м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мрія-Лізинг"
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Райффайзен Лізинг
третя особа-1, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача Приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу
третя особа-2, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача Відділ державної
виконавчої служби Гусятинського
третя особа-3, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача Відділ
примусового виконання рішень
управління державної
Головного управління юстиції у
про визнання таким, що не
підлягає виконанню виконавчого напису
нотаріуса та про його
Суддя Трофименко Т.Ю.
Від позивача: Батюк П.О. - по дов.
№2014/с/С/011 від 26.11.2014р.
Від відповідача: Максименко І.В. -
по довю №20-12/13-3 від 20.12.2013р.
Від третьої особи -1 не з»явився
Від третьої особи -2 не з»явився
Від третьої особи -3 не з»явився
Обставини справи :
На розгляд господарського суду м. Києва
передані позовні вимоги товариства з
обмеженою відповідальністю
"Мрія-Лізинг" до товариства з обмеженою
відповідальністю "Райффайзен Лізинг
Аваль" про визнання таким, що не
підлягає виконанню виконавчого напису
нотаріуса та про його скасування.
Ухвалою господарського суду м. Києва
від 07.11.2014 року порушено провадження у
призначено на 08.12.2014 року, а також
залучено до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу Кондратенка
Миколу Івановича та Державну виконавчу
24.11.2014р. через загальний відділ
діловодства господарського суду міста
Києва від представника Відділу
державної виконавчої служби
Гусятинського районного управління
юстиції надійшло клопотання про
залучення до участі у справі третьої
особи, що не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача - Відділ примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Тернопільській
Клопотання мотивоване тим, що
виконавче провадження боржником по
якому виступає Товариство з обмеженою
відповідальністю "МРІЯ - ЛІЗИНГ"
передано до виконання відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Тернопільська область, м. Тернопіль,
вул. Грушевського, 8.
Відповідно до ст. 27 Господарського
процесуального кодексу України треті
особи які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору, можуть вступити
у справу на стороні позивача або
відповідача до прийняття рішення
господарським судом, якщо рішення з
господарського спору може вплинути на
їх права та обов'язки щодо однієї із
сторін. Їх може бути залучено до участі
у справі також за клопотанням сторін,
прокурора. Питання про допущення або
залучення третіх осіб до участі у
справі вирішується господарським
судом, який виносить з цього приводу
Беручи до уваги наведене, суд дійшов
висновку про необхідність залучення до
участі у розгляді даної справи третьої
особи, що не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні
відповідача - Відділ примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Тернопільській
03.12.2014р. через загальний відділ
діловодства господарського суду міста
Києва від представника відповідача
надійшов письмовий відзив на позов,
відповідно до якого Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Райффайзен Лізинг Аваль" заперечує
проти позову в повному обсязі з огляду
на його необґрунтованість.
У дане судове засідання представники
позивача та третіх осіб не з'явились.
Заяв та клопотань на адресу суду не
Відповідно до ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених статтею 69 цього
Кодексу, розгляд справи, коли за
якихось обставин спір не може бути
вирішено в даному засіданні.
Такими обставинами, зокрема є:
нез'явлення в засідання представників
Враховуючи вищенаведене, суд визнав за
необхідне розгляд даної справи
відкласти на 24.12.2014р.
24.12.2014р. представником позивача подана
заява про зміну підстав позову.
Згідно даної заяви, підставами для
подання даного позову про визнання
таким, що не підлягає виконанню та
скасування виконавчого напису
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу
Кондратенко Миколи Івановича від 29.09.2014
р., реєстраційний номер 1532, про
вилучення у Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мрія-Лізинг"
(лізингоодержувача) та повернення
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Райффайзен Лізинг
Аваль" (лізингодавцю) об'єкту рухомого
майна, що є предметом договору
фінансового лізингу №LC4956-04/11 від 21.04.2011
р. позивач вказує таке.
По-перше, виконавчий напис не
відповідає вимогам законодавства.
Згідно статті 18 ЗУ «Про виконавче
провадження» у виконавчому документі
назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
дата прийняття і номер рішення, згідно
з яким видано документ;
повне найменування (для юридичних осіб)
або ім'я (прізвище, власне ім'я та по
батькові) (для фізичних осіб) стягувача
і боржника, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб),
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків) або номер і
серія паспорта стягувача та боржника
для фізичних осіб - громадян України,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України, а також
інші дані, якщо вони відомі суду чи
іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, зокрема, дата
народження боржника та його місце
роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо;
резолютивна частина рішення;
дата набрання законної (юридичної) сили
рішенням;

строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання.

