м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/25404/13 25.12.14

Господарський суд міста Києва у складі
головуючого судді Головіної К.І., при
секретарі судового засідання Мельник
Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Першого заступника
прокурора міста Києва в інтересах
держави в особі Київської міської
ради,

Департаменту транспортної
інфраструктури виконавчого органу
Київської міської ради (КМДА),

Комунального підприємства
"Київтранспарксервіс"

до Фізичної особи-підприємця Солдатова
Федора Володимировича

про розірвання договору № ДНП-2012-12/218
від 21.12.2012, зобов'язання звільнити
земельну ділянку та стягнення 21 762,00
грн.

за участю представників:

прокурор: Янківський С.В. - посвідчення
№ 019586 від 13.08.2013

від позивача 1: Телицька В.А. -
представник за довіреністю № 225-КР-1793
від 12.12.2014

від позивача 2: Петрушко М.М. -
представник за довіреністю № 2 від
08.01.2014

від позивача 3: не зявився

від відповідача: Полуніна Л.А. -
представник за довіреністю б/н від
20.01.2013

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва
звернувся перший заступник прокурора
міста Києва в інтересах держави в особі
Київської міської ради, Департаменту
транспортної інфраструктури
виконавчого органу Київської міської
ради (КМДА), Комунального підприємства
"Київтранспарксервіс" (далі - КП
"Київтранспарксервіс") з позовною
заявою до Фізичної особи-підприємця
Солдатова Ф.В. (далі - ФОП Солдатов Ф.В.)
про розірвання договору № ДНП-2012-12/218
від 21.12.2012, зобов'язання звільнити
земельну ділянку та стягнення 21 762,00
грн.

В обґрунтування своїх вимог прокурор
посилається на неналежне виконання
відповідачем зобов'язань за договором
про надання права на експлуатацію
фіксованих місць паркування №
ДНП-2012-12/218 від 21.12.2012, що полягає в
облаштуванні та експлуатації більшої
кількості місць для паркування
транспортних засобів, ніж це
передбачено умовами договору, у зв'язку
з чим Комунальному підприємству
"Київтранспарксервіс" заподіяно збитки
у вигляді недоотриманих коштів у сумі 21
762,00 грн.

У позові прокурор просить розірвати
договір № ДНП-2012-12/218 від 21.12.2012 про
надання права на експлуатацію
фіксованих місць паркування,
зобов'язати відповідача звільнити
земельну ділянку та стягнути з нього
збитки в сумі 21 762,00 грн.

Провадження у справі за вказаними
позовними вимогами порушено ухвалою
господарського суду міста Києва від
30.12.2013.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 03.03.2014 за клопотанням прокурора у
справі була призначена судова
будівельно - технічна та економічна
експертиза, у зв'язку з чим провадження
у справі зупинялось.

Оскільки витрати на проведення
експертизи ні прокурором, ні
позивачами оплачені не були,
провадження у справі було поновлено
ухвалою суду від 20.10.2014.

У судовому засіданні прокурор та
представники позивачів-1, 2 позовні
вимоги підтримали, просили їх
задовольнити.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечив з тих
підстав, що прокурором не доведено
вчинення відповідачем порушень
договору № ДНП-2012-12/218 від 21.12.2012 про
надання права на експлуатацію
фіксованих місць паркування, також
зазначив, що відповідно до вказаного
договору КП "Київтранспарксервіс" само
визначило допустиму кількість місць на
паркувальному майданчику та
розраховувало отримати саме ті кошти,
сплата яких передбачена договором за
експлуатацію фіксованих місць для
паркування, а не більшу. Просив
відмовити у позові.

Представник позивача-3 в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, належним чином
був повідомлений про дату, час та місце
судового засідання, про причини неявки
суд не повідомив, заяв про відкладення
розгляду справи або про розгляд справи
у його відсутність суду не надав.

