ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" грудня 2014 р.Справа № 924/1508/14

Господарський суд Хмельницької
області у складі судді Мухи М.Є.,
розглянувши матеріали

За позовом Комунального підприємства
"Тепловик", смт. Теофіполь, Хмельницької
області

до Управління Пенсійного Фонду України
в Теофіпольському районі Хмельницької
області, смт. Теофіполь, Хмельницької
області

про стягнення 13 759,96 грн.

Представники сторін:

позивача: не з'явився

відповідача: Казюк А.Л. за
довіреністю №4491/07 від 22.10.14р.

В судовому засіданні відповідно до ч.2
ст.85 ГПК України проголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач звернувся із
позовом до суду в якому просить
стягнути із відповідача 9 685,29грн. боргу,
1 763,35грн. пені, 2 119,67грн. інфляційних
втрат, 343,47грн. 3% річних відповідно до
умов договору про надання послуг з
централізованого опалення та
постачання гарячої води, обґрунтовуючи
позовні вимоги матеріалами справи.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, причин неявки
суду не повідомив.

Представник відповідача в судовому
засіданні та відповідач у відзиві на
позов проти позовних вимог заперечують
обґрунтовуючи наступним. 13.02.2013р. на
адресу управління надійшов лист від КП
"Тепловик" про неможливість виконання
умов договору, а саме надавання послуг
по теплопостачанні в опалювальний
період 2013-2014 року. В зв'язку з цим, 25.06.14р.
відповідачем було направлено позивачу
заяву про розірвання договору та
прийнято рішення про будівництво
власної котельні. Вказує, що відповідно
до договору про надання послуг з
централізованого опалення та
постачання гарячої води ( п. 19 )
виконавець (Теофіпольське КП
"Тепловик") зобов'язаний надавати
споживачеві в установленому
законодавством порядку інформацію про
перелік послуг, їх вартість, загальну
суму місячного платежу, структуру
тарифів, нормативів споживання, режиму
надання послуг, їх споживчі
властивості. Оскільки розрахунковий
період у відповідності до договору є
календарний місяць, а споживач -
управління ПФУ в Теофіпольському
районі юридичною особою, то у
відповідності до стандартів
бухгалтерського обліку, як вважає,
позивач зобов'язаний надати рахунки за
надані послуги. Повідомляє, що
відповідно до даних бухгалтерії
підприємства відповідача до
управління надійшли наступні рахунки,
котрі ним і оплачені, всього на суму
21999,11 грн.: 08.01.2013р. на суму 1874,57грн.
сплата 22.01.2012р.; на суму 4834,38грн. сплата
22.02.2013 р.; на суму 9666,48грн. сплата 05.03.2013р.;
на суму 1874,57. сплата 12.04.2013р.; на суму
1874,57грн. сплата 12.06.2013р.; на суму 1874,56 грн.
Наголошує, що відповідачем оплачено
всі надані рахунки за спожитий
опалювальний період з січня по червень
2013 року та проведені по
бухгалтерському та податковому обліку.
Звертають увагу суду, що в позовній
заяві вказано про надання позивачем
послуг на суму 6782,73 грн., проте жодних
доказів надання цих послуг до позовної
заяви не надано. Зауважують, що в разі
існування заборгованості складається
акт звірки розрахунків на перше число
кожного року існування заборгованості.
Проте, як зауважує, таких актів КП
"Тепловик" не складало, рахунків не
надсилало. Доказів вручення будь-яких
листів, заяв, претензій, актів звірок та
рахунків, які є первинними документами,
що підтверджує здійснення
господарської операції, позивачем не
надано. У позові просять відмовити.

Розглядом матеріалів справи
встановлено.

Між комунальним підприємством
"Тепловик" Старокостянтинівської
міської ради (Виконавець) та
Управлінням Пенсійного фонду у
Теофіпольському районі 17.01.13р. укладено
договір про надання послуг з
централізованого опалення, та
постачання гарячої води згідно умов
якого виконавець зобов'язується
своєчасно надавати споживачеві вчасно
та відповідної якості послуги з
централізованого опалення та
постачання гарячої води, а споживач
зобов'язується своєчасно оплачувати
надані послуги за встановленими
тарифами у строки і на умовах, що
передбачені договором (п.1 договору).

