ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.01.15р. Справа № 904/6676/14

За позовом 19 окремого мостового загону 26 об`єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту, м. Дніпропетровськ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхо-будівельне управління № 8", м. Дніпропетровськ
Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Державна фінансова інспекція в Дніпропетровській області, 49600, м. Дніпропетровськ, вул.Свердлова, 22, корп. 2
про стягнення 21 688,95 грн.
Суддя Панна С.П.

Представники:
від позивача Поліщук В.В. - представник за довіреністю від 03.02.2014 року за № 99
від відповідача Воронков І.В. - представник за довіреністю від 06.10.2014 року за № 06/10
від третьої особи не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

19 окремий мостовий загін 26 об`єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхо-будівельне управління № 8" про стягнення заборгованості за надані послуги в сумі 21688,95 грн., судового збору.
Позовні вимоги обґрунтовані наступним: згідно з актами виконаних робіт автосамоскидом КрАЗ 256 відпрацьовано у травні 2011 року 45 маш/годин, у липні - 190 маш/годин, у серпні - 239 маш/годин; автогрейдером ДЗ-122 А2: 106 маш/годин, 40 маш/годин та 19 маш-годин в зв`язку з чим внаслідок заниження в актах виконаних робіт машино-годин від надання послуг технікою у травні-липні 2011 року за договором від 11.05.2011 року № 17 позивачем недоотримано доходів в сумі 21688,95 грн., чим порушено п. 3.2 договору та ст. 629 Цивільного кодексу України.
Відповідач з позовними вимогами не погоджується (відзив на позовну заяву від 14.10.2014 року за № 1, письмові пояснення від 16.10.2014 року за № 1, заява від 09.12.2014 року за № 3) посилаючись на те, що:
- позивачем не надавались відповідачу рахунків на сплату та податкових накладних щодо донарахованих сум послуг, тобто відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу у відповідача відсутні підстави для їх оплати;
- позивачем пропущено строк позовної давності для звернення з даним позовом до суду;
- акт ревізії фінансово-господарської діяльності позивача від 08.11.2013 року за № 08-22/11 за своєю юридичною природою є констатацією наявності вже набутого позивачем 13.07.2011 року права вимоги та обґрунтованим попередженням про спливання строку позовної давності;
- надані позивачем документи-звернення до керівництва військової частини і прокурора складені після проведення перевірки фінансовою інспекцією на виконання акту останньої, що свідчить про бездіяльність позивача з моменту виникнення права вимоги до оформленого акту перевірки третьої особи. Крім того, позивачем не надано відповідей на такі звернення. На копіях документів, наданих позивачем, відсутні відповідні візи, штампи і вхідні номери згідно реєстраційних журналів вхідної кореспонденції;
- доводи позивача про відсутність коштів для сплати судового збору спростовуються сплатою судового збору для подачі позову у липні 2014 року, який розглядався суддею Кеся Н.Б. в межах справи № 904/5224/14, тобто у позивача наявні кошти для сплати судового збору і пропущення строку позовної давності допущено безпідставно.
Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2014 року залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача Державну фінансову інспекцією в Дніпропетровській області.
Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача поясненнями від 18.11.2014 року підтримала позовні вимоги позивача.
Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у справі оголошувались вступна та резолютивна частини.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

