ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2014 р. Справа №917/2307/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "А- Мега Авто", пр.В.Порика, 17, м.Київ, 04208

до Приватного підприємства "Фірма "Вольта", пр-т Полтавський, 138А, м.Кременчук, Полтавська область, 39628

про стягнення 16801,70грн.

Суддя Кльопов І.Г.

Представники сторін у судове засідання не з'явилися

У судовому засіданні 25.12.2014р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст.85 ГПК України.

СУТЬ СПРАВИ: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар у розмірі 16801,70грн., у т.ч. 16059,00грн. - сума основного боргу, 597,91грн. - інфляційні витрати, 144,75грн. - 3% річних.

Від позивача надійшла заява про можливість розгляду справи без участі представника та повідомляє, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі (від 27.11.2014р. вхід. №15835)

Відповідач у відзиві на позов проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що строк виконання зобов"язань ще не настав (вхід. №2591/14 від 10.11.2014р.).

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

Між товариством з обмеженою відповідальністю «А-МЕГА АВТО» (позивач) та приватним підприємством «Фірма «Вольта» ( відповідач) в період з 06 серпня 2013 року по 06 листопада 2013 року було проведено декілька операцій купівлі-продажу Товару (акумуляторні батареї загальною кількістю 21 шт.), де ПП «Фірма «Вольта» виступило Покупцем, а ТОВ "А - МЕГА АВТО» Продавцем.

Даний факт підтверджений підписами та завірено печатками уповноважених представників сторін на наступних видаткових накладних: видаткова накладна №Пл7141 від 06 серпня 2013 року на загальну суму 12 452 гри. 00 коп; видаткова накладна №І1л7373 від 06 листопада 2013 року на загальну суму 12 666 гри. 00 коп.

За поставлений товар на розрахунковий рахунок ТОВ «А-МЕГА АВТО» по видатковій накладній №Г1л7141 від 06 серпня 2013 року було перераховано 9 059 грн.00 коп., що підтверджується банківською випискою, копії якої надаємо.

19 червня 2014 року (вих. №189) позивачем на адресу відповідача. була направлена претензія №1 з вимогою сплатити суму боргу у розмірі 16059,00грн.

Дану претензію відповідач залишив без задоволення, хоча суму боргу і визнає, що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків станом на 30.09.2014 р.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 16059 грн.

При вирішення спору суд виходить з наступного.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтями 509, 510 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Згідно зі ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимога щодо форми договору не встановлені законом

На підставі ст.206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів. які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Юридичній особі, що сплатила за товари та послуги на підставі усного правочину з другою стороною, видається документ, що підтверджує підставу сплати та суму одержаних грошових коштів.

Правочини на виконання договору, укладеного в письмовій формі, можуть за домовленістю сторін вчинятися усно, якщо це не суперечить договору або закону.

Відповідно до ст.181 Господарського кодексу України - господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття ло виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Для договорів виконання робіт (надання послуг) чинним законодавством не передбачена обов'язкова письмова форму договору.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Претензія про сплату боргу була отримана представником відповідача 04.07.2014р., що підтверджується підписом, отже, через 7 днів, починаючи з 11.07.2014 року у відповідача виник обов'язок сплатити заборгованість за товар.

Відповідно до положень ст. 526 Цивільного кодексу України, які кореспондуються з положеннями ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525. 526 Цивільного кодексуУкраїни, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 216, ч. 2 ст. 217 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Ст. 218 ГК України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч.І ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідачу нараховано суму інфляційних нарахувань у розмірі 597,91грн. та 144,75грн. - 3% річних.

Отже, загальна сума боргу відповідача становить 16801,70 гри., у т.ч. 16059,00 гри. сума основного боргу, 597,91 грн. - інфляційні нарахування, 144,79 грн. - 3% річних.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Стаття 33 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі статтею 34 ГПК України Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Фірма "Вольта", пр-т Полтавський, 138А, м.Кременчук, Полтавська область, 39628 () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "А- Мега Авто", пр.В.Порика, 17, м.Київ, 04208 () (поштова адреса: вул.Дніпропетровська,22, м.Уиїв, 03151) заборгованість за поставлений товар в розмірі 16059,00 грн. , інфляційні витрати - 597,91 грн., 3% річних - 144,75 грн., а також судовий збір в розмірі 1827,00 грн.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено: 29.12.2014р.

Суддя Кльопов І.Г.