ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року
Справа № 925/1815/14

За позовом комунального підприємства
"Центральний стадіон" Черкаської
міської ради

до фізичної особи-підприємця Гарнероне
Еціо

про стягнення 17354 грн. 39 коп. та
виселення із нежитлового приміщення

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання
Сиволовська О.І.

Представники сторін:

від позивача: Колісник О.С. за
довіреністю від 30.09.2014;

від відповідача: Чекалов А.К. за
довіреністю від 10.12.2014.

Комунальне підприємство "Центральний
стадіон" Черкаської міської ради
звернулося до господарського суду
Черкаської області із позовною заявою
до фізичної особи-підприємця Гарнероне
Еціо з такими вимогами:

про стягнення 17354 грн. 39 коп., у тому
числі: 10029 грн. 16 коп. боргу з орендної
плати, 364 грн. 15 коп. боргу за отримані
послуги з водопостачання,
водовідведення, електропостачання і з
відшкодування витрат з плати за землю,
2647 грн. 68 коп. боргу з орендної плати за
фактичне використання приміщення, 94
грн. 82 коп. три проценти річних, 814 грн. 42
коп. пені та 3404 грн. 16 коп. неустойки за
невиконання обов'язку щодо повернення
приміщення;

про виселення відповідача з
нежитлового приміщення загальною
площею 41,2 кв.м., розташованого на
першому поверсі адмінбудівлі по вул.
Смілянській, 78 у м. Черкаси.

Позивач також просить відшкодувати
йому за рахунок відповідача 3045 грн.
витрат на сплату судового збору.

В обґрунтування позову позивач вказав
на неналежне виконання відповідачем
грошових зобов'язань за договором
оренди нежитлового приміщення, що є
міською комунальною власністю від
18.01.2013 №03/13 щодо сплати позивачу
орендної плати за користування
орендованим приміщенням площею 41,2 кв.м.
та за отримані послуги з
водопостачання, водовідведення,
електропостачання і з відшкодування
витрат з плати за землю.

Крім того, позивач зазначив, що листом
від 28.08.2014 №172 він відмовився від
договору оренди нежитлового
приміщення, що є міською комунальною
власністю від 18.01.2013 №03/13 і пред'явив
відповідачу вимогу про звільнення
орендованого приміщення у
десятиденний термін до 19.09.2014. Цей лист
відповідачу був вручений 09.09.2014, тому
саме з цієї дати договір оренди
нежитлового приміщення, що є міською
комунальною власністю від 18.01.2013 №03/13 є
розірваним, а відповідач зобов'язаний
звільнити орендоване приміщення до
19.09.2014. Проте відповідач після 19.09.2014
орендоване за вказаним договором
приміщення не звільнив.

Ухвалою від 13.10.2014 господарський суд
Черкаської області прийняв позовну
заяву комунального підприємства
"Центральний стадіон" Черкаської
міської ради до розгляду, порушив
провадження у даній справі і призначив
її розгляд у судовому засіданні на 10
годину 30.10.2014 в приміщенні
господарського суду Черкаської
області.

Ухвалою від 30.10.2014 господарський суд
Черкаської області у зв'язку з
необхідністю витребування від сторін
нових доказів відклав розгляд справи
на 10 годину 30 хвилин 27.11.2014 в приміщенні
господарського суду Черкаської
області.

25 листопада 2014 року позивач звернувся
до господарського суду Черкаської
області із заявою від 25.11.2014 про
збільшення розміру позовних вимог з 17354
грн. 39 коп. до 17821 грн. 62 коп. за рахунок
збільшення суми трьох процентів річних
з 94 грн. 82 коп. до 161 грн. 45 коп. та пені з
814 грн. 42 коп. до 1215 грн. 02 коп. пені

Ухвалою від 27.11.2014 господарський суд
Черкаської області у зв'язку з
нез'явленням представника відповідача
в судове засідання, призначене на
27.11.2014, відклав розгляд справи на 11
годину 15 хвилин 10.12.2014 в приміщенні
господарського суду Черкаської
області.