Суд вважає за можливе розглянути
справу без участі представника
позивача-3 за правилами ст. 75 ГПК
України.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, суд прийшов
до висновку, що позов задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 21.12.2012 між
Комунальним підприємством
«Київтранспарксервіс» та Фізичною
особою-підприємцем Солдатовим Ф.В. був
укладений договір № ДНП 2012-12/218 про
надання права на експлуатацію
фіксованих місць паркування, за
умовами якого КП
«Київтранспарксервіс» зобов'язалося
надати відповідачу за плату право на
організацію та експлуатацію 83 місць
для платного паркування транспортних
засобів та 9 паркувальних місць для
безкоштовного паркування транспортних
засобів, які перевозять інвалідів, що
розташовані на паркувальному
майданчику за адресою: м. Київ,
Соломянський район, вул. Качалова, 6, що
розташовані в межах ІІІ територіальної
зони паркування м. Києва (далі - об'єкт),
а також здійснення розрахунків з
юридичними та фізичними особами за
паркування їхнього автотранспорту.

Умовами п. 1.3. договору передбачено, що
відповідач набуває право на
організацію та експлуатацію об'єкту з
моменту набрання чинності даним
договором.

Відповідно до п. 2.2.1 договору
відповідач самостійно несе
відповідальність за наявність
відповідних дозволів для ведення
власної господарської діяльності,
пов'язаної з облаштуванням,
організацією та експлуатацією об'єкта,
здійсненням розрахунків з юридичними
та фізичними особами за паркування
автотранспорту.

Згідно з п. 2.2.5 договору ФОП Солдатов
Ф.В. зобов'язаний облаштувати та
експлуатувати не більшу кількість
місць для паркування транспортних
засобів, ніж передбачено умовами
договору.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.3 договору
вартість послуг КП
«Київтранспарксервіс» становить 6, 50
грн. за одне місце для платного
паркування транспортних засобів за
добу. Розрахунок за договором
здійснюється шляхом оплати
відповідачем у розмірі 100 % щомісячного
платежу не пізніше 15-го числа поточного
місяця.

Договір відповідно до п. 6.1 вважається
укладеним і набирає чинності з 01.01.2013 до
31.12.2013. КП "Київтранспарксервіс" має
право достроково розірвати цей договір
в односторонньому порядку у будь-якому
з наступних випадків: у разі несплати
відповідачем послуг в розмірі
щомісячного платежу протягом одного
місяця з дня закінчення строку
відповідного платежу; у разі грубого
або систематичного порушення умов
договору; у разі використання об'єкту
не за цільовим призначенням або
всупереч умов договору (п. 6.4 договору).

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Положеннями статті 526 Цивільного
кодексу України передбачено, що
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 Цивільного
кодексу України).

Прокурор вказує, що за результатами
проведеної 17.04.2013 Держфінінспекцією в
м. Києві перевірки було встановлено, що
ФОП Солдатов Ф.В. використовує на 36
паркувальних місць більше, ніж
передбачено договором, що завдало
позивачу-3 збитків на суму 21 762,00 грн.

Перевіряючи такі доводи прокурора, суд
встановив, що наявність в діях
відповідача вищезазначених порушень
договору не підтверджена належними та
допустимими доказами у справі.

Так, з матеріалів справи вбачається, а
саме - з актів здачі-прийняття робіт №№
КП-0002245, КП-0004031, КП-0005857, КП-0007835, наданих
позивачем-3 за спірний період (з січня
по квітень 2013), що паркувальні місця
надавались відповідачу у кількості 83
місця, що підтверджується підписами
сторін у зазначених актах. Також ФОП
Солдатов Ф.В. за вказану кількість
місць для паркування сплачував
позивачу-3 послуги, про що свідчить
банківська виписка, наявна в
матеріалах справи.

Крім того, витягами з журналу обліку
транспортних засобів за спірний
період, наданих прокурором та
відповідачем, підтверджується той
факт, що кількість транспортних
засобів протягом кожної доби була
неоднаковою та не співпадала з
кількістю наданих паркувальних місць,
оскільки всю добу автомобілі на
стоянці не перебували та від'їжджали, а
на їх місце паркувались інші
автомобілі, про що свідчать записи про
час в'їзду та виїзду транспортних
засобів на стоянку та зі стоянки у
вказаних журналах. Звідси прокурором
зроблено помилковий висновок про те, що
відповідач використовує більшу
кількість паркувальних місць, ніж
передбачено договором.

