ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"26" грудня 2014 р.
Справа № 911/5296/14

За позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю

«Кривоозерський
олійний завод»

до відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю «Комплекс
Агромарс» в
особі філії «Київкомбікорм»

про стягнення 213340,68грн

Суддя А.Р. Ейвазова

Представники:

від позивача - Цімох В.М.(довіреність
№01-12 від 01.12.2014);

від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кривоозерський
олійний завод»

(далі - ТОВ «Кривоозерський олійний
завод») звернулось до господарського
суду Київської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Комплекс Агромарс»
в особі філії «Київкомбікорм» про
стягнення 213 340,68 у т.ч.:

- 85313,90грн пені;

- 43703,70грн процентів;

- 84323,08грн втрат від інфляції.

В обґрунтування заявлених вимог,
позивач посилається на порушення
відповідачем зобов'язань за договором
поставки №13-679/КК-Ю від 19.04.2013, а саме
оплату поставленого товару з
порушенням строків, встановлених
договором (а.с.3-6).

Відповідач у справі - Товариство з
обмеженою відповідальністю «Комплекс
Агромарс» в особі філії
«Київкомбікорм» письмового відзиву по
суті заявлених вимог не надало.

В судове засідання 26.12.2014 представник
відповідача не з'явився.

До розгляду заявлених вимог по суті,
позивачем подано заяву про вжиття
заходів до забезпечення позову, яка
підтримана представником позивача в
судовому засіданні 26.12.2014.

У поданій заяві позивач просить вжити
заходів до забезпечення позову шляхом
накладення арешту на грошові кошти у
розмірі 213340,68грн, які знаходяться на
всіх рахунках та рахунках філій
відповідача.

Подане клопотання мотивовано тим, що
невжиття таких заходів може у
подальшому утруднити виконання
рішення суду у разі задоволення
заявлених вимог, оскільки відповідач
може вивести грошові активи зі своїх
рахунків. Також, позивач посилається на
скрутне матеріальне становище
відповідача, яке, на думку позивача,
підтверджується значною кількістю
порушених справ щодо стягнення з
відповідача заборгованості.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд знаходить заяву позивача про
забезпечення позовних вимог такою, що
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 66 ГПК України,
господарський суд за заявою сторони,
прокурора чи його заступника, який
подав позов, або з своєї ініціативи
має право вжити, передбачених ст. 67
ГПК України, заходів до забезпечення
позову.

Згідно до ст. 67 ГПК України позов
забезпечується, зокрема, накладанням
арешту на майно або грошові суми, що
належать відповідачеві.

У вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним
заходом до забезпечення позову і
предметом позовної вимоги, зокрема, чи
спроможний такий захід забезпечити
фактичне виконання судового рішення у
разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або
невиконання рішення господарського
суду у разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із
вжиттям таких заходів прав та
охоронюваних законом інтересів осіб,
що не є учасниками даного судового
процесу.

При вирішенні питання щодо
застосування заходів забезпечення
позову, суд має, з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у
тому, чи існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
рішення у справі у разі задоволення
позову.

В якості доказів існування загрози
невиконання чи утруднення виконання
рішення у справі, позивачем надано
копії ухвал про порушення провадження
господарським судом Київської області
у справах, у яких відповідачем є ТОВ
«Комплекс Агромарс» в особі філії
«Київкомбікорм» і до нього заявлені
вимоги майнового характеру.

Разом з тим, сам факт порушення
провадження у відповідних справах ще
не надає підстави вважати, що рішення у
даній справі буде утруднено
виконанням, зважаючи на те, що не відомо
яким чином будуть розглянуті
відповідні справи і чи будуть
відповідні справи розглянуті раніше
ніж справа, що розглядається.

Доказів наявності у відповідача наміру
вивести грошові кошти з його рахунків
позивачем взагалі не надано, в
порушення вимог ч.1 ст.33 ГПК України,
відповідно до якої кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Окрім того, юридична особа відповідає
за своїми зобов'язаннями всім своїм
майно, до якого входять не лише грошові
кошти.

Враховуючи викладені обставини, а
також те, що основний борг відповідачем
сплачено, а вимоги у даній справі
заявлені виключно щодо застосування до
відповідача відповідальності у
вигляді пені, процентів та
відшкодування втрат від інфляції, суд
вважає, що підстав для задоволення
поданої заяви не має.

Відмова у задоволенні заяви про
забезпечення позову не перешкоджає у
зверненні з такою заявою знов на
будь-який стадії судового процесу.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 66, 67, 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

1. Відмовити Товариству з обмеженою
відповідальністю «Кривоозерський
олійний завод» у задоволенні заяви від
25.12.2014 за вих.№679/1 про забезпечення
позову.

2 . Копії даної ухвали направити на
адресу сторін рекомендованою поштою.

Суддя
А.Р. Ейвазова