Відповідно до п.5 договору тарифи на
послуги становлять: з централізованого
постачання гарячої води згідно
розрахунку, з централізованого
опалення 719,62грн./Гкал.

Розрахунковим періодом є календарний
місяць. У разі застосування
щомісячної системи оплати послуг
платежі вносяться не пізніше 10 числа
місяця, що настає за розрахунковим.
Послуги оплачуються безготівковою
формою. За несвоєчасне внесення плати
із споживача стягується пеня у розмірі,
встановленому законом - 0,1%.

Пунктом 17 договору передбачено
обов'язок споживача оплачувати послуги
в установлені договором строки.

Договір укладається на один рік і
набирає чинності з дати його укладення.
Договір може бути щороку продовженим,
якщо за місяць до закінчення його
строку однією із сторін не буде
письмово заявлено про розірвання або
необхідність перегляду. Договір
підписано представниками сторін та
скріплено печатками підприємств.

Рішенням виконавчого комітету
Теофіпольської селищної ради від
30.11.12р. № 1-11/2012 погоджено скориговані
двоставкові тарифи КП "Тепловик" на
теплопостачання для підприємств,
установ, організацій смт. Теофіполь.

Відповідно до розрахунку абонентської
плати розрахованої на приєднане
теплове навантаження по Управлінню
Пенсійного фонду абонплата за місяць
становить 1874,57грн.

На виконання умов договору позивачем
було надано послуги з централізованого
опалення за листопад 2012 року - вересень
2013р. на оплату яких виставлено
відповідні рахунки від 18.10.12р., від
31.10.12р., №403 від 09.11.12р., 26.11.12р. № 418, № 429
від 20.12.12р., №4 від 08.01.13р., №37 від 22.01.13р.,
№ 83 від 22.02.13р., № 89 від 05.03.13р., №130 від
12.04.13р., №198 від 12.06.13р., 241 від 10.07.13р., №252
від 06.08.13р., № 299 від 06.09.13р., №313 від
18.10.13р., які оплачені відповідачем
частково.

Розмір боргу становить 9 685,29грн. за
період червень - листопад 2013 року.

13.02.13р. позивач повідомив відповідача
про те, що у зв'язку із виводом котельні
№4 по вул. Щорса, 25А з експлуатації,
надавати послуги по теплопостачанню в
опалювальний період 2013-2014 роки не буде
можливості.

20.02.13р. Управління Пенсійного фонду
України у Теофіпольському районі
звернулось до начальника головного
управління Пенсійного фонду України в
Хмельницькій області про передбачення
в кошторисі видатків на 2013 рік коштів в
сумі 165063грн. для будівництва
газопроводу до тепло генераторної та
безпосередньо тепло генераторної
адміністративної будівлі.

25.06.13р. відповідач звернувся до КП
"Тепловик" із заявою про розірвання
договору №8/5 від 17.01.13р., яка залишена
позивачем без відповіді.

14.10.2013р. прийнято в експлуатацію
систему опалення в адміністративній
будівлі з встановленням
теплогенераторної в смт. Теофіполь по
вул. Щорса, 25 де замовником робіт було
Управління Пенсійного фонду України в
Теофіпольському районі.

Оскільки відповідачем в добровільному
порядку борг не погашено позивач
звернувся із позовом до суду. Крім того
просить стягнути:

- 343,47грн. 3% річних в т.ч із суми боргу 1
774,97грн. за період з 11.07.13р. по 08.12.14р., із
суми боргу 412,04грн. за період з 11.08.13р. по
08.12.14р., із суми боргу 1874,57грн. за період
з 11.09.13р. по 08.12.14р., із суми боргу 1874,57грн.
за період з 11.10.13р. по 08.12.14р., із суми
боргу 1874,57грн. за період з 11.11.13р. по
08.12.14р., із суми боргу 1874,57грн. за період
з 11.12.13р. по 08.12.14р.;

- 2119,67грн. інфляційних втрат в т.ч. із
суми боргу 1 774,97грн. за період з 01.08.13р.
по 30.11.14р., із суми боргу 412,04грн. за
період з 01.09.13р. по 30.11.14р., із суми боргу
1874,57грн. за період з 01.10.13р. по 30.11.14р., із
суми боргу 1874,57грн. за період з 01.11.13р. по
30.11.14р., із суми боргу 1874,57грн. за період
з 01.12.13р. по 30.11.14р., із суми боргу 1874,57грн.
за період з 01.01.14р. по 30.11..14р.;

