м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Фізичної
особи-підприємця Шкель Сергія
до Публічного акціонерного
товариства «Терра Банк»
про стягнення 50 372, 83 грн.
Суддя Ломака В.С.
Представники сторін:
від позивача: Підгорний К.Є. за
договором про надання правової
від відповідача: Мартиненко Н.Л. за
довіреністю № 219 від 24.11.2014 р.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Фізична особа-підприємець Шкель Сергія
Юрійовича (далі - позивач) звернувся до
господарського суду міста Києва з
позовом до Публічного акціонерного
товариства «Терра Банк» (далі -
відповідач) про стягнення 34 197, 83 грн., з
яких 32 350, 00 грн. боргу по сплаті
орендної плати за серпень - вересень 2014
року та 1 847, 83 грн. відшкодування
вартості комунальних послуг за
вересень 2014 року. Крім того, позивач
просить суд покласти на відповідача
судові витрати щодо сплати судового
збору в розмірі 1 827, 00 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
вказував на те, що відповідно до
укладеного між сторонами договору він
передав відповідачу в оренду нерухоме
майно, а відповідач у свою чергу
зобов'язався сплачувати орендну плату
та відшкодовувати витрати на
комунальні послуги. Оскільки взяті на
себе зобов'язання відповідач не
виконує належним чином, внаслідок чого
за ним утворилась заборгованість перед
позивачем, останній вирішив звернутись
з даним позовом до суду.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 10.11.2014 р. порушено провадження
призначено на 26.11.2014 р.
25.11.2014 р. через відділ діловодства
господарського суду міста Києва від
позивача надійшли додаткові документи
у справі та заява про збільшення
розміру позовних вимог, відповідно до
якої він просить стягнути з
відповідача 50 372, 83 грн., з яких 48 525, 00
грн. боргу по сплаті орендної плати за
серпень - жовтень 2014 року та 1 847, 83 грн.
відшкодування вартості комунальних
послуг за вересень 2014 року.
У судовому засіданні 26.11.2014 р. суд
розглянув та прийняв до розгляду заяву
позивача про збільшення розміру
позовних вимог, у зв'язку з чим вони
розглядаються в її редакції.
Від представника відповідача в
судовому засіданні 26.11.2014 р. надійшли
додаткові документи у справі та відзив
на позовну заяву, відповідно до якого
він вказує на те, що 21.08.2014 р. Правлінням
Національного банку України прийнято
постанову № 518 «Про віднесення
Публічного акціонерного банку «Терра
банк» до категорії неплатоспроможних»,
з огляду на що рішенням дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб від
21.08.2014 р. № 72 запроваджено тимчасову
адміністрацію. Враховуючи зазначені
обставини, відповідач вказує на те, що у
нього відсутні підстави для
задоволення вимог позивача, оскільки
під час тимчасової адміністрації
задоволення вимог кредиторів банку не
здійснюється. Крім того, відповідач
вказує на те, що позивачем не надано
суду підтвердження розрахунку суми
вартості комунальних послуг, як і не
було надано відповідних документів
Від представника позивача в судовому
засіданні 26.11.2014 р. надійшли додаткові
документи у справі.
У судовому засіданні 26.11.2014 р. судом в
порядку ст. 77 ГПК України було
оголошено перерву до 03.12.2014 р.
У судовому засіданні 03.12.2014 р. від
представника позивача надійшли
додаткові документи у справі та
письмові пояснення, відповідно до яких
він вказує на те, що за змістом ст. 36
Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»
початок тимчасової адміністрації не є
підставою для припинення договорів про
оренду нерухомого майна, надання
комунальних послуг, а відповідно
обмеження платежів, визначені цим
Законом не поширюються на спірні
правовідносини. При цьому, позивач
зазначає, що заборгованість
відповідача перед позивачем по
відшкодуванню комунальних послуг за
вересень 2014 року в сумі 1 847, 83 грн.
складається з вартості спожитої в
приміщенні електроенергії на суму: 1 197,
01 грн. (рахунок № 2164_08-2014 від 17.08.2014 р. за
активну електроенергію), 632, 05 грн.
(рахунок № 2164_09-2014 від 17.09.2014 р. за
активну електроенергію), 182, 06 грн.
(рахунок № 2164_10-2014 від 17.09.2014 р. за
активну електроенергію). Вказаний борг
підтверджується, згідно з поясненнями
позивача, і запропонованим
відповідачем проектом Договору про
розірвання договору оренди нерухомого
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 03.12.2014 р. розгляд справи було
відкладено на 18.12.2014 р.
16.12.2014 р. через відділ діловодства
господарського суду міста Києва від
позивача надійшли додаткові документи
у справі та письмові пояснення,
відповідно до яких він вказує на те, що
в дійсності відповідач спожив
електроенергії за спірний період на
суму 2 013, 97 грн., проте як
позивач виставив рахунок йому лише на
суму 1 847, 83 грн., оскільки на дату його
складання (17.09.2014 р.) він не знав, скільки
електроенергії буде спожито у вересні
У судовому засіданні 18.12.2014 р. судом
проголошено вступну та резолютивну
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд міста Києва, -
21.03.2011 р. між позивачем, як орендодавцем,
та відповідачем, як орендарем, було
укладено Договір оренди нерухомого
майна № 21032011/1 (далі - Договір),
відповідно до п. 2.1. якого
орендодавець передав, а орендар
прийняв в строкове платне користування
об'єкт оренди загальною площею 73, 0 кв.м.,
що знаходиться за адресою: місто
Чернігів, проспект Перемоги, будинок 91,
та складається з приміщень: два зали (35,
7 кв.м. та 31, 9 кв.м.),
підсобне приміщення (3, 7 кв.м.), санвузол
Відповідно до п. 3.1. Договору було
визначено, що термін оренди починає
свій перебіг з дня підписання Акту
приймання-передачі об'єкта оренди,
