маршал"
ліквідовано.

Поряд із цим, судом враховується, що
згідно витягу з ЄДРПОУ № 19855267 станом на
29.12.14р. 24.11.14р. припинено юридичну особу
товариство з обмеженою
відповідальністю "Меблева Фабрика
"Маршал" (, Хмельницька
обл., м. Хмельницький, вул. Чорновола, 88).

Статтею 609 ЦК України визначено, що
зобов'язання припиняється ліквідацією
юридичної особи (боржника або
кредитора).

За приписами ст.14 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" в
ході ліквідаційної процедури після
опублікування оголошення порушення
справи про банкрутство кредиторам
надано право подавати заяви з
грошовими вимогами до боржника, які, у
разі визнання їх боржником або судом,
включаються до реєстру вимог
кредиторів та задовольняються у
порядку черговості, встановленому цим
Законом.

Відповідно до ч.5 ст.112 Цивільного
кодексу України та ч.6 ст.31 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" вимоги, не
задоволені за недостатністю майна,
вважаються погашеними.

Частиною 1 ст.87 закону України "Про
нотаріат", визначено, що для стягнення
грошових сум або витребування від
боржника майна нотаріуси вчиняють
виконавчі написи на документах, що
встановлюють заборгованість.

Згідно ч.1 ст.88 Закону України "Про
нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі
написи, якщо подані документи
підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років, а у відносинах між
підприємствами, установами та
організаціями - не більше одного року.

Зважаючи на викладене, виходячи з
однорідної юридичної природи застави,
як засобу забезпечення виконання
зобов'язання, а також того факту, що
застава припиняється, у разі
припинення основного зобов'язання
відповідно до ч.1 ст.575, п.1 ч.1 ст.593, ч.1
ст.609 ЦК України, ч.1 ст.17 Закону України
"Про іпотеку", іпотека як вид застави
припиняється в разі припинення
основного зобов'язання (кредитного
договору) , суд приходить до висновку,
що припинення юридичної особи у зв'язку
із визнанням її банкрутом є підставою
припинення іпотеки, оскільки
зобов'язання за кредитним договором
припиняється.

За таких обставин, суд вважає позовні
вимоги про визнання виконавчого
напису нотаріуса таким, що не підлягає
виконанню, вчиненого 26.03.09р. приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_1
правомірними, обґрунтованими, та
підтверджені матеріалами справи.

Згідно ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Дослідивши зібрані у справі докази та
давши їм правову оцінку, суд доходить
до висновку, що позов підлягає
задоволенню.

Доводи відповідача судом не
приймаються до уваги з підстав
наведених вище. При цьому посилання
відповідача на ту обставину, що
позивач, звернувшись із позовною
заявою про визнання виконавчого напису
нотаріуса таким, що не підлягає
виконанню від 25.11.2014р., пропустив
трьохрічний строк позовної давності,
який почався з дня складання державним
виконавцем Акту опису й арешту майна
від 05.10.2009р., тобто з дня коли позивач
довідався або міг довідатися про
порушення свого права, що є підставою
для відмови у задоволенні позову, судом
сприймається критично, оскільки
позивач обгрунтовує позовні вимоги
саме фактом припинення основного
зобов'язання у зв'язку з припиненням
юридичної особи, товариства з
обмеженою відповідальністю "Меблева
Фабрика "Маршал" (,
Хмельницька обл., м. Хмельницький, вул.
Чорновола, 88), а не іншими підставами.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати
покладаються на відповідача у зв'язку
із задоволенням позову.

Керуючись ст.ст.1, 12, 32, 33, 43, 44, 49, 82-84, ст.115,
116 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з додатковою
відповідальністю "Завод "Адвіс" м.
Хмельницький до Публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
м. Київ за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача ОСОБА_1 ,
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу м. Київ
про визнання виконавчого напису
нотаріуса №1976 від 26.03.09р. таким, що не
підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню
виконавчий напис, вчинений 26.03.2009р.
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_1
(реєстраційний номер 1976) про звернення
стягнення на приміщення корпусу №6, що
розташоване за адресою: Україна,
Хмельницька обл., м. Хмельницький, вул.
Чорновола, 88 загальною площею 22 722,4 кв.м.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Дельта Банк" (м. Київ, вул.
Щорса, 36-Б ) на користь
Товариства з додатковою
відповідальністю "Завод "Адвіс" (м.
Хмельницький вул. Чорновола, 88 ) судовий збір у розмірі 1
218грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять
гривень).

Видати наказ.

Повний текст рішення складено 31.12.2014р.

Суддя
М.Є. Муха

Віддрук. 2 прим. :1 - до справи, 2 - третій
особі (03131, м. Київ, вул. Передова, 21).