10 грудня 2014 року відповідач подав
відзив на позов, яким заперечив проти
позову в частині стягнення з нього 17354
грн. 39 коп., вказавши при цьому на таке:

на неможливість використання
відповідачем орендованого приміщення
за його призначенням як Інтернет -
магазин через обставини, за які він не
відповідає, а саме через відключення
позивачем орендованого відповідачем
приміщення від електроенергії;

на відсутність доказів надання
позивачем відповідачу рахунків, на
підставі яких відповідач мав
здійснювати розрахунки з позивачем;

на те, що за договором оренди орендар
самостійно, або через відповідну
організацію сплачує плату
організаціям за фактично отримані
послуги з водопостачання,
водовідведення, електропостачання та з
плати за землю і не зобов'язаний
сплачувати за ці послуги орендодавцю;

на припинення зобов'язань за договором
оренди з 09.09.2014 - дня розірвання цього
договору з ініціативи позивача,
звільнення відповідачем орендованого
приміщення у строк до 15.09.2014 і відмову
позивача від прийняття від
відповідача звільненого ним
приміщення;

на незаконність нарахування позивачем
стягуваних сум пені та 3% річних через
відсутність прострочення в сплаті
орендної плати, зумовлене ненаданням
позивачем відповідачу відповідних
рахунків, а також через неправильне
визначення позивачем суми боргу
протягом вказаного позивачем періоду
прострочення, за який нараховувалися
пеня і 35 річних.

Ухвалою від 10.12.2014 господарський суд
Черкаської області за клопотанням
представника відповідача продовжив
строк розгляду справи на 15 днів по
25.12.2014 і у зв'язку з необхідністю
витребування від позивача додаткових
доказів відклав розгляд справи на 11
годину 22.12.2014 у приміщенні
господарського суду Черкаської
області.

19 грудня 2014 року представник позивач
подав до господарського суду
Черкаської області додаткові письмові
пояснення і заяву від 18.12.2014 про
збільшення розміру позовних вимог в
частині вимоги про стягнення орендної
плати за фактичне використання
приміщення з 2647 грн. 68 коп. до 9456 грн.

У додаткових письмових поясненнях
представник позивач зазначив про
наступне:

орендоване відповідачем приміщення
було надане йому в оренду для
розміщення магазину, а не Інтернет -
магазину;

за договором оренди орендодавець не
брав на себе зобов'язань щодо
забезпечення орендованого приміщення
електроенергією. Орендар самостійно
мав укладати зі спеціалізованими
організаціями договори про надання
йому в повному обсязі комунальних
послуг і тому сам був відповідальний за
безперебійне електропостачання
орендованого ним приміщення;

вартість комунальних послуг, якими
фактично користувався відповідач,
включалися позивачем до загальних
рахунків, які виставлялися відповідачу
на оплату і які він за умовами договору
оренди мав оплачувати до 20 числа
поточного місяця. Підтвердженням
отримання таких рахунків відповідачем
є підписані обома сторонами акти
здачі-приймання робіт (надання послуг),
які містять посилання на відповідні
рахунки;

відповідач визнав факт розірвання
договору оренди з 09.09.2014 проте
ухиляється від звільнення
орендованого приміщення і підписання
акту приймання - передачі цього
приміщення, тому має сплачувати
орендну плату за увесь фактичний
період користування орендованим
приміщенням аж до підписання акту
приймання - передачі.

Ухвалою від 22.12.2014 господарський суд
Черкаської області повернув позивачу
його заяви про збільшення розміру
позовних вимог від 25.11.2014 і від 18.12.2014
без розгляду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України у зв'язку з неподанням на день
прийняття рішення у цій справі доказів
сплати судового збору за вказаними
заявами.

У судовому засідання, яке відбулося
22.12.2014 за участю представників обох
сторін, представник позивача підтримав
позов з викладених у ньому підстав, а
представник відповідача підтримав
заперечення проти позову, викладені у
відзиві на позов.

Дослідивши наявні у справі письмові
докази, заслухавши пояснення
представників сторін, господарський
суд Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

18 січня 2013 року комунальне
підприємство "Центральний стадіон"
Черкаської міської ради, як
орендодавець, і фізична
особа-підприємець Гарнероне Еціо, як
орендар, уклали договір оренди
нежитлового приміщення, що є міською
комунальною власністю №03/13 (далі -
договір №03/13) та підписали акт
приймання - передачі нежитлового
приміщення в оренду, згідно з якими
орендодавець передав орендарю, а
останній - прийняв в строкове платне
користування для розміщення магазину
нежитлове приміщення з окремим входом
загальною площею 41,2 кв.м. на першому
поверсі адміністративної будівлі,
розташованої по вул. Смілянській, 78 у м.
Черкаси.