зазначеного п.п. 5.1.1. цього Договору, та
закінчується 01.03.2014 р.
При цьому, за змістом п. 3.2. Договору
сторони встановили, що термін оренди
може бути продовжений за взаємною
згодою сторін, про що підписується
відповідний договір про внесення змін
Згідно з п. 4.1.1. Договору було визначено,
що за користування об'єктом оренди за 1
повний календарний місяць орендар
сплачує орендодавцю орендну плату в
розмірі 16 175,00 грн. без ПДВ
з урахуванням індексації.
Відповідно до п. 4.1.2. Договору вартість
комунальних послуг, послуг телефонного
зв'язку та послуг з надання доступу до
мережі Інтернет не включаються в
Згідно з п. 4.2.2. Договору орендна плата
нараховується починаючи з наступного
дня після підписання Акту
приймання-передачі об'єкту оренди та до
дня закінчення терміну оренди,
визначеного в п. 3.1. цього Договору.
Відповідно до п. 4.2.4. Договору сплата
орендної плати здійснюється шляхом
безготівкового перерахування коштів
на рахунок орендодавця, що вказаний у
ст. 13 Договору, в наступному порядку:
- Внесення орендних платежів
проводиться щомісячно на підставі
рахунку-фактури, наданого орендодавцем
- Орендодавець зобов'язаний до 10
числа кожного місяця надавати орендарю
рахунок-фактуру для оплати орендної
плати за попередній місяць;
- Орендар зобов'язаний протягом 5
банківських днів з моменту отримання
відповідного рахунку-фактури від
орендодавця оплатити орендну плату.
Згідно з п. 4.3.1. Договору вартість
послуг з електропостачання, опалення,
водопостачання та водовідведення не
входять у розмір орендної плати.
За змістом п. 4.3.4. Договору до укладення
договорів на постачання комунальних
послуг безпосередньо з підприємствами,
організаціями, які надають такі
послуги, орендар відшкодовує їх
вартість орендодавцю в наступному
місяці за попередній на підставі
наданих орендодавцем до 7 числа кожного
місяця рахунків, в яких зазначається
розмір відшкодування комунальних
послуг, з урахуванням п. 4.3.5. цього
Договору. Оплата відшкодування
вартості комунальних послуг
здійснюється орендарем протягом 8
робочих днів з моменту отримання
відповідного рахунку.
Відповідно до п. 4.3.5. Договору розмір
відшкодування вартості комунальних
послуг визначається за показниками
лічильників (у разі їх наявності) або за
чинними нормативами споживання
комунальних послуг, на підставі
обґрунтованого розрахунку їх вартості
та належним чином засвідчених копій
відповідних первинних документів
(оригінали яких надані орендодавцю
постачальниками комунальних послуг),
та переданих орендодавцем орендарю.
05.04.2011 р. сторони підписали Акт
приймання-передачі майна до Договору.
28.02.2014 р. сторони підписали Договір про
внесення змін та доповнень № 1 до
Договору, яким продовжили термін дії
оренди до 01.02.2017 р. та внесли зміни до п.
4.2.4.2. Договору, визначивши, що
орендодавець зобов'язаний до 1 числа
кожного місяця надавати орендарю
рахунок-фактуру для оплати орендної
плати за попередній місяць.
Як вбачається з матеріалів справи, з
метою сплати відповідачем орендної
плати та відшкодування комунальних
послуг, позивач виставив відповідачу
рахунки-фактури № ШС-9к від 17.09.2014 р. на
суму 1 847, 83 грн. компенсації комунальних
платежів за вересень 2014 року, № ШС-8-9
від 24.09.2014 р. на суму 32 350, 00 грн. орендної
плати за серпень - вересень 2014 року,
направивши їх цінним листом
відповідачу 22.10.2014 р.
Вказані рахунки були отримані
відповідачем 24.10.2014 р., що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення №
Оскільки відповідні рахунки не були
оплачені відповідачем, позивач виріши
звернутись з даним позовом до суду.
При цьому, під час провадження у справі
позивач збільшив позовні вимоги,
вказавши на те, що неоплаченим є також
рахунок № ШС-10 від 01.11.2014 р. на суму 16 175,
00 грн. орендної плати за жовтень 2014
року, який було направлено відповідачу
цінним листом 01.11.2014 р.
Вказаний рахунок було отримано
відповідачем 06.11.2014 р., що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення №
У свою чергу, відповідач проти
заявлених позовних вимог заперечив,
посилаючись на обставини введення
тимчасової адміністрації та
неможливості погашати вимоги
Крім того, відповідач вказував на те, що
він у вересні 2014 року звертався до
позивача з пропозицією розірвати
укладений між сторонами Договір, а
також, що позивачем не доведено розміру
комунальних послуг, які він просить
Перевіряючи вказані доводи, судом
встановлено, що жодна зі сторін не
надала доказів припинення спірного
Договору шляхом підписання
запропонованого відповідачем проекту
Договору про розірвання Договору
оренди нерухомого майна № 21032011/1 від
Також, судом встановлено, що розмір
витрат на оплату електроенергії по
орендованому приміщенню у спірний
період підтверджено: Договором про
постачання електричної енергії № 2164
від 14.07.2008 р., укладеним між ЗАТ ЕК
«Чернігівобленерго» та ФОП Шкель Н.М.;
виставленими ПАТ «Чернігівобленерго»
рахунками № 2164_08-2014 від 17.08.2014 р., №
2164_09-2014 від 17.09.2014 р., № 2164_10-2014 від 17.10.2014
р.; Договором від 28.01.2014 р., укладеним між
ФОП Шкель Н.М. та позивачем про оплату
електроенергії, спожитої в спірному
У свою чергу, що стосується питання дії
обмежень на погашення вимог кредиторів
з огляду на дію тимчасової
адміністрації у відповідача, судом
встановлено, що дійсно 21.08.2014 р.
Правлінням Національного банку
України прийнято постанову № 518 «Про
віднесення Публічного акціонерного
банку «Терра банк» до категорії
неплатоспроможних», з огляду на що
рішенням дирекції Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб від 21.08.2014 р. № 72
запроваджено тимчасову адміністрацію.