Первинних доказів про те, що на
паркувальному майданчику перебувало
одночасно 128 автомобілів (що на 36 місць
більше), ні прокурором, ні позивачами
суду не надано.

У якості доказів порушення
відповідачем договору прокурор надає
рапорт оперуповноваженого відділу
ДСБЕЗ Соломянського РУ ГУ УМВСУ в м.
Києві Тітенка О.П. від 06.03.2013, а також
довідку провідного державного
фінансового інспектора
Держфінінспекції в м. Києві від 17.04.2013,
до яких суд ставиться критично,
оскільки рапорт оперуповноваженого
ВДСБЗ не є належним доказом, у
розумінні ст. 32-34 ГПК України, наявності
порушення в діях відповідача, а довідка
Держфінінспектора Ніколайчука Є.І.
зводиться до фактичного порівняння
кількості автомобільних місць,
передбачених договором, та кількістю
місць, зазначених у рапортах
оперуповноважених ВДСБЗ.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні»
державний фінансовий контроль
забезпечується органом державного
фінансового контролю через проведення
державного фінансового аудиту,
перевірки державних закупівель та
інспектування.

Порядок проведення органом державного
фінансового контролю державного
фінансового аудиту, інспектування та
перевірок державних закупівель
установлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до ст. 4 вказаного Закону
інспектування здійснюється органом
державного фінансового контролю у
формі ревізії та полягає у
документальній і фактичній перевірці
певного комплексу або окремих питань
фінансово-господарської діяльності
підконтрольної установи, яка повинна
забезпечувати виявлення наявних
фактів порушення законодавства,
встановлення винних у їх допущенні
посадових і матеріально
відповідальних осіб. Результати
ревізії викладаються в акті.

При цьому суд враховує, що будь-яких
посилань на первинні документи обліку
автомобілів, паркувальних місць,
документи фінансової звітності,
нормативні акти надана прокурором
довідка не містить. Також прокурором не
підтверджені повноваження особи на
проведення такої перевірки, підстави
її проведення, не зазначено чи
проводилась перевірка у присутності
(чи у відсутності) особи, яка
перевіряється, інших осіб, чи вручався
примірник акту (в даному випадку -
довідки) перевірки відповідачу, у
зв'язку з чим суд приходить до висновку,
що вказана довідка не відповідає
вимогам Закону України «Про основні
засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні» та
оцінює її як неналежний та
недопустимий доказ у справі.

Щодо пояснень адміністратора
паркувального майданчика Василька Л.А.,
опитаного о/у ВДСБЗ Тітенком О.П., та
наданих прокурором до матеріалів
справи, суд зазначає, що пояснення
вказаної особи не свідчать про
використання відповідачем більшої на 36
кількості паркувальних місць, ніж
передбачено догвоором. До того ж з
наданих пояснень Василька Л.А.
вбачається, що він обслуговує
паркувальний майданчик ФОП Лузанова
В.С., а не відповідача - ФОП Солдатова
Ф.В.

Інших доказів порушення договору
відповідачем прокурор суду не надав,
так само як і не забезпечив оплати
експертного дослідження, яке було
призначене судом за його клопотанням з
метою всебічності, повноти та
об'єктивності розгляду справи.

З урахуванням викладеного суд
приходить до висновку, що прокурор не
довів наявність порушення в діях
відповідача, що полягає в облаштуванні
та експлуатації у період з січня по
квітень 2013 більшої кількості місць для
паркування транспортних засобів, а
саме - на 36 місць на паркувальному
майданчику, що знаходиться за адресою:
м. Київ, Соломянський район, вул.
Качалова, 6.

У своїх вимогах прокурор просить суд
розірвати договір № ДНП 2012-12/218 про
надання права на експлуатацію
фіксованих місць паркування у зв'язку з
грубим або систематичним порушенням
відповідачем умов договору та
зобов'язати відповідача повернути
Київській міській раді земельну
ділянку.