- 1763,35грн. пені в т.ч. із суми боргу
1774,97грн. за період з 11.07.13р. по 10.01.14р., із
суми боргу 412,04грн. за період з 11.08.13р. по
10.02.14р., із суми боргу 1874,57грн. за період
з 11.09.13р. по 10.03.14р., із суми боргу 1874,57грн.
за період з 11.10.13р. по 10.04.14р., із суми
боргу 1874,57грн. за період з 11.11.13р. по
10.05.14р., із суми боргу 1874,57грн. за період
з 11.12.13р. по 10.06.14р.

Поряд із цим позивач просить стягнути
із відповідача судові витрати у
розмірі 282,60грн. понесені ним при
забезпеченні явки представника у
судові засідання. В обґрунтування
зазначеного надано договір про надання
правової допомоги від 18.07.14р. укладений
між адвокатом Сторожуком Ю.В. та КП
"Тепловик", платіжні доручення №261 від
05.11.14р. на суму 194,60грн. та № 295 від 05.12.14р.
на суму 88 грн.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх у
сукупності, судом враховується таке:

Відповідно до ч.2 п.1 ст.175
Господарського кодексу України
майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК
України вбачається, що господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу
України та ст. 174 Господарського
кодексу України, господарські
зобов'язання можуть виникати, зокрема,
з господарського договору та інших
угод, передбачених законом, а також з
угод, не передбачених законом, але
таких, які йому не суперечать.

Нормами ст.627 ЦК України встановлено
свободу договору, тобто, відповідно до
ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, між
сторонами укладено договір від 17.01.13р.
про надання послуг з централізованого
опалення, та постачання гарячої води.

Відповідно ст. 714 ЦК України, за
договором постачання енергетичними та
іншими ресурсами через приєднану
мережу одна сторона (постачальник)
зобов'язується надавати другій стороні
(споживачеві, абонентові) енергетичні
та інші ресурси, передбачені договором,
а споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання. Аналогічні
положення містить ст. 275 ГК України.

До договору постачання енергетичними
та іншими ресурсами через приєднану
мережу застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж,
положення про договір поставки, якщо
інше не встановлено законом або не
випливає із суті відносин сторін.

Згідно ст.193 Господарського кодексу
України та ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов'язань або
їх зміна не допускається.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
визначено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Відповідно до ст.19 Закону України "Про
теплопостачання", споживач повинен
щомісячно здійснювати оплату
теплопостачальній організації за
фактично отриману теплову енергію.

Згідно зі ст. 599 ЦК України, зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Невиконання зобов'язання або виконання
з порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання)
стаття 610 ЦК України визначає як
порушення зобов'язання.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Матеріалами справи встановлено, що
позивач надавав відповідачу послуги з
теплопостачання, на оплату яких ним
було виставлено відповідні рахунки від
18.10.12р., від 31.10.12р., №403 від 09.11.12р., 26.11.12р.
№ 418, № 429 від 20.12.12р., №4 від 08.01.13р., №37
від 22.01.13р., № 83 від 22.02.13р., № 89 від
05.03.13р., №130 від 12.04.13р., №198 від 12.06.13р., 241
від 10.07.13р., №252 від 06.08.13р., № 299 від
06.09.13р., №313 від 18.10.13р., які оплачені
відповідачем частково.

Як вбачається із позову позивач
просить стягнути з Управління
Пенсійного фонду у Теофіпольському
районі заборгованість у розмірі 9
685,29грн. за період червень - листопад 2013
року.

Розглядаючи дану позовну вимогу судом
враховується, що 13.02.13р. позивач
повідомив відповідача про те, що у
зв'язку із виводом котельні №4 по вул.
Щорса, 25А з експлуатації, надавати
послуги по теплопостачанню в
опалювальний період 2013-2014 роки не буде
можливості.

Поряд із цим відповідачем додано до
матеріалів справи декларацію про
готовність об'єкта до експлуатації за
якою 14.10.2013р. прийнято в експлуатацію
систему опалення в адміністративній
будівлі з встановленням
теплогенераторної в смт. Теофіполь по
вул. Щорса, 25 де замовником робіт було
Управління Пенсійного фонду України в
Теофіпольському районі.