По-друге, відповідно до ст. 1 ЗУ «Про
фінансовий лізинг» за договором
фінансового лізингу (далі - договір
лізингу) лізингодавець зобов'язується
набути у власність річ у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов і передати її у
користування лізингоодержувачу на
визначений строк не менше одного року
за встановлену плату (лізингові
платежі).

Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про фінансовий
лізинг» договір лізингу має бути
укладений у письмовій формі. Істотними
умовами договору лізингу є:

предмет лізингу;

строк, на який лізингоодержувачу
надається право користування
предметом лізингу

(строк лізингу);

розмір лізингових платежів;

інші умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

Оскаржуваний Виконавчий напис
вчинений без належних підстав, тобто
Відповідачем було подано документи для
вчинення нотаріальної дії, які
суперечать закону. Зокрема, згідно ст. 87
Закону України "Про нотаріат" для
стягнення грошових сум або
витребування від боржника майна
нотаріуси вчиняють виконавчі написи на
документах, що встановлюють
заборгованість. Нотаріус не мав
достатніх підстав для того, щоб
встановити безспірність вимог
стягувача.

Проте, станом на дату звернення до суду
Позивач не отримував жодних
повідомлень, які він мав отримати у
відповідності до п. 6.2 п. 6 Договору, а
тим паче копії рахунка, направленого
Лізингоодержувачу, з відміткою про
несплату платежів. Таким чином позивач
вважає, що нотаріус, керуючись п. 1 Глави
13 Порядку повинен був відмовити у
вчиненні нотаріальної дії, оскільки
Відповідачем не могло бути подано
відомості (інформацію) та документи,
необхідні для вчинення нотаріальної
дії.

По-третє, Відповідач звернувся за
вчиненням оскаржуваного Виконавчого
напису всупереч умовам Договору
фінансового .лізингу. Згідно п. 1.7. п. 1
Договору, строк лізингу складається з
періодів лізингу у кількості 60 місяців,
починаючи з першого періоду лізингу,
визначеного за правилами вказаного
Договору та додатків до нього. Строк
повернення предмета лізингу згідно
умов Договору не настав. Проте, не
зважаючи, на діючі умови Договору та
всупереч йому, Відповідач звернувся за
вчиненням виконавчого напису, а
нотаріус вчинив Виконавчий напис, хоча
повинен був бути ознайомлений із
умовами Договору фінансового лізингу,
який, на думку позивача, станом на дату
вчинення Виконавчого напису, не
передбачав такої можливості.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 21.04.2011 року між ним
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Райффайзен Лізинг
Аваль" укладено договір фінансового
лізингу №LC4956-04/11, відповідно до умов
якого позивачу передано у користування
(лізинг) низка об'єктів рухомого майна
(об'єктів фінансового лізингу).

29.09.2014 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу Кондратенко М.І. вчинений
виконавчий напис №1532, яким було
запропоновано вилучити і повернути
об'єкти лізингу від лізингоодержувача
на користь лізингодавця.

Позивач вважає, що виконавчий напис від
29.09.2014 реєстраційний номер 1532, є таким,
що не підлягає виконанню і має бути
скасованим, оскільки станом на дату
звернення до суду позивач не отримав
жодних повідомлень або письмових вимог
від відповідача про усунення порушення
договору.

В судове засідання 24.12.2014 представники
третіх осіб не з'явилися, вимоги ухвал
суду не виконали, про поважні причини
неявки суд не повідомили, хоча про час і
дату судового засідання повідомлені
належним чином, про що свідчать наявні
в матеріалах справи рекомендовані
повідомлення про вручення поштових
відправлень.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог та
зазначив, що оспорюваний виконавчий
напис вчинений згідно чинного
законодавства і підлягає виконанню.

У судовому засіданні 24.12.2014 р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України судом
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

21.04.2011 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Райффайзен Лізинг
Аваль" (лізингодавець, відповідач) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Мрія-Лізинг"
(лізингоодержувач, позивач), був
укладений договір фінансового лізингу
№LC4956-04/11 (надалі - Договір фінансового
лізингу), згідно з п. 1.1 якого
лізингодавець на підставі Договору
купівлі-продажу зобов'язувався
придбати у свою власність і передати на
умовах фінансового лізингу, без
надання послуг з управління та
технічної експлуатації, у тимчасове
володіння та користування за плату
майно, найменування, технічний опис,
модель, рік випуску, ціна одиниці,
кількість і загальна вартість якого
визначаються в Специфікації (Додаток №
2 до Договору фінансового лізингу)
(надалі - Предмет лізингу), а
лізингоодержувач зобов'язувався
прийняти Предмет лізингу та сплачувати
лізингові платежі на умовах цього
Договору.

