ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" грудня 2014 р. Справа № 911/3218/14

Господарський суд Київської області у складі суддів Бабкіної В.М. - головуючий, суддів Горбасенко П.В., Конюх О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

до Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз»

про стягнення 657842,78 грн.

секретар судового засідання: Севастьянов Є.С.

за участю представників:

від позивача: Єршова С.В., довір. № 14-108 від 18.04.2014 р.

від відповідача: Сидорчук Р.Д., довір. № 11/75-14 від 27.08.2014 р.

Обставини справи:

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі - НАК «Нафтогаз України», позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» (далі - ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз», відповідач) про стягнення 657842,78 грн.

Згідно з приписами ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 р. у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, змінено територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам, та встановлено забезпечити розгляд господарських справ Господарського суду Автономної Республіки Крим - Господарським судом Київської області, а господарських справ Господарського суду міста Севастополя - Господарським судом міста Києва, господарських справ Севастопольського апеляційного господарського суду - Київським апеляційним господарським судом.

На момент звернення НАК «Нафтогаз України» до суду з даним позовом, місцезнаходженням відповідача - ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» було Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь, пр. Кірова/пров. Совнаркомівський, 52/1.

У зв'язку з викладеним розгляд даної справи здійснюється господарським судом Київської області.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» зобов'язань за договором № 106-ПГ-2012 купівлі-продажу природного газу від 23.02.2012 р. в частині своєчасного проведення розрахунку за переданий у власність відповідача природний газ, у зв'язку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача 262142,96 грн. пені, 243645,67 грн. штрафу, 152054,15 грн. 3% річних, а також 13156,85 грн. судового збору.

Розгляд справи відкладався.

02.09.2014 р. до господарського суду Київської області від представника відповідача надійшло клопотання № 20-694 від 01.09.2014 р. про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 04.09.2014 р. представником позивача було подано клопотання б/н від 04.09.2014 р. про продовження строку вирішення спору на 15 днів в порядку ст. 69 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.09.2014 р. було продовжено строк розгляду справи на 15 днів до 16.10.2014 р.

У судовому засіданні 16.10.2014 р. представник відповідача подав клопотання б/н від 16.10.2014 р. про призначення колегіального розгляду справи.

Ухвалою господарського суду Київської області від 16.10.2014 р. на підставі ст. 4-6 Господарського процесуального кодексу України призначено колегіальний розгляд даної справи.

Розпорядженням № 225-АР від 17.10.2014 р. для розгляду справи № 911/3218/14 призначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Бабкіна В.М., судді Конюх О.В., Рябцева О.О.

У судовому засіданні 08.12.2014 р. представник відповідача подав клопотання б/н, від 08.12.2014 р. про продовження строку розгляду справи на 15 днів в порядку, встановленому частиною першою ст. 69 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду Київської області від 08.12.2014 р. було продовжено строк розгляду справи на 15 днів до 07.01.2015 р.

Розпорядженням № 288-АР від 22.12.2014 р. для розгляду справи № 911/3218/14 здійснено заміну у складу колегії суддів. У зв'язку з відпусткою судді О.О. Рябцевої, суддю О.О. Рябцеву замінено на суддю Горбасенка П.В.

Ухвалою господарського суду Київської області від 24.12.2014 р. справу № 911/3218/14 було прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя В.М. Бабкіна, судді П.В. Горбасенко, О.В. Конюх.

У судовому засіданні 25.12.2014 р. представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представником відповідача у судовому засіданні 25.12.2014 р. було заявлено усне клопотання про відстрочку виконання рішення у даній справі до 01.01.2016 р., посилаючись на складний майновий і фінансовий стан у зв'язку з анексією території Автономної Республіки Крим.

У судовому засіданні 25.12.2014 р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

23.02.2012 р. між Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» (продавець) та Публічним акціонерним товариством «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» (покупець) було укладено договір № 106-ПГ-2012 про закупівлю природного газу, відповідно до п. 1.1 якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2012 році імпортований природний газ, а покупець - прийняти та оплатити його.

Відповідно до п. 1.2 договору продавець передає покупцеві в період з 01.02.2012 р. по 31.12.2012 р. природний газ у обсязі до 1360,000 тис.куб.м.