З огляду на зазначене, суд вважає, що
правомірною та обґрунтованою є
заборгованість в сумі 5936,15грн. за
період червень - вересень 2013 року за
фактично отримані послуги до запуску
відповідачем теплогенераторної. В
стягненні 3 749,14грн. боргу слід
відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення з
відповідача 3% річних в сумі 343,47грн. в
т.ч. із суми боргу 1 774,97грн. за період з
11.07.13р. по 08.12.14р., із суми боргу 412,04грн.
за період з 11.08.13р. по 08.12.14р., із суми
боргу 1874,57грн. за період з 11.09.13р. по
08.12.14р., із суми боргу 1874,57грн. за період
з 11.10.13р. по 08.12.14р., із суми боргу 1874,57грн.
за період з 11.11.13р. по 08.12.14р., із суми
боргу 1874,57грн. за період з 11.12.13р. по
08.12.14р. згідно поданого розрахунку.

Проводячи перерахунок заявленої до
стягнення суми 3% річних судом
враховано суму боргу в розмірі 5936,15грн.
та встановлено, що обґрунтованими та
правомірно нарахованими є річні в
розмірі 226,99грн. в т.ч. із суми боргу 1
774,97грн. за період з 11.07.13р. по 08.12.14р., із
суми боргу 412,04грн. за період з 11.08.13р. по
08.12.14р., із суми боргу 1874,57грн. за період
з 11.09.13р. по 08.12.14р., із суми боргу 1874,57грн.
за період з 11.10.13р. по 08.12.14р. У стягненні
116,48грн. 3% річних слід відмовити.

Окрім того, позивач просить стягнути з
відповідача 2 119,67грн. інфляційних
втрат в т.ч. із суми боргу 1 774,97грн. за
період з 01.08.13р. по 30.11.14р., із суми боргу
412,04грн. за період з 01.09.13р. по 30.11.14р., із
суми боргу 1874,57грн. за період з 01.10.13р. по
30.11.14р., із суми боргу 1874,57грн. за період
з 01.11.13р. по 30.11.14р., із суми боргу 1874,57грн.
за період з 01.12.13р. по 30.11.14р., із суми
боргу 1874,57грн. за період з 01.01.14р. по
30.11.14р.

Згідно листа Верховного Суду України
„Рекомендації щодо порядку
застосування індексів інфляції при
розгляді судових справ" від 03.04.1997р.
№62-97р., відповідно до якого індекс
розраховується не на кожну дату місяця,
а в середньому на місяць і здійснюється
шляхом множення суми заборгованості на
момент її виникнення на сукупний
індекс інфляції за період прострочення
платежу. При цьому сума боргу, яка
сплачується з 1 по 15 день відповідного
місяця, індексується з врахуванням
цього місяця, а якщо сума боргу
сплачується з 16 по 31 день місяця,
розрахунок починається з наступного
місяця. Аналогічно, якщо погашення
заборгованості здійснено з 1 по 15 день
відповідного місяця, інфляційні втрати
розраховуються без врахування цього
місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то
інфляційні втрати розраховуються з
врахуванням даного місяця.

Судом приймається до уваги, що індекс
інфляції, який характеризує динаміку
загального рівня цін на товари та
послуги, визначається Держкомстатом за
період, який становить один місяць, а
розмір боргу з урахуванням індексу
інфляції обчислюється виходячи з суми
боргу, що мав місце на останній день
місяця, в якому платіж мав бути
здійснений, помноженої на індекс
інфляції, визначений Держкомстатом, за
період прострочки.

Відповідно до п. 3.2. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 14
від 17.12.2013 р. „Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" індекс інфляції -
це показник, що характеризує динаміку
загального рівня цін на товари та
послуги, які купуються населенням для
невиробничого споживання, і його
найменший період визначення складає
місяць.

Таким чином, нарахування індексу
інфляції можливе лише на суму
простроченої заборгованості, яка
існувала не менше як на один місяць та у
порядку відповідальності боржника за
порушення грошового зобов'язання.