Відповідно до п. 3.1 договору №03/13 розмір
орендної плати визначено на підставі
Методики розрахунку і порядку
використання плати за оренду
комунального майна м. Черкаси,
затвердженої рішенням Черкаської
міської ради від 19.05.2011 №2-466 та
проведеного 18.01.2013 конкурсу і складає
2500 грн. в т.ч. ПДВ за перший місяць
оренди, як базовий місяць. Встановлена
цим договором орендна плата підлягає
індексації, відповідно до індексу
інфляції, який щомісячно визначається
Мінстатом України. Розмір орендної
плати змінюється на підставі
проведеної незалежної оцінки вартості
об'єкту оренди.

Згідно з п. 3.2 договору №03/13 розрахунок
за цим договором проводиться на
підставі поданого рахунку.

Пунктом 3.2 договору №03/13 встановлено,
що плата по договору вноситься
платіжними дорученнями шляхом
попередньої оплати на розрахунковий
рахунок орендодавця. Платіж вноситься
до 20 числа поточного місяця. В
платіжних документах вказується
місяць, за який вноситься орендна плата
та номер договору або в касу
орендодавця готівкою.

У п. 3.4 договору №03/13 його сторони
передбачили, що орендар самостійно, або
через відповідну організацію сплачує
плату організаціям за фактично
отримані послуги: електро-, водо-,
теплопостачання, плату за землю та
інше.

Згідно з п. 5.3 договору №03/13 орендар
самостійно і від власного імені
укладає зі спеціалізованими
організаціями договори про надання в
повному обсязі комунальних послуг, які
він споживатиме на об'єкті.

Пунктами 6.1 та 6.3 договору №03/13 його
сторони передбачили, що повернення
об'єкта орендодавцеві здійснюється
двосторонньою комісією, яка формується
сторонами з їх уповноважених
представників, на підставі відповідно
акта приймання - передачі. Об'єкт
вважається фактично переданим
орендарем орендодавцю з дати
підписання акта приймання - передачі.

Відповідно до п. 7.3 договору №03/13 за
порушення строків внесення орендної
плати, установлених п. 3.3 договору,
орендар сплачує орендодавцю пеню в
розмірі 1% від суми заборгованості за
кожен день прострочення.

У п. 7.4 договору №03-13 сторони
погодились, що у разі прострочення
орендодавцем строку передачі або
прийняття об'єкта він сплачує
орендодавцю штраф у розмірі 5% від суми
орендної плати, визначеної в п. 3.1
договору. Сплата цього штрафу не
звільняє орендаря від обов'язку
сплачувати орендну плату за період
фактичного використання об'єкта.

Згідно з п. 8.3 договору №03/13 договір
набуває чинності в момент підписання
сторонами та діє до 18 грудня 2015 року.

Пунктом 8.13 договору №03/13 його сторони
передбачили що орендодавець має право
відмовитися від договору й вимагати
повернення об'єкта, якщо орендар не
вносить орендної плати за користування
об'єктом протягом трьох місяців
поспіль. Якщо орендодавець відмовився
від договору, останній є розірваним із
моменту, коли орендар одержав
повідомлення орендодавця про відмову
від договору.

За травень 2014 року згідно з виписаною
позивачем рахунком-фактурою від 23.05.2014
№СФ-0000119 та підписаним обома сторонами
актом здачі - приймання робіт (надання
послуг) від 31.05.2014 №ОУ-0000122 позивач
нарахував відповідачу до сплати 2785 грн.
68 коп. орендної плати, витрат з плати за
землю, витрат на оплату послуг з
електропостачання, з водопостачання і
водовідведення.

Згідно з розрахунком позивача
несплачений борг відповідача з
орендної плати за травень 2014 року
становить 785 грн. 58 коп., а борг з
відшкодування витрат на оплату
комунальних послуг та плати за землю за
травень 2014 року відсутній.

За червень 2014 року згідно з виписаною
позивачем рахунком-фактурою від 23.06.2014
№СФ-0000149 та підписаним обома сторонами
актом здачі - приймання робіт (надання
послуг) від 30.06.2014 №ОУ-0000145 позивач
нарахував відповідачу до сплати 2775 грн.
28 коп. орендної плати і 124 грн. 16 коп.
витрат з плати за землю, витрат на
оплату послуг з електропостачання, з
водопостачання і водовідведення.