На виконання умов вищезазначеного
Договору фінансового лізингу
відповідач (лізингодавець) придбав та
передав у користування позивача
(лізингоодержувача) Предмет лізингу -
самохідний оприскувач марки JOHN DEERE 4939,
заводський номер 1NO4930XLB0013576, номер
двигуна RG6090B003562, 2011 року випуску,
реєстраційний номер № 52448АА, загальною
вартістю 3 079 672,24 грн.

У відповідності до п. 1.7 Договору
фінансового лізингу визначалось, що
строк лізингу складається з Періодів
лізингу у кількості 60 місяців,
починаючи з першого періоду лізингу,
визначеного за правилами цього
Договору та додатків до нього.

Згідно п.4.1. Лізингоодержувач за цим
Договором сплачує відсотки за
фінансування придбання Предмета
лізингу та поточні лізингові платежі.

Як встановлено у п.4.2. Договору,
Лізингоодержувач сплачує відсотки за
фінансування придбання Предмета
лізингу у період з моменту підписання
цього Договору до повної виплати
Лізингоодержувачем заборгованості
Лізингодавцю, визначеної за правилами
цього Договору за ставкою LIBOR 3M плюс 7%
від всієї суми заборгованості,
визначеної в порядку п.3.1. цього
Договору. Сума відсотків в грошовому
еквіваленті іноземної валюти підлягає
перерахунку в гривню за курсом продажу
, крім того ПДВ.

Відповідно до п. 4.3. Договору,
Лізингоодержувач протягом строку
лізингу щомісяця сплачує Лізингодавцю
авансом поточні лізингові платежі, які
розраховуються на перший робочий день
кожного лізингового періоду за
поточний місяць та складаються з суми,
що ставиться в погашення вартості
предмета лізингу та комісії
Лізингодавця.

Згідно п.4.6. Договору, оплата всіх
платежів за цим Договором здійснюється
Лізингоодержувачем в національній
валюті України - в гривнях, шляхом
перерахування грошових коштів на
рахунок Лізингодавця.

Як встановлено у п. 5.3 Загальних умов
фінансового лізингу (Додаток № 4 до
Договору фінансового лізингу №LC4956-04/11
від 21.04.2011 р.) Лізингоодержувач сплачує
поточні лізингові платежі щомісяця
авансом до 8 числа поточного місця з
урахуванням п.5.4 цих Загальних умов на
підставі рахунку Лізингодавця,
направленого на вказану в Договорі
електронну адресу Лізингоодержувача
або за допомогою факсимільного зв'язку.

У разі неотримання рахунку
Лізингодавця до 5 числа поточного
місяця Лізингоодержувач зобов'язаний
звернутися до Лізингодавця та отримати
відповідний рахунок самостійно.

Сторонами у п. 6.1 Договору фінансового
лізингу було погоджено, що
лізингодавець (відповідач) має право
достроково в односторонньому порядку
розірвати цей договір та/або вилучити у
лізингоодержувача (позивача) Предмет
лізингу у безспірному порядку, зокрема,
у випадку, коли лізингоодержувач не
сплатив лізинговий платіж (частково
або у повному обсязі) та прострочення
сплати становить більше 30 днів
(підпункт 6.1.2 Договору).

Відповідно до п. 6.2 Договору
фінансового лізингу передбачено, що у
випадку настання зазначених, зокрема, в
підпункті 6.1.2 даного договору обставин,
лізингодавець письмово повідомляє про
це лізингоодержувача з зазначенням
строку для усунення такого порушення.
Якщо лізингоодержувач у встановлений
лізингодавцем строк не усуває вчинене
порушення, лізингодавець має право
здійснити, зокрема, наступні дії:

- розірвати цей договір та вимагати
повернення Предмета лізингу (підпункт
6.2.1);

- вилучити Предмет лізингу на підставі
виконавчого напису нотаріуса або за
рішенням суду (підпункт 6.2.2).