11.05.2011 року між 19 окремим мостовим загоном 26 Об`єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту (військова частина НОМЕР_1 ), як виконавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Шляхо-будівельне управління № 8", як замовником, укладено договір надання послуг технікою № 17 за умовами п. 1.1 якого замовник замовляє і оплачує, а виконавець надає йому платні послуги технікою: КрАЗ-256, ДЗ-98.
Надання послуг технікою здійснюється на території замовника (п. 2.1 договору).
Вартість надання послуг складає: КрАЗ-256 - 75,18 грн., за 1 мотогодину (в тому числі ПДВ 12,53 грн.), ДЗ-98 - 151,12 грн., за 1 мотогодину (в тому числі ПДВ 25,19 грн.).
Відповідно до п. 3.2 договору оплата за виконані роботи здійснюється за фактично виконані роботи згідно з актами виконаних робіт. У разі якщо фактична наробітка маш. годин за місяць менша за 120 маш. годин (по кожній одиниці техніки), то наробітка за такий місяць приймається 120 маш. годин (за кожну одиницю техніки) та сплачується замовником згідно розрахунком.
Розрахунок за надані послуги проводиться не пізніше 10 банківських днів після підписання актів використання техніки, підписаних замовником та виконавцем (п. 3.4 договору).
Початок дії договору - моменту підписання договору сторонами. Кінець дії договору 31.12.2011 року. Договір вважається закінченим після проведення кінцевого розрахунку за виконані роботи (п. 4.1 договору).
Відповідно до наданих актів виконаних робіт № 1/1 за травень 2011 року, № 1/2 за травень 2011 року, № 2/1 за червень 2011 року, № 2/2 за червень 2011 року, № 3 за липень 2011 року та банківських виписок вбачається виконання зобов`язань позивача та відповідача за договором без будь-яких зауважень як зі сторони позивача, так і зі сторони відповідача (а. с. 13-17, 19-21).
Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності 19 окремого мостового загону 26 Об`єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту за період з 01.01.2011 року до 01.09.2013 року за наслідками якої складено акт № 08-22/11 від 08.11.2013 року, яким встановлено порушення п. 3.2 договору, а саме:
- у акті № 1/1 за травень 2011 року вартість наданих послуг технікою була занижена на суму 5638,50 грн., яка виникла наступним чином: за умовами договору 120 х 75,18 = 9021,60 грн., за фактом 45 х 75,18 = 3383,10 грн., різниця 9021,60 - 3383,10 = 5638, 50 грн.;
- у акті № 1/2 за травень 2011 року вартість наданих послуг технікою була занижена на суму 1152,34 грн., яка виникла наступним чином: за умовами договору 120 х 82,31 = 9877,20 грн., за фактом 106 х 82,31 = 8724,86 грн., різниця 9877,20 - 8724,86 = 1152,34 грн.;
- у акті № 2/2 за червень 2011 року вартість наданих послуг технікою була занижена на суму 5684,80 грн., яка виникла наступним чином: за умовами договору 120 х 82,31 = 9877,20 грн., за фактом 40 х 82,31 = 3292,40 грн., різниця 9877,20 - 3292,40 = 6584,80 грн.;
- у акті № 3 за липень 2011 року вартість наданих послуг технікою була занижена на суму 8313,31 грн., яка виникла наступним чином: за умовами договору 120 х 82,31 = 9877,20 грн., за фактом 19 х 82,31 = 1563,89 грн., різниця 9877,20 - 31563,89 = 8313,31 грн.
За результатами проведеного перерахунку сума заборгованості складає 21688,95 грн. (5638,50 + 1152,34 + 6584,80 + 8313,31 = 21688,95 грн.).
Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу в сумі 21688,95 грн.
В позовних вимогах належить відмовити виходячи з наступного:
За приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до приписів статей 901 Цивільного кодексу України та 180 Господарського кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.
Положенням до ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.
З наявних матеріалів справи вбачається, що у даному випадку правовідносини між позивачем та відповідачем виникли на підставі договору, в якому сторони вільно на власний розсуд визначили вид та обсяг послуг, які підлягають виконанню, їх вартість, оскільки відповідно до наведених вимог законодавства ці умови є обов`язковими для сторін, тому відповідачем безпідставно порушено його умови.
Враховуючи вищенаведені положення законодавства, суд вважає, що позовні вимоги 19 окремого мостового загону 26 об`єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхо-будівельне управління № 8" заборгованості за надані послуги в сумі 21688,95 грн. є доведеними.
Однак, при винесенні рішення суд зважає на наступне?
Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
За приписами ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Частинами 3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
За змістом ст. 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.
Відповідно до п. 4.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року за № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" у зобов`язальних правовідносинах, в яких визначено строк виконання зобов`язання, перебіг позовної давності починається з дня, наступного за останнім днем, у який відповідне зобов`язання могло бути виконане.
Пунктом 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року за № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" передбачено, що за змістом частини першої ст. 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення. Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п`ятої статті 267 Цивільного кодексу України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.
Відповідачем у відзиві на позовну заяву від 14.10.2014 року за № 1 заявлено про пропущення позивачем строків позовної давності в зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні позову.