За липень 2014 року згідно з виписаною
позивачем рахунком-фактурою від 28.07.2014
№СФ-0000176 та підписаним обома сторонами
актом здачі - приймання робіт (надання
послуг) від 31.07.2014 №ОУ-0000206 позивач
нарахував відповідачу до сплати 2803 грн.
03 коп. орендної плати і 140 грн. 10 коп.
витрат з плати за землю, витрат на
оплату послуг з електропостачання, з
водопостачання і водовідведення.

За серпень 2014 року згідно з виписаною
позивачем рахунком-фактурою від 20.08.2014
№СФ-0000201 та підписаним обома сторонами
актом здачі - приймання робіт (надання
послуг) від 31.08.2014 №ОУ-0000239 позивач
нарахував відповідачу до сплати 2814 грн.
24 коп. орендної плати і 83 грн. 12 коп.
витрат з плати за землю, витрат на
оплату послуг з електропостачання, з
водопостачання і водовідведення.

Відповідач нараховані позивачем за
червень, липень, серпень 2014 року суми
орендної плати та витрат з плати за
землю, витрат на оплату послуг з
електропостачання, з водопостачання і
водовідведення не оплатив.

9 вересня 2014 року позивач вручив
відповідачу під розписку письмове
повідомлення від 28.08.2014р. №172 про
відмову від договору №03/13 на підставі
ст. 782 Цивільного кодексу України та п.
8.13 договору №03/13 у зв'язку з несплатою
відповідачем орендної плати за більше
чим три місяці підряд. Цим
повідомленням позивач також пред'явив
відповідачу вимоги про погашення
існуючого боргу з орендної плати і
витрат на оплату комунальних послуг за
період з травня по серпень 2014, а також
про звільнення орендованого
приміщення і підписання акту
приймання-передачі у 10 денний термін.

За період з 01.09.2014 по 09.09.2014 згідно з
виписаною позивачем рахунком-фактурою
від 09.09.2014 №СФ-0000241 та підписаним обома
сторонами актом здачі - приймання робіт
(надання послуг) від 09.09.2014 №ОУ-0000277
позивач нарахував відповідачу до
сплати 851 грн. 03 коп. орендної плати і 16
грн. 77 коп. витрат з плати за землю та
витрат на оплату послуг з
водопостачання і водовідведення.

Відповідач нараховані позивачем за
період з 01.09.2014 по 09.09.2014 суми орендної
плати та витрат з плати за землю та
витрат на оплату послуг з
водопостачання і водовідведення не
оплатив.

Таким чином, борг відповідача перед
відповідачем з орендної плати за
період з травня по 9 вересня 2014 склав 10029
грн. 16 коп. (785 грн. 58 коп. + 2775 грн. 28 коп. +
2803 грн. 03 коп. + 2814 грн. 24 коп. + 851 грн. 03
коп.), а борг з оплати витрат з плати за
землю, витрат на оплату послуг з
електропостачання, з водопостачання і
водовідведення - 364 грн. 15 коп. (124 грн. 16
коп. + 140 грн. 10 коп. + 83 грн. 12 коп. + 16 грн. 77
коп.).

29 вересня 2014 року та 08 жовтня 2014 року
створеною позивачем комісією були
проведені перевірки на предмет
виконання відповідачем вимог и про
звільнення орендованого за договором
№03/13 приміщення і складені відповідні
акти, згідно з якими вказану вимогу
відповідач не виконав, ключі від
приміщення не передав і акт приймання -
передачі приміщення не підписав.

За фактичне використання орендованого
за договором №03/13 приміщення у період з
10.09.2014 по 07.10.2014, тобто у період після
відмови позивачем від договору №03/13,
позивач нарахував відповідачу до
сплати ще 2647 грн. 68 коп. орендної плати.

За прострочення сплати орендної плати
позивач нарахував відповідачу до
сплати 814 грн. 42 коп. передбаченої п. 7.3
договору №03/13 пені з ПДВ за 132 дні
прострочення з 21.05.2014 по 09.09.2014 від суми
боргу - 10029 грн. 16 коп. у розмірі
подвійної ставки Національного банку
України, яка діяла у період, за який
нарахована пеня.