Спірним періодом, за який позивачем
заявлено вимоги про стягнення боргу по
орендній платі та комунальним
послугам, є серпень - жовтень 2014 року.
Тобто, заборгованість відповідача
перед позивачем виникла, в тому числі у
період здійснення у відповідача
тимчасової адміністрації.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб» цим Законом встановлюються
правові, фінансові та організаційні
засади функціонування системи
гарантування вкладів фізичних осіб,
повноваження Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб, порядок виплати
Фондом відшкодування за вкладами, а
також регулюються відносини між
Фондом, банками, Національним банком
України, визначаються повноваження та
функції Фонду щодо виведення
неплатоспроможних банків з ринку і
ліквідації банків. Відносини, що
виникають у зв'язку із створенням і
функціонуванням системи гарантування
вкладів фізичних осіб, виведенням
неплатоспроможних банків з ринку та
ліквідації банків, регулюються цим
Законом, іншими законами України,
нормативно-правовими актами Фонду та
Національного банку України.

У ч. 4 ст. 36 Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»
визначено, що початок тимчасової
адміністрації не є підставою для
припинення, розірвання або невиконання
договорів про надання послуг
(виконання робіт), які забезпечують
господарську діяльність банку, зокрема
договорів про оренду нерухомого майна,
надання комунальних послуг, послуг
зв'язку, охорони. У разі припинення,
розірвання або порушення умов таких
договорів з боку контрагентів банку
Фонд має право вимагати відшкодування
збитків у порядку, встановленому
законодавством України.

Пунктом 1 ч. 5 цієї статті Закону дійсно
передбачено, що під час тимчасової
адміністрації не здійснюється
задоволення вимог вкладників та інших
кредиторів банку.

Проте, відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 36 Закону,
зазначене обмеження не поширюється на
зобов'язання банку щодо витрат,
пов'язаних із забезпеченням його
операційної діяльності відповідно до
частини четвертої цієї статті.

Відтак, з огляду на зазначені вище
положення, вимоги позивача є такими, що
повинні бути виконані відповідачем
відповідно до умов договору, оскільки
правова конструкція ч. 4 ст. 36 та п. 2 ч. 6
ст. 36 Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб» в
їх системному тлумаченні передбачає
обов'язковість виконання договорів,
які забезпечують господарську
діяльність банку, яким в тому числі є
спірний Договір оренди в повному
обсязі.