Згідно п. 10.2 Загальних умов фінансового
лізингу (Додаток № 4 до Договору
фінансового лізингу №LC4956-04/11 від 21.04.2011
р.) було погоджено, що Договір
достроково припиняється у останній
день місяця, в якому має місце одна з
наведених в даному пунктів обставин,
зокрема, направлення лізингодавцем
лізингоодержувачу письмового
повідомлення про прийняття
лізингодавцем рішення про дострокове
припинення Договору з підстав,
визначених розділом 6 Договору
(підпункт 10.2.1).

Всупереч умов Договору фінансового
лізингу №LC4956-04/11 від 21.04.2011 р. позивач
лізингові платежі своєчасно та у
повному обсязі не сплатив, внаслідок
чого у останнього виникла
заборгованість за період з червня 2014
року по вересень 2014 року.

Відповідач згідно Листа від 15.08.2014р. за
вих. №1094-08/11 з додатками: загальний
рахунок на сплату заборгованості та
розшифровка до нього по кожному
поточному лізинговому платежу вимагав
у відповідача погасити прострочену
заборгованість та попереджав, що в разі
непогашення заборгованості
Лізингодавець відмовиться від
договорів фінансового лізингу в
односторонньому порядку та вимагатиме
повернення предметів лізингу. Даний
лист направлено цінним листом з описом
вкладення з повідомленням про вручення
на юридичну адресу та адресу для
листування Позивача. (копії даних
листів та відповідних доказів
направлення знаходяться в матеріалах
справи).

Також, вказаний вище лист було
направлено Позивачу кур'єрською
службою ТОВ "ТЕКС Україна" з описом
вкладення, проте як вбачається з
довідки ТОВ "ТЕКС Україна" від №74 від
17.09.2014. вказане відправлення повернуто
відповідачу з відміткою про те, що
адресат відмовився приймати
кореспонденцію.

Крім того, вказаний лист також було
направлено Відповідачем до Позивача
"Спецз'язком" з описом вкладення, проте
також не вручено та повернуто
відправнику з підстав: "Усна відмова в
одержанні 10.09.2014р.". (копії знаходяться в
матеріалах справи).

Також, Відповідачем направлено на
адресу Позивача телеграму №104032 від
22.08.2014 з вимогою про погашення
простроченої заборгованості за
договорами фінансового лізингу та
попередженням про односторонню
відмову від договорів фінансового
лізингу в разі несплати Позивачем
простроченої заборгованості, проте
Позивач також відмовився без пояснення
причин приймати останню, про що
свідчить електронне повідомлення
відділення зв'язку №612 від 27.08.2014.

У зв'язку з несплатою Позивачем на
користь Відповідача простроченої
заборгованості по сплаті поточних
лізингових платежів, починаючи з
червня 2014 року, строк прострочення якої
станом на вересень 2014 року перевищив 30
(тридцять) днів. Лізингодавцем було
прийнято рішення про односторонню
відмову від Договору.

Так, з метою повідомлення ТОВ
"Мрія-Лізинг" про прийняте рішення про
односторонню відмову від Договору ТОВ
"Райффайзен Лізинг Аваль" цінним листом
з описом вкладення направлено лист за
вих. №1284-09/14 від 15.09.2014 за адресою
місцезнаходження ТОВ "Мрія- Лізинг" та
за адресою для листування (копії
поштових відправлень №№512,
520 знаходяться в матеріалах
справи). Проте ТОВ "Мрія-Лізинг" поштові
відправлення не отримує, хоча і
повідомляється належним чином
працівниками УДППЗ "Укрпошта" про
надходження кореспонденції, про що
свідчить довідка Відділення поштового
зв'язку Васильківці Центру поштового
зв'язку №5 Тернопільської дирекції
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта" від 16.09.2014р.
(відповідь на запит ТОВ "Райффайзен
Лізинг Аваль" за вих. №1281-09/14 від 15.09.2014).
(Копії вказаних запиту та відповіді
знаходяться в матеріалах спраи).

Крім того, вказаний лист за вих. №1284-09/14
від 15.09.2014р. про відмову від договору,
було направлено через службу
кур'єрської доставки ТОВ "ТЕКС Україна"
до ТОВ "Мрія- Лізинг", проте, також не
вручено у звязку з відмовою адресата в
отриманні останнього.

Також, відповідачем, з метою
повідомлення ТОВ "Мрія-Лізинг" про
відмову від Договору та негайне
повернення предмету лізингу були
направлені до ТОВ "Мрія-Лізинг"
повідомлення телеграфом №103020, 103021, 103004,
103005 від 15.09.2014р., які також не отримані
позивачем з підстав відмови в
отриманні останніх.