У відповідності з п. 4.1 договору оплата за природний газ проводиться покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% попередньої оплати вартості обсягів газу, запланованих для поставки, за 5 банківських днів до початку місяця поставки. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 10-го числа наступного за місяцем поставки газу з поточних рахунків покупця.

Пунктом 7.3 договору передбачено, що у разі порушення покупцем умов п. 4.1 договору, покупець зобов'язується (крім суми заборгованості) сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 днів додатково сплатити штраф у розмірі 7% від суми простроченого платежу.

Відповідно до п. 9.3 договору строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних інфляційних втрат, встановлюється тривалістю у 5 років.

Цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині поставки газу до 31 грудня 2012 року включно, а в частині проведення розрахунків за газ та послуги з його транспортування - до повного погашення заборгованості (п. 10.1 договору).

23.02.2012 р. між НАК «Нафтогаз України» та ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» було укладено додаток № 1 до договору ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз», відповідно до п. 1.3 якого приймання-передачу газу, поставленого продавцем покупцеві, оформлюється актами приймання-передачі газу.

Згідно з п. 1.4 додатку № 1, не пізніше 5 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу, покупець зобов'язується надати продавцю два примірники акту приймання-передачі газу, підписаних та скріплених печатками покупця, в яких зазначаються фактичні обсяги переданого газу. Акти приймання-передачі газу є підставою для остаточних розрахунків.

На виконання умов договору № 106-ПГ-2012 від 23.02.2012 р. НАК «Нафтогаз України» було поставлено ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» природний газ на загальну суму 3480652,38 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, у тому числі - від 29.02.2012 р. на суму 377589,90 грн., від 31.03.2012 р. на суму 528867,52 грн., від 30.04.2012 р. на суму 564999,38 грн., від 31.05.2012 р. на суму 554959,94 грн., від 30.06.2012 р. на суму 593235,32 грн., від 31.07.2012 р. на суму 861000,32 грн., підписаними повноважними представниками сторін та скріпленими їх печатками.

Як зазначає позивач, відповідач всупереч умов укладеного між сторонами договору не виконав належним чином взяті на себе договірні зобов'язання щодо здійснення розрахунку за поставлений природний газ у строки, визначені договором.

Враховуючи те, що відповідач порушив строки виконання грошових зобов'язання щодо здійснення розрахунку за поставлений природний газ, НАК «Нафтогаз України» звернулась з даним позовом до суду та просить суд стягнути з відповідача пеню, штраф та 3% річних з простроченої суми грошового зобов'язання.

Згідно приписів статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Так, у відповідності до ч. 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно з приписами ч. 7 статті 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За своєю правовою природою правочин, який відбувся між позивачем та відповідачем, є договором поставки.

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Як зазначено у ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач оплатив отриманий від позивача природний газ у повному обсязі, однак допускав прострочення у здійсненні оплати.

Позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача 243645,67 грн. штрафу та 262142,96 грн. пені за порушення строків виконання зобов'язань за договором.

Статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з приписами ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Як зазначалося вище, п. 7.3 договору передбачено, що у разі порушення покупцем умов п. 4.1 договору, останній зобов'язується (крім суми заборгованості) сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 днів додатково сплатити штраф у розмірі 7% від суми простроченого платежу.