За прострочення сплати орендної плати
та витрат з плати за землю, витрат на
оплату послуг з електропостачання та
витрат на оплату послуг з
водопостачання і водовідведення
позивач нарахував відповідачу до
сплати 94 грн. 82 коп. передбачених ч. 2 ст.
625 Цивільного кодексу України 3% річних
з ПДВ за 111 дні прострочення з 21.05.2014 по
09.09.2014 від суми боргу 10393 грн. 31 коп.

За невиконання відповідачем обов'язку
щодо повернення орендованого ним за
договором №03/13 приміщення позивачу
останній нарахував відповідачу до
сплати 3404 грн. 16 коп. передбаченої ч. 2
ст. 785 Цивільного кодексу України
неустойки з ПДВ за 18 днів прострочення
з 20.09.2014 по 07.10.2014 у розмірі подвійної
орендної плати за користування
приміщенням.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу
України встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
встановлено, що у разі, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Статтею 611 Цивільного кодексу України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

У ст. 629 Цивільного кодексу України
зазначено, що договір є обов'язковим
для виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216
Господарського кодексу України
порушення зобов'язання є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим кодексом, іншими
законами або договором; учасники
господарських правовідносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Стаття 230 Господарського кодексу
України штрафними санкціями у
розумінні цього Кодексу визнає
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського
кодексу України у разі якщо розмір
штрафних санкцій законом не визначено,
санкції застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу
України передбачає право кожного
суб'єкта господарювання на захист
своїх прав і законних інтересів шляхом,
зокрема, присудження до виконання
обов'язку в натурі.

З огляду на викладені вище обставини та
норми законодавства, господарський суд
прийшов до таких висновків.

З укладеного між сторонами договору
№03/13 та в силу передачі позивачем
відповідачу за актом
приймання-передачі від 18.01.2013р. в оренду
нежитлового приміщення загальною
площею 41,2 кв.м., розташованого на
першому поверсі адмінбудівлі по вул.
Смілянській, 78 у м. Черкаси, у
відповідача виникло право
користування цим приміщенням і
зобов'язання зі сплати позивачу
орендної плати у встановлених цим
договором розмірі і строки.

Право користування відповідачем
орендованим приміщенням за договором
№03/13 не обумовлено зобов'язанням
позивача щодо забезпечення цього
приміщення електроенергією. Навпаки
згідно з п. 5.3 договору №03/13 узяв на себе
зобов'язання самостійно укласти
договори із спеціалізованими
організаціями про надання комунальних
послуг, у тому числі і послуг з
електропостачання.

Відтак посилання відповідача на
відключення позивачем орендованого
відповідачем приміщення від
електроенергії, як на обставину, за яку
він не відповідає і яка
унеможливлювала використання
відповідачем орендованого приміщення
за його призначенням, господарський
суд відхиляє як таке, що не відповідає
умовам договору №03/13.

Умова договору №03/13, яка міститься у
його п.3.2, про проведення розрахунків за
цим договором на підставі поданого
рахунку, не встановлює строку сплати
орендної плати і не пов'язує настання
цього строку з поданням такого рахунку.

Пункт 3.1 договору встановлює
конкретний розмір орендної плоти за
базовий місяць і однозначний порядок
її індексації, а пункт 3.2 цього договору
встановлює чіткий строк внесення
орендної плати - до 20 числа поточного
місяця, тому відсутність передбаченого
п. 3.2 договору №03/13 рахунку для
виконання відповідачем свого
зобов'язання щодо сплати орендної
плати у встановлений договором №03/13
строк не є перешкодою, оскільки
відповідач міг і зобов'язаний був сам
визначити щомісячні суми орендної
плати і вчасно їх сплатити позивачу.

Таким чином, за вказаний позивачем у
розрахунку стягуваної суми пені період
прострочення сплати орендної плати з
21.05.2014 по 09.09.2014 відповідач дійсно
допустив прострочення у сплаті таких
сум орендної плати і у такі періоди:

785 грн. 58 коп. орендної плати за травень
2014 року прострочення становить 112 днів
з 21.05.2014 по 09.09.2014;

2775 грн. 28 коп. орендної плати за червень
2014 року прострочення становить 82 дні з
20.06.2014 по 09.09.2014;

2803 грн. 03 коп. орендної плати за липень
2014 року прострочення становить 52 дні з
20.07.2014 по 09.09.2014;

2814 грн. 24 коп. орендної плати за серпень
2014 року прострочення становить 21 день з
20.08.2014 по 09.09.2014;

Строк сплати орендної плати за період з
01.09.2014 по 09.09.2014 станом на 09.09.2014 не
настав.