Крім того, сума боргу з урахуванням
індексу інфляції повинна
розраховуватися, виходячи з індексу
інфляції за кожний місяць (рік)
прострочення, незалежно від того, чи
був в якийсь період індекс інфляції
менше одиниці (тобто мала місце не
інфляція, а дефляція).

Здійснивши перерахунок інфляційних
втрат, суд, з огляду на зазначене та
враховуючи часткове задоволення суми
основного боргу, зазначає, що
обґрунтованими є інфляційні втрати в
розмірі 1276,25грн. із суми боргу 1 774,97грн.
за період з 01.09.13р. по 30.11.14р., із суми
боргу 412,04грн. за період з 01.10.13р. по
30.11.14р., із суми боргу 1874,57грн. за період
з 01.11.13р. по 30.11.14р., із суми боргу 1874,57грн.
за період з 01.01.14р. по 30.11.14р. У стягненні
843,42грн. інфляційних втрат слід
відмовити.

Також позивачем заявлено до стягнення
з відповідача 1763,35грн. пені в т.ч. із
суми боргу 1774,97грн. за період з 11.07.13р. по
10.01.14р., із суми боргу 412,04грн. за період з
11.08.13р. по 10.02.14р., із суми боргу 1874,57грн.
за період з 11.09.13р. по 10.03.14р., із суми
боргу 1874,57грн. за період з 11.10.13р. по
10.04.14р., із суми боргу 1874,57грн. за період
з 11.11.13р. по 10.05.14р., із суми боргу 1874,57грн.
за період з 11.12.13р. по 10.06.14р.

Згідно з пунктом 14 Договору, за
несвоєчасне внесення плати із
відповідача стягується пеня у розмірі,
встановленому законом - 0,1 відсотків.

Статтею 549 Цивільного кодексу України
визначено, що неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання
(частина 3 статті 549 Цивільного кодексу
України).

Частиною 232 Господарського кодексу
України передбачено, що нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

У відповідності зі ст.ст.1, 3 Закону
України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" платники грошових коштів
сплачують на користь одержувачів цих
коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін. Розмір пені, передбачений
статтею 1 цього Закону, обчислюється
від суми простроченого платежу та не
може перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Суд, з огляду на вищезазначені норми
діючого законодавства, часткове
задоволення основного боргу провівши
розрахунок пені зазначає, що
підставною та обґрунтованою до
стягнення є пеня в розмірі 1376,06грн. в
т.ч. із суми боргу 1774,97грн. за період з
11.07.13р. по 10.01.14р., із суми боргу 412,04грн.
за період з 11.08.13р. по 10.02.14р., із суми
боргу 1874,57грн. за період з 11.09.13р. по
10.03.14р., із суми боргу 1874,57грн. за період
з 11.10.13р. по 10.04.14р. У позові про
стягнення 1376,06грн. пені слід відмовити.

З огляду на вищенаведене, враховуючи
приписи ст. 33 ГПК України в силу яких
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню.

Доводи відповідача судом не
приймаються до уваги з підстав
наведених вище.

Відповідно ст.49 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати покладаються на сторони
пропорційно задоволеним позовним
вимогам.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 32, 33, 44, 49, 82, 85, 116
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

Стягнути з Управління Пенсійного фонду
України в Теофіпольському районі (смт.
Теофіполь, вул. Щорса, 25 )
на користь комунального підприємства
"Тепловик" (смт. Теофіполь, вул. Щорса, 25
) 5 936,15грн. (п'ять тисяч
дев'ятсот тридцять шість гривень 15коп.)
боргу, 226,99грн. (двісті двадцять шість
гривень 99 коп.) 3% річних, 1276,25грн. (одна
тисяча двісті сімдесят шість гривень
25коп.) інфляційних втрат, 387,29грн.
(триста вісімдесят сім гривень 29коп.)
пені, 1027,86грн. (одну тисячу двадцять сім
гривень 86коп.) судового збору та
158,99грн. інших судових витрат.

Видати наказ.

У позові про стягнення 3749,14грн. боргу,
116,48грн. 3% річних, 843,42грн. інфляційних
втрат, 1376,06грн. пені відмовити.

Повний текст рішення складено 26.12.2014р.

Суддя
М.Є. Муха

Віддрук. 2 прим. : 1 - до справи, 2 -
позивачу (30600, смт. Теофіполь, вул. Щорса,
25).