З долученого до матеріалів справи розрахунку пені вбачається, що позивачем було визначено розмір пені в сумі 262142,96 грн., у тому числі - за період з 10.03.2012 р. до 09.09.2012 р. в сумі 28541,05 грн., з 10.04.2012 р. до 09.10.2012 р. в сумі 39665,06 грн., з 10.05.2012 р. до 09.11.2012 р. в сумі 42606,51 грн., з 10.06.2012 р. до 09.12.2012 р. в сумі 41622,00 грн., з 10.07.2012 р. до 09.01.2013 р. в сумі 44741,77 грн., з 10.08.2012 р. до 09.02.2013 р. в сумі 64966,56 грн., а розмір штрафу - в сумі 243645,67 грн., у тому числі - за період з 01.01.2013 р. до 19.11.2013 р. на суму 377589,90 грн. в сумі 26431,29 грн., з 01.01.2013 р. до 19.11.2013 р. на суму 528867,52 грн. в сумі 37020,73 грн., з 01.01.2013 р. до 19.11.2013 р. на суму 564999,38 грн. в сумі 39549,96 грн., з 01.01.2013 р. до 19.11.2013 р. на суму 554959,94 грн. в сумі 38847,20 грн., з 10.01.2013 р. до 19.11.2013 р. на суму 593235,32 грн. в сумі 41526,47 грн., з 10.02.2013 р. до 19.11.2013 р. на суму 861000,32 грн. в сумі 60270,02 грн. Оскільки визначений позивачем розмір пені та штрафу є обґрунтованим та арифметично вірним, пеня і штраф підлягають стягненню з відповідача в заявленому позивачем розмірі.

Окрім того, позовна заява містить вимоги щодо стягнення з відповідача 3% річних.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З долученого до матеріалів справи розрахунку 3% річних вбачається, що позивачем було визначено розмір 3% річних у сумі 152054,15 грн., у тому числі - за період з 10.03.2012 р. до 19.11.2013 р. в сумі 19216,38 грн., з 10.04.2012 р. до 19.11.2013 р. в сумі 25571,39 грн., з 10.05.2012 р. до 19.11.2013 р. в сумі 25929,07 грн., з 10.06.2012 р. до 19.11.2013 р. в сумі 24058,19 грн., з 10.07.2012 р. до 19.11.2013 р. в сумі 24258,70 грн., з 10.08.2012 р. до 19.11.2013 р. в сумі 33020,42 грн., є обґрунтованим та арифметично вірним, у зв'язку з чим 3% річних підлягають стягненню з відповідача в заявленому позивачем розмірі.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог ПАТ «НАК «Нафтогаз України» у повному обсязі.

Як зазначалося вище, у засіданні суду 25.12.2014 р. представником відповідача було заявлене усне клопотання про відстрочення виконання рішення суду (у випадку задоволення позовних вимог) до 01.01.2016 р. з огляду на складне матеріальне і фінансове становище ПАТ «ДАТ Чорноморнафтогаз» у зв'язку з анексією частини території України, а саме - Кримського півострову, і, відповідно, неможливістю здійснювати господарську діяльність на території АР Крим.

Зазначене клопотання залишається судом без задоволення з огляду на таке.

Згідно з приписами п. 6 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Слід зазначити, що відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Підставою для відстрочення виконання рішення суду можуть бути конкретні обставини, що ускладнюватимуть виконання рішення або зроблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому, вирішуючи питання про відстрочення виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Колегія суддів вважає за необхідне відзначити, що особа, яка заявляє клопотання про відстрочення виконання судового рішення, має обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, суду мають подаватися докази на підтвердження зазначених причин та обґрунтованості доводів заявника, яким суд має надати оцінку при вирішенні питання про відстрочення виконання судового рішення, під час прийняття останнього, в порядку приписів п. 6 ч. 1 ст. 83 ГПК України.

З огляду на викладене та враховуючи, що відповідачем не подано суду будь-яких доказів на підтвердження клопотання про відстрочення виконання рішення суду у даній справі, зокрема, щодо складного фінансового стану відповідача, відповідне клопотання представника ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз», заявлене у судовому засіданні 25.12.2014 р., задоволенню не підлягає.

Судові витрати відповідно до вимог ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 32-34, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 26, оф. 505, код 00153117) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м. Київ, Шевченківський р-н, вул. Б. Хмельницького, 6, код 20077720) - 262142 (двісті шістдесят дві тисячі сто сорок дві) грн. 96 коп. пені, 243645 (двісті сорок три тисячі шістсот сорок п'ять) грн. 67 коп. штрафу, 152054 (сто п'ятдесят дві тисячі п'ятдесят чотири) грн. 15 коп. 3% річних, 13156 (тринадцять тисяч сто п'ятдесят шість) грн. 85 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення підписане 12.01.2015 р.

Головуючий суддя В.М. Бабкіна

Суддя О.В. Конюх

Суддя П.В. Горбасенко