Статтею 651 Цивільного кодексу України,
на яку посилається прокурор, в
обґрунтування заявлених вимог,
передбачено, що зміна або розірвання
договору допускається лише за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або законом. Договір може
бути змінено або розірвано за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.

Оскільки судом не встановлено грубого
або систематичного порушення умов
вказаного договору з боку відповідача,
суд вважає, що в цій частині позовних
вимог прокурора необхідно відмовити.

Крім того, суд зазначає, що за умовами
укладеного договору строк його дії
закінчився 31.12.2013 (п. 6.1), доказів
продовження дії даного договору
сторони не подали.

Отже, виходячи з аналізу вищенаведених
норм закону, враховуючи встановлені
обставини у справі та надані докази,
суд вважає, що розірванню підлягає
чинний договір, а не договір строк дії
якого закінчився.

Вирішуючи позовні вимоги прокурора про
стягнення збитків в розмірі 21 762,00 грн.,
суд прийшов до висновку, що і в цій
частині позов задоволенню не підлягає
з огляду на наступне.

Статтею 224 Господарського кодексу
України визначено, що під збитками
розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

За ст. 225 ГК України до складу збитків,
що підлягають відшкодуванню особою,
яка допустила господарське
правопорушення, включаються, зокрема,
неодержаний прибуток (втрачена вигода),
на який сторона, яка зазнала збитків,
мала право розраховувати у разі
належного виконання зобов'язання
другою стороною.

Згідно зі ст. 623 ЦК України
відшкодуванню підлягають збитки в разі
порушення особою (стороною)
зобов'язання, передбаченого договором.

Таким чином, для застосування такої
міри відповідальності, як стягнення
майнової шкоди (збитків), потрібна
наявність усіх елементів складу
цивільного правопорушення, а саме:
протиправної поведінки, збитків,
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою та збитками, вини. За
відсутності хоча б одного з цих
елементів цивільно-правова
відповідальність не настає.

Як вже зазначалось, протиправної
поведінки з боку відповідача судом не
встановлено, своїми діями ФОП Солдатов
Ф.В. збитків позивачу-3 не завдав, а,
отже, обов'язку щодо сплати КП
"Київтранспарксервіс" недоотриманих
коштів у нього не виникло, з огляду на
що позовні вимоги про стягнення 21 762,00
грн. є безпідставними та такими, що
задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, суд визнає
вимоги прокурора необґрунтованими та
відмовляє у їх задоволенні.

Згідно зі статтею 49 ГПК України судові
витрати покладаються на позивачів,
оскільки прокурор звільнений від
сплати судового збору, розмір якого
судом розрахований відповідно до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік», Закону України «Про
судовий збір» за дві немайнові та одну
майнову вимоги.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 32-35, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову першого
заступника прокурора міста Києва в
інтересах держави в особі Київської
міської ради, Департаменту
транспортної інфраструктури
виконавчого органу Київської міської
ради (КМДА), Комунального підприємства
"Київтранспарксервіс" до Фізичної
особи-підприємця Солдатова Федора
Володимировича про розірвання
договору № ДНП-2012-12/218 від 21.12.2012,
зобов'язання звільнити земельну
ділянку та стягнення 21 762,00 грн.

Стягнути солідарно з Київської міської
ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36,
ідентифікаційний код 2288314),
Департаменту транспортної
інфраструктури виконавчого органу
Київської міської ради (КМДА) (01030, м.
Київ, вул. Леонтовича, 6,
ідентифікаційний код 37405284),
Комунального підприємства
"Київтранспарксервіс" (04073, м. Київ, вул.
Копилівська, 67, корп. 10,
ідентифікаційний код 35210739) судовий
збір в сумі 4 014 (чотири тисячі
чотирнадцять) грн. 50 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та
проголошено його вступну та
резолютивну частини в судовому
засіданні 25 грудня 2014 року.

Повний текст рішення підписаний 30
грудня 2014 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
через господарський суд міста Києва
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня підписання повного
тексту рішення.

Суддя
К.І. Головіна