З метою повідомлення ТОВ "Мрія-Лізинг"
про прийняте рішення про односторонню
відмову від Договору та негайне
повернення предмету лізингу з боку ТОВ
"Райффайзен Лізин: Аваль" було
опубліковано відповідне оголошення в
газеті "Урядовий Кур'єр" від 16 вересня
2014- року, вівторок, №169 (сторінка 15).

Таким чином, ТОВ "Мрія-Лізинг"
неодноразово та належним чином було
повідомлено про наявність
простроченої заборгованості та у
зв'язку із цим, односторонню відмову з
боку ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль" від
Договору та вимогою ТОВ "Райффайзен
Лізинг Аваль" про повернення Предмету
лізингу.

Оскільки відповідно до пунктів 6.1 (п.п.
6.1.2), 6.2 (п.п. 6.2.1, 6.2.2) Договору
фінансового лізингу №LC4956-04/11 від 21.04.2011
р., ч. 2 ст. 7 Закону України "Про
фінансовий лізинг" відповідач
(лізингодавець) має право достроково в
односторонньому порядку розірвати
наведений договір та вилучити у
позивача (лізингоодержувача) Предмет
лізингу у безспірному порядку на
підставі виконавчого напису нотаріуса
за наявності прострочення сплати
лізингових платежів більше 30 днів,
відповідач звернувся до приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу Кондратенка
Миколи Івановича із заявою № 1354-09/14 від
24.09.2014 р., в якій просив на договорі
фінансового лізингу №LC4956-04/11 від 21.04.2011
р. вчинити виконавчий напис для
повернення предмету лізингу в
безспірному порядку, яким є: самохідний
оприскувач марки JOHN DEERE 4939, заводський
номер 1NO4930XLB0013576, номер двигуна RG6090B003562,
2011 року випуску, реєстраційний номер №
52448АА, загальною вартістю 3 079 672,24 грн.

Згідно списку додатків, до
вищенаведеної заяви про вчинення
виконавчого напису відповідачем були
додані наступні документи:

1. Договір купівлі-продажу № РС4947-04/11
від 21 квітня 2011 року (з додатками).

2. Договір фінансового лізингу №LC4956-04/l1
від 21 квітня 2011 року (з додатками).

3. Акт приймання-передачі предмета
лізингу від 29 квітня 2011 року.

4. Угода від 01.06.2014 про внесення змін до
Договору фінансового лізингу №LC4956-04/11
від 21 квітня 2011 року.

5. Угода від 13.06.2014р. про внсененя змін
до Договору фінансового лізингу
№LC4956-04/11 від 21 квітня 2011 року.

6. Копія Свідоцтва про реєстрацію
обладнання.

7. Засвідчена ТОВ "Райффайзен Лізинг
Аваль" копія загального рахунку на
сплату заборгованості ТОВ "Мрія-Лізинг"
№35855770/09/2014 від 15.09.2014р., направленого до
ТОВ "Мрія-Лізинг", з відміткою про
несплату платежів після письмового
повідомлення.

8. Засвідчена ТОВ "Райффайзен Лізинг
Аваль" копія розшифровки загального
рахунку на сплату заборгованості ТОВ
"Мрія-Лізинг" №35855770/09/2014 від 15.09.2014,
направленого до ТОВ "Мрія-Лізинг", з
відміткою про несплату платежів після
письмового повідомлення.

9. Копія листа-повідомлення №1284-09/14 від
15.09.2014р.

10 Копія доказів направлення
листа-повідомлення №1284-09/14 від 15.09.2014 р.

11. Копія листа-запиту до УДППЗ
"Укрпошта" за вих. №1281-09/14 від 15.09.2014 р.

12. Копія довідки УДППЗ "Укрпошта" від
16.09.2014 (відповідь на №1281-09/14).

13. Копія Накладної №1996860 ТОВ "ТЕКС
України".

14. Копія Накладної №1996859 ТОВ "ТЕКС
України".

15. Копія повідомлення ТОВ "ТЕКС Україна"
за вих. №74 від 17.09.2014 р. про відмову
адресатів від отримання поштових
відправлень.

16. Копія телеграми №№103020, 103021 від 15.09.2014
р.

17. Копія зворотного телеграфного
повідомлення №902 від 18.09.2014 р. про
відмову адресатом від отримання
телеграми №№103020, 103021 від 15.09.2014 р.

18. Копія телеграми №№103004, 103005 від 15.09.2014
р.

