м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
міста Києва у складі головуючого судді
Чинчин О.В., при секретарі судового
засідання Бігмі Я.В., розглянув у
відкритому судовому засіданні справу
за позовом Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ЗДОРОВО» доСтрахового
товариства з додатковою
відповідальністю «Гарантія»
провідшкодування шкоди в порядку
регресу в розмірі 13 253 грн. 80 коп.
від Позивача: Ніколенко Є.А.
(представник за Довіреністю);
від Відповідача: не з'явились;
ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «ЗДОРОВО» (надалі
також - «Позивач») звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Страхового товариства з
додатковою відповідальністю
«Гарантія» (надалі також -
«Відповідач») про відшкодування шкоди
в порядку регресу в розмірі 13 253 грн. 80
Позовні вимоги вмотивовано тим,
Приватним акціонерним товариством
«Страхова компанія «ЗДОРОВО» на
підставі Договору добровільного
комплексного страхування наземного
транспорту №104062 від 23.10.2012 року
внаслідок настання страхової події -
дорожньо-транспортної пригоди
виплатило страхове відшкодування
власнику автомобіля «Фольксваген»,
державний реєстраційний номер АА 8738 МТ,
а тому Позивачем відповідно до
положень статті 27 Закону України «Про
страхування» та статті 993 Цивільного
кодексу України отримано право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за завдану шкоду.
Позивач зазначає, що відповідальність
водія транспортного засобу «Хонда»,
державний реєстраційний номер АА 9630 ВС,
яким скоєно ДТП, застрахована у
Відповідача на підставі Полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АС/2224081, а тому Позивач
вказує, що обов'язок з відшкодування
збитків покладається на Відповідача.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 05.12.2014 року порушено
справи призначено на 24.12.2014 року.
22.12.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) отримано
від Позивача документи на виконання
вимог Ухвали суду про порушення
провадження у справі, а саме: довідка
про юридичну адресу та банківські
реквізити; копія витягу з ЄДР на
Відповідача; копія витягу з ЄДР на
Позивача, які долучені до матеріалів
справи.
22.12.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Моторного (транспортного) страхового
бюро України на виконання вимог Ухвали
суду надійшли відомості щодо страхової
компанії, якою видано Поліс № АС/2224081,
цивільно-правова відповідальність
якого водія застрахована за вказаним
полісом, який автомобіль був
застрахований за даним полісом та
термін дії зазначеного полісу, ліміти
відповідальності страховика та розмір
В судовому засіданні 24.12.2014 року
представник Позивача підтримав вимоги
та доводи позовної заяви. Представник
Відповідача в судове засідання не
з'явився, про поважні причини неявки
суд не повідомив, про час та місце
судового засідання був повідомлений
належним чином, що підтверджується
поверненням на адресу Суду
рекомендованого повідомлення про
вручення поштового відправлення 16.12.2014
р. уповноваженому представнику
Відповідно до статті 75 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.
Приймаючи до уваги, що Відповідач був
належним чином повідомлений про дату
та час судового засідання, враховуючи,
що матеріали справи містять достатньо
документів для розгляду справи по суті,
Суд вважає, що неявка в судове
засідання представника Відповідача не
є перешкодою для прийняття Рішення у
даній справі.
Відповідно до статті 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 24 грудня 2014 року,
на підставі статті 85 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошено вступну та резолютивну
частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського
процесуального кодексу України, в
судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

23 жовтня 2012 року між Приватним
акціонерним товариством «Страхова
компанія «ЗДОРОВО» (Страховик) та
Колтигіним Андрієм Петровичем
(Страхувальник) було укладено Договір
добровільного комплексного
страхування наземного транспорту
№104062, предметом якого є страхування
транспортного засобу «Фольксваген»,
державний реєстраційний номер АА 8738 МТ.

Як вбачається з матеріалів справи,
17.09.2013 року по пр. Правди, 19 А в м. Києві
відбулась дорожньо-транспортна
пригода за участю транспортного засобу
«Фольксваген», державний
реєстраційний номер АА 8738 МТ, під
керуванням Колтигіна Андрія Петровича,
та транспортного засобу «Хонда»,
державний реєстраційний номер АА 9630 ВС,
під керуванням Волошина Ігоря
Борисовича.

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди було пошкоджено застрахований
Позивачем автомобіль «Фольксваген»,
державний реєстраційний номер АА 8738 МТ.

Постановою Подільського районного
суду м. Києва у справі №758/12232/13-п
Волошина Ігоря Борисовича, водія
транспортного засобу «Хонда»,
державний реєстраційний номер АА 9630 ВС,
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 340 гривень.

Відповідно до Страхового акту №
389/1/13-389/13 від 27.12.2013 року Позивач
здійснив виплату страхового
відшкодування Страхувальнику
Колтигіній Ю.А. в розмірі 13 253 грн. 80
коп., що підтверджується платіжним
дорученням № 988 від 07.02.2014 року.