Порушення відповідачем грошового
зобов'язання щодо сплати орендної
плати за період з травня 2014 року по
09.09.2014 у сумі 10029 грн. 16 коп. надає
позивачу право на застосування до
відповідача передбаченої п. 7.3 договору
№03/13 пені але в розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України, та передбачених ч. 2 ст. 625
Цивільного кодексу України 3% річних,
суми яких становлять:

52 грн. 90 коп. пені і 7 грн. 23 коп. 3% річних
від суми боргу 785 грн. 58 коп. за 112 днів
прострочення з 21.05.2014 по 09.09.2014;

143 грн. 55 коп. пені і 18 грн. 70 коп. 3% річних
від суми боргу 2775 грн. 28 коп. за 82 дні
прострочення з 20.06.2014 по 09.09.2014;

99 грн. 83 коп. пені і 11 грн. 98 коп. 3% річних
від суми боргу 2803 грн. 03 коп. за 52 дні
прострочення з 20.07.2014 по 09.09.2014;

40 грн. 48 коп. пені і 4 грн. 86 коп. 3% річних
від суми боргу 2814 грн. 24 коп. за 21 день
прострочення з 20.08.2014 по 09.09.2014.

Податковий кодекс України не
передбачає застосування податку на
додану вартість до пені та до 3% річних.

Усього суми пені та 3% річних, на
стягнення яких з відповідача позивач
має право за період прострочення
сплати орендної плати з 21.05.2014 по 09.09.2014,
становлять 336 грн. 76 коп. і 42 грн. 77 коп.
відповідно.

Договір №03/13 передбачає зобов'язання
відповідача самостійно укладати
договори із спеціалізованими
організаціями про надання комунальних
послуг (п. 5.3) і самостійну або через
відповідну організацію сплату плати
організаціям за фактично отримані
послуги: електро-, водо-,
теплопостачання, плату за землю та інше
(п. 3.4).

Отже, сплата відповідачем за вказані
послуги безпосередню позивачу
договором №03/13 не передбачалася, тому
вартість цих послуг не включена до
орендної плати, яку відповідач мав
сплачувати позивачу, і строк внесення
орендної плати, передбачений п. 3.3
договору №03/13, не поширюється на оплату
таких послуг.

Разом з тим, відповідач фактично
користувався вказаними послугами
через позивача і приймав їх за
вказаними вище актами здачі - прийняття
робіт (надання послуг), як такі, що були
йому надані.

За таких обставин по факту прийняття
відповідачем наданих йому через
позивача послуг у останнього виникло
право на відшкодування витрат на їх
оплату за рахунок відповідача.
Оскільки строк, відшкодування цих
витрат не був передбачений договором
№03/13 то вони мають відшкодовуватися
відповідачем за правилами ст. 530
Цивільного кодексу України у
семиденний строк від дня пред'явлення
позивачем відповідної вимоги про їх
відшкодування.

Така вимога позивачем була пред'явлена
відповідачу 09.09.2014 в частині погашення
заборгованості з відшкодування витрат
з плати за землю та витрат на оплату
послуг з електропостачання,
водопостачання і водовідведення за
червень - серпень 2014 року в сумі 347 грн. 38
коп.

Отже, відповідач мав відшкодувати
відповідачу 347 грн. 38 коп. витрат з плати
за землю, витрат на оплату послуг з
електропостачання, водопостачання і
водовідведення до 16.09.2014, проте не
зробив цього, тому позивач вправі
вимагати стягнення з відповідача цієї
суми боргу.

Позивач не доказав пред'явлення ним
вимоги про сплату решти заявленої у
позові суму витрат на оплату послуг з
електропостачання, водопостачання і
водовідведення у розмірі 16 грн. 77 коп.,
тому строк її сплати ще не настав, а це
означає, що у позивача ще не виникло
право на її стягнення з відповідача.

За вказаний позивачем період
прострочення з 21.05.2014 по 09.09.2014
прострочення у сплаті витрат з плати за
землю витрат на оплату послуг з
електропостачання, водопостачання і
водовідведення не було, тому позивач не
має права на нарахування відповідачу
за вказаний період 3% річних за
прострочення відшкодування цих витрат.