При цьому, законодавцем не встановлено
винятків у терміні «виконання», який
включає в себе усі зобов'язання
боржника, в тому числі і порядок та
строки оплати орендних платежів.

Відповідної правової позиції
дотримується Вищий господарський суд
України у постанові від 22.09.2014 р. у
справі № 922/2023/14.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу
України цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки;
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Укладений між сторонами договір за
своєю правовою природою є договором
оренди.

Договір оренди є одним з видів
зобов'язального майнового найму,
правовідносини за яким
регламентуються загальними нормами
зобов'язального права та майнового
найму.

Своєчасне внесення орендної плати за
користування майном є одним з основних
обов'язків наймача (орендаря), належне
виконання якого вимагається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного
кодексу України за договором найму
(оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

Частиною 1 ст. 762 Цивільного кодексу
України передбачено, що за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму.

Аналогічні положення містить ч. 1 ст. 283
Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 3 ст. 285 Господарського
кодексу України орендар зобов'язаний
берегти орендоване майно відповідно до
умов договору, запобігаючи його
псуванню або пошкодженню, та своєчасно
і в повному обсязі сплачувати орендну
плату.

Строки внесення орендної плати
визначаються в договорі (ч. 4 ст. 286
Господарського кодексу України).

Як зазначалось вище, сторони
передбачили, що орендар зобов'язаний
протягом 5 банківських днів з моменту
отримання відповідного
рахунку-фактури від орендодавця
оплатити орендну плату.

Крім того, умовами спірного Договору
було покладено на відповідача
обов'язок до укладення договорів на
постачання комунальних послуг
безпосередньо з підприємствами,
організаціями, які надають такі
послуги, відшкодовувати їх вартість
орендодавцю в наступному місяці за
попередній на підставі наданих
орендодавцем до 7 числа кожного місяця
рахунків, в яких зазначається розмір
відшкодування комунальних послуг, з
урахуванням п. 4.3.5. цього Договору.
Оплата відшкодування вартості
комунальних послуг мала здійснюватись
орендарем протягом 8 робочих днів з
моменту отримання відповідного
рахунку.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних
випадках ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Не допускається одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка з
мотиву, що зобов'язання другої сторони
за іншим договором не було виконано
належним чином.

Відповідно до ст. ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень; докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу;
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти
як закріплену в процесуальному та
матеріальному законодавстві міру
належної поведінки особи, що бере
участь у судовому процесі, із збирання
та надання доказів для підтвердження
свого суб'єктивного права, що має за
мету усунення невизначеності, яка
виникає в правовідносинах у разі
неможливості достовірно з'ясувати
обставини, які мають значення для
справи.

Відповідачем не надано суду належних
та допустимих доказів на підтвердження
відсутності основного перед позивачем,
у зв'язку з чим відповідний борг, який
існує на момент розгляду справи в суді
в сумі 50 372, 83 грн., з яких 48 525, 00 грн.
боргу по сплаті орендної плати за
серпень - жовтень 2014 року та 1 847, 83 грн.
відшкодування вартості спожитої
електроенергії за вересень 2014 року, має
бути стягнутий з нього в судовому
порядку.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 6
від 23.03.2012 р. «Про судове рішення»
рішення господарського суду має
ґрунтуватись на повному з'ясуванні
такого: чи мали місце обставини, на які
посилаються особи, що беруть участь у
процесі, та якими доказами вони
підтверджуються; чи не виявлено у
процесі розгляду справи інших
фактичних обставин, що мають суттєве
значення для правильного вирішення
спору, і доказів на підтвердження цих
обставин; яка правова кваліфікація
відносин сторін, виходячи з фактів,
установлених у процесі розгляду
справи, та яка правова норма підлягає
застосуванню для вирішення спору.

Оскільки, як зазначалось вище, судом
встановлено, що відповідач неналежним
чином виконував взяті на себе обов'язки
щодо сплати орендної плати та
відшкодування за використану
електроенергію, заявлені позовні
вимоги підлягають задоволенню з
урахуванням наведеного.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82- 85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд міста Києва,
-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Терра Банк» (01103, місто
Київ, бульвар Дружби Народів, будинок 28
В; ) на користь Фізичної
особи-підприємця Шкель Сергія
Юрійовича (14027, місто Чернігів, вулиця
Рокосовського, будинок 28, квартира 11;
ідентифікаційний номер ) 50 372
(п'ятдесят тисяч триста сімдесят дві)
грн. 83 коп. основного боргу та 1 827 (одну
тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00
коп. витрат зі сплати судового збору.

3. Після вступу рішення в законну силу
видати наказ.

4. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 22.12.2014 р.

Суддя
В.С. Ломака