Відповідно до інформації наданої МТСБУ
на запит Суду, цивільно-правова
відповідальність власника
транспортного засобу «Хонда»,
державний реєстраційний номер АА 9630 ВС,
на момент настання страхової події
була застрахована у Відповідача на
підставі Полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АС/2224081, розмір
франшизи згідно з вказаним Полісом
складає 00 гривень 00 копійок.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги,
Позивач посилається на те, що
Відповідач, як страховик особи, винної
у вчиненні дорожньо-транспортної
пригоди, зобов'язаний відшкодувати
суму матеріальної шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, розмір якої становить 13 253 грн.
80 коп.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та, враховуючи те, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що
позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ЗДОРОВО» підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Положення статті 22 Цивільного кодексу
України передбачає, що особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Також, статтею 27 Закону України «Про
страхування» та статтею 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Як вбачається з матеріалів справи,
Позивачем на виконання зобов'язань за
Договором добровільного комплексного
страхування наземного транспорту №104062
від 23.10.2012 року, предметом якого є
страхування транспортного засобу
«Фольксваген», державний
реєстраційний номер АА 8738 МТ, було
відшкодовано на користь
Страхувальника 13 253 грн. 80 коп.

Таким чином, Суд зазначає, що до
Позивача перейшло право вимоги до
особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Частинами першою та другою статті 1187
Цивільного кодексу України
передбачено, що джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо - і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1
статті 1188 Цивільного кодексу України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою, а за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Отже, за змістом вказаних норм, у
відносинах між кількома володільцями
джерел підвищеної небезпеки
відповідальність будується на
загальному принципі вини.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено Судом, вина особи, яка
керувала транспортним засобом «Хонда»,
державний реєстраційний номер АА 9630 ВС,
встановлена у судовому порядку
Постановою Подільського районного
суду м. Києва у справі №758/12232/13-п, якою
Волошина Ігоря Борисовича, водія
транспортного засобу «Хонда»,
державний реєстраційний номер АА 9630 ВС,
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 340 гривень.

Відповідно до частини 4 статті 35
Господарського процесуального кодексу
України вирок суду в кримінальному
провадженні або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення, які набрали законної
сили, є обов'язковими для
господарського суду, що розглядає
справу про правові наслідки дій чи
бездіяльності особи, щодо якої
ухвалений вирок або постанова суду,
лише в питаннях, чи мало місце діяння та
чи вчинене воно цією особою.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про
страхування" страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів громадян та
юридичних осіб у разі настання певних
подій (страхових випадків), визначених
договором страхування або чинним
законодавством, за рахунок грошових
фондів, що формуються шляхом сплати
громадянами та юридичними особами
страхових платежів (страхових внесків,
страхових премій) та доходів від
розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про
страхування" визначено, що майнові
інтереси, які пов'язані із володінням,
користуванням і розпорядженням майном,
а також інтереси, пов'язані з
відшкодуванням страхувальником
заподіяної ним шкоди особі або її
майну, а також шкоди, заподіяної
юридичній особі (страхування
відповідальності) віднесені до
об'єктів страхування.

Абзацом 1 статті 9 Закону України „Про
страхування" визначено, що страхова
сума - грошова сума, в межах якої
страховик відповідно до умов
страхування зобов'язаний провести
виплату при настанні страхового
випадку.

Страхове відшкодування - це страхова
виплата, яка здійснюється страховиком
у межах страхової суми за договорами
майнового страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку (абзац 16 статті 9
Закону України „Про страхування").

Абзацем 18 статті 9 Закону України
«Про страхування» передбачено, що
франшиза - частина збитків, що не
відшкодовується страховиком згідно з
договором страхування.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 36.4 статті 36 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється безпосередньо
потерпілому (іншій особі, яка має право
на отримання відшкодування) або
погодженим з ним особам, які надають
послуги з ремонту пошкодженого майна,
сплатили страхове відшкодування за
договором майнового страхування (крім
регламентної виплати, передбаченої
підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього
Закону), лікування потерпілих та інші
послуги, пов'язані з відшкодуванням
збитків.

Статтею 1191 Цивільного кодексу України
зазначено, що особа, яка відшкодувала
шкоду, завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом.

Суд звертає увагу, що реальним
підтвердженням виплати суми
страхового відшкодування
страхувальнику є саме платіжне
доручення. Звіт про оцінку
транспортного засобу є лише попереднім
оціночним документом, в якому
зазначається про можливу, але не
кінцеву суму, що витрачена на
відновлення транспортного засобу.

Аналогічна позиція викладена в
Постанові Вищого господарського суду
України від 23 серпня 2011 року у справі №
42/92.

Згідно зі ст. 228 Господарського кодексу
України, учасник господарських
відносин, який відшкодував збитки, має
право стягнути збитки з третіх осіб у
порядку регресу.

Отже, враховуючи визначені Полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АС/2224081 розміри лімітів
відповідальності та франшизи, Суд
приходить до висновку, що Відповідач
зобов'язаний відшкодувати Позивачу
витрати в розмірі 13 253 грн. 80 коп.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 32, 33, 43, 49, 77, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«ЗДОРОВО» - задовольнити повністю.

2. Стягнути зі Страхового товариства з
додатковою відповідальністю
«Гарантія» (04070, м.Київ, ВУЛИЦЯ
КОСТЯНТИНІВСЬКА, будинок 56, офіс 13,
ідентифікаційний код юридичної особи
21130899) на користь Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ЗДОРОВО» (03680, м. Київ, ВУЛИЦЯ
КАЗИМИРА МАЛЕВИЧА, 86-Н,
ідентифікаційний код юридичної особи
33637321) 13 253 (тринадцять тисяч двісті
п'ятдесят три) грн. 80 (вісімдесят) коп.,
судовий збір у розмірі 1 827 (одна тисяча
вісімсот двадцять сім) гривень 00
копійок.

3. Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

4.Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата складання та підписання повного
тексту рішення: 24 грудня 2014 року.

Суддя
О.В. Чинчин