Частиною 2. ст. 795 Цивільного кодексу
України встановлено, що повернення
наймачем предмета договору найму
оформляється відповідним документом
(актом), який підписується сторонами
договору. З цього моменту договір найму
припиняється.

У даному випадку передача відповідачем
позивачу предмета договору №03/13 після
його розірвання позивачем не відбулася
і акт про таку передачу сторонами не
підписаний, тому в силу ч. 2 ст. 795
Цивільного кодексу України договір
№03/13 не припинився.

Відтак позивач має право вимагати від
відповідача не виселення із
орендованого приміщення, а повернення
його позивачу і підписання
відповідного акту приймання-передачі,
як це передбачено п. 6.1 договору №03/13.

За період до повернення відповідачем
за актом приймання-передачі
орендованого приміщення позивач має
право на орендну плату передбачену
договором №03/13. Тому заявлена у позові
вимога про стягнення з відповідача
орендної плати у сумі 2647 грн. 68 коп. за
фактичне користування приміщенням у
період з 10.09.2014 по 07.10.2014 відповідає
праву позивача.

Доводи відповідача про те, що позивач
відмовляється від прийняття від
відповідача звільненого ним
приміщення господарський суд
Черкаської області відхиляє як
бездоказові. Надані відповідачем на
підтвердження цих доводів листи від
15.09.2014 №01 і від 04.11.2014 №02 та акт від
18.09.2014 насправді не свідчать про
відмову відповідача від прийняття від
відповідача об'єкта оренди через те, що
відсутні докази надіслання (вручення)
позивачу цих листів чи інших
повідомлень про бажання повернути
об'єкт оренди.

Стаття 785 Цивільного кодексу України,
яка називається "Обов'язки наймача у
разі припинення договору найму",
передбачає, що у разі припинення
договору найму наймач зобов'язаний
негайно повернути наймодавцеві річ у
стані, в якому вона була одержана, з
урахуванням нормального зносу, або у
стані, який було обумовлено в договорі.
Якщо наймач не виконує обов'язку щодо
повернення речі, наймодавець має право
вимагати від наймача сплати неустойки
у розмірі подвійної плати за
користування річчю за час
прострочення.

Отже, норми ст. 785 Цивільного кодексу
України, застосовуються лише у разі
припинення договору найму.

Як зазначалося вище договір №03/13 в силу
відсутності підписаного акта про
повернення відповідачем позивачу
орендованого приміщення та ч. 2 ст. 795
Цивільного кодексу України не
припинився.

Відтак у позивача не виникло право на
неустойку, передбачену ст. 785
Цивільного кодексу України.

За таких обставин позов підлягає
задоволенню лише в частині стягнення
10029 грн. 16 коп. боргу з орендної плати, 347
грн. 38 коп. боргу з відшкодування витрат
з плати за землю, витрат на оплату
послуг з електропостачання,
водопостачання і водовідведення, 2647
грн. 68 коп. боргу з орендної плати за
фактичне користування приміщенням, 336
грн. 76 коп. пені і 42 грн. 77 коп. 3% річних.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог позивачу за рахунок
відповідача підлягають відшкодуванню
витрати на сплату судового збору у сумі
1411 грн. 09 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 49, 82-84 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
Гарнероне Еціо (пров. Богомольця, 5, м.
Черкаси, 18000, реєстраційний номер
облікової картки платника податків
) на користь комунального
підприємства "Центральний стадіон"
Черкаської міської ради (вул.
Смілянська, буд. 78, м. Черкаси, 18000,
ідентифікаційний код 22805342) - 10029 грн. 16
коп. боргу з орендної плати, 347 грн. 38
коп. боргу з відшкодування витрат з
плати за землю, витрат на оплату послуг
з електропостачання, водопостачання і
водовідведення, 2647 грн. 68 коп. боргу з
орендної плати за фактичне
користування приміщенням, 336 грн. 76 коп.
пені, 42 грн. 77 коп. 3% річних і 1411 грн. 09
коп. витрат на сплату судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Це рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду у порядку та
строки, передбачені розділом ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України.

Повне рішення складено і підписано
31.12.2014.

СУДДЯ
М.В. Дорошенко