Пунктом 3.2 договору оплата за виконані роботи здійснюється за фактично виконані роботи згідно з актами виконаних робіт. У разі якщо фактична наробітка маш. годин за місяць менша за 120 маш. годин (по кожній одиниці техніки), то наробітка за такий місяць приймається 120 маш. годин (за кожну одиницю техніки) та сплачується замовником згідно розрахунком.
За змістом п. 3.4 договору розрахунок за надані послуги проводиться не пізніше 10 банківських днів після підписання актів використання техніки, підписаних замовником та виконавцем.
Враховуючи, що акт виконаних робіт № 1/1 за травень 2011 року на суму 3383,10 грн., акт виконаних робіт № 1/2 за травень 2011 року на суму 8724,86 грн., акт виконаних робіт № 2/1 за червень 2011 року на суму 14284,20 грн., акт виконаних робіт № 2/2 за червень 2011 року на суму 3292,40 грн. та акт виконаних робіт № 3 за липень 2011 року на суму 20358,89 грн. підписані уповноваженими представниками сторін 30.07.2011 року (а. с. 13-17) та враховуючи вищевказані приписи договору, суд приходить до висновку, що відповідач мав виконати грошові зобов`язання за договором не пізніше 12.08.2011 року.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем оплачено позивачу вартість отриманих послуг в загальній сумі 50043,45 грн. згідно платіжних доручень № 149 від 01.06.2011 року, № 237 від 21.07.2011 року, № 279 від 15.08.2011 року (а. с. 49-51).
Отже, з урахуванням обставин справи, суд вважає, що перебіг позовної давності щодо заявленої вимоги розпочався 13.08.2011 року, переривався 15.08.2011 року внаслідок здійснення відповідачем останньої за хронологією оплати за договором відповідно до платіжного доручення № 279 на суму 20358,89 грн.
На підставі викладеного і з урахуванням пропуску позивачем 15.08.2014 року строк позовної давності щодо вимоги про стягнення 21688,95 грн. боргу і того, що уповноваженою особою відповідача, яка представляє його, як боржника у відносинах з кредитором - позивачем в силу закону, на підставі установчих документів або довіреності під час перебігу строку позовної давності після 15.08.2011 року не вчинено дій, що свідчать про визнання боргу, строк позовної давності для подачі даного позивачу позивачем пропущений та скінчився 15.08.2014 року.
Позивач в судовому засіданні зазначив, що строк позовної давності пропущений в зв`язку з недооотриманням фінансування з державного бюджету для сплати судового збору в зв`язку з чим письмовими поясненнями від 15.10.2014 року за № 497/2 просить суд поновити строк позовної давності.
Надані позивачем докази (лист від 13.02.2014 року за № 113, заява від 24.08.2014 року за № 411) на підтвердження поважності причин пропуску строку позовної давності не приймаються судом до уваги з огляду на наступне:
Всі надані позивачем докази складені після проведення перевірки фінансовою інспекцією на виконання акту останньої, що свідчить про бездіяльність позивача з моменту виникнення права вимоги до оформленого акту перевірки третьої особи.
Крім того, позивачем не надано відповідей на такі звернення.
На копіях документів, наданих позивачем, відсутні відповідні візи, штампи і вхідні номери згідно реєстраційних журналів вхідної кореспонденції.
Суд звертає увагу на те, що позов 19 окремого мостового загону 26 об`єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту до ПАТ "Дніпрогаз" про стягнення 1227,34 грн. поданий до господарського суду Дніпропетровської області у липні 2014 року (справа № 904/5224/14, яка розглянута суддею Кеся Н.Б.), що свідчить про наявність у позивача коштів для сплати судового збору до збігання строку позовної давності за позовними вимогами у справі № 904/6676/14.
Судовий збір відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.
При цьому, суд зважає на те, що відповідно до призначення платежу у платіжному дорученні № 260 від 27.08.2014 року позивачем сплачено судовий збір за подачу позову до суду за № 418 від 27.08.2014 року, тоді як до господарського суду Дніпропетровської області подано позов за вих. № 424 від 28.08.2014 року, тобто судовий збір сплачено за подачу іншого позову до господарського суду в зв`язку з чим судовий збір в сумі 1827,00 грн. підлягає стягненню з позивача до державного бюджету України, а оплачені позивачем кошти в сумі 1827,00 грн. згідно платіжного доручення № 260 від 27.08.2014 року підлягають поверненню позивачу з державного бюджету України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В позовних вимогах 19 окремого мостового загону 26 об`єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхо-будівельне управління № 8" - відмовити.
Стягнути з 19 окремого мостового загону 26 об`єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту (49035, м. Дніпропетровськ, Криворізьке шосе, 2, ) до спеціального фонду Державного бюджету України (одержувач: Управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, , рахунок № 3005 в ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, КБКД 22030001, код ЄДРПОУ господарського суду Дніпропетровської області 03499891, п. 2.1 з таблиці ставок судового збору, за якими визначено розмір судового збору) 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. - судового збору, про що видати наказ.
Повернути з державного бюджету України 19 окремому мостовому загону 26 об`єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту (49035, м.Дніпропетровськ, Криворізьке шосе, 2, ) судовий збір в сумі 1827,00 грн., сплачений згідно платіжного доручення № 260 від 27.08.2014 року за подання до суду позовної заяви від 27.08.2014 року за № 418.

Повне рішення складено - 19.01.2015 року.

Суддя С.П.Панна