19. Копія зворотного телеграфного
повідомлення №№6324, 6325 від 15.09.2014 р. про
відмову адресатом від отримання
телеграми №103023 від 15.09.2014 р.

20. Копія сторінки №15 газети "Урядовий
Кур'єр" за 16 вересня 2014 року, вівторок.
№169.

29.09.2014 р. приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу Кондратенком Миколою
Івановичем (третьою особою 1), на
підставі ст. 87 Закону України "Про
нотаріат", ст. 10 Закону України "Про
фінансовий лізинг" та пункту 8 Переліку
документів, за якими стягнення
заборгованості провадиться у
безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №1172 від 29.06.1999 р.
(надалі - Перелік документів, за якими
стягнення заборгованості провадиться
у безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів), було
вчинено виконавчий напис № 1532 про
повернення лізингоодержувачем -
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Мрія-Лізинг" на
користь лізингодавця - Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Райффайзен Лізинг Аваль" об'єкта
фінансового лізингу, яким є: самохідний
оприскувач марки JOHN DEERE 4939, заводський
номер 1NO4930XLB0013576, номер двигуна RG6090B003562,
2011 року випуску, реєстраційний номер №
52448АА, загальною вартістю 3 079 672,24 грн, що
був переданий в користування
лізингоодержувачу на умовах
фінансового лізингу на підставі
Договору фінансового лізингу №LC4956-04/11
від 21.04.2011 р., укладеного між ТОВ
"Райффайзен Лізинг Аваль" та ТОВ
"Мрія-Лізинг". Вищезазначений об'єкт
фінансового лізингу підлягає
вилученню та поверненню лізингодавцю
за не виплачену в строк, згідно
узгодженого графіку лізингових
платежів, заборгованість у розмірі:

- комісія лізингодавця - 39717,05 грн.;

- пеня - 506,66 грн., а всього - 40 223,71 грн.

Спір у даній справі, як стверджує
позивач, виник у зв'язку з допущеним
третьою особою порушенням порядку
вчинення нотаріальних дій при вчиненні
виконавчого напису, а саме, при
вчиненні Виконавчого напису допущено
порушення вимог щодо зазначення
предмета, що підлягає витребуванню, у
відповідності із умовами Договору щодо
ідентифікації предмета лізингу. Згідно
викладених в Виконавчому написі
характеристик предмета лізингу
позивач вважає за неможливе повністю
визначити предмет лізингу.

Оскаржуваний Виконавчий напис
вчинений без належних підстав. Станом
на дату звернення до суду Позивач не
отримував жодних повідомлень, які він
мав отримати у відповідності до п. 6.2 п. 6
Договору, а тим паче копії рахунка,
направленого Лізингоодержувачу, з
відміткою про несплату платежів. Таким
чином позивач вважає, що нотаріус,
керуючись п. 1 Глави 13 Порядку повинен
був відмовити у вчиненні нотаріальної
дії, оскільки Відповідачем не могло
бути подано відомості (інформацію) та
документи, необхідні для вчинення
нотаріальної дії.

Крім того, Відповідач звернувся за
вчиненням оскаржуваного Виконавчого
напису всупереч умовам Договору
фінансового .лізингу. Згідно п. 1.7. п. 1
Договору, строк лізингу складається з
періодів лізингу у кількості 51 місяців,
починаючи з першого періоду лізингу,
визначеного за правилами вказаного
Договору та додатків до нього. Строк
повернення предмета лізингу згідно
умов Договору не настав. Проте, не
зважаючи, на діючі умови Договору та
всупереч йому, Відповідач звернувся за
вчиненням виконавчого напису, а
нотаріус вчинив Виконавчий напис, хоча
повинен був бути ознайомлений із
умовами Договору фінансового лізингу,
який, на думку позивача, станом на дату
вчинення Виконавчого напису, не
передбачав такої можливості.

За таких обставин, позивач і звернувся
з даним позовом та просить суд визнати
таким, що не підлягає виконанню та
скасувати виконавчий напис приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу Кондратенко
Миколи Івановича від 29.09.2014 р.,
реєстраційний номер 1532, про вилучення у
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мрія-Лізинг"
(лізингоодержувача) та повернення
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Райффайзен Лізинг
Аваль" (лізингодавцю) об'єкту рухомого
майна, що є предметом договору
фінансового лізингу №LC4956-04/11 від 21.04.2011
р.

Проаналізувавши матеріали справи та
пояснення представників сторін, суд
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до приписів ст. ст. 11, 15
Цивільного кодексу України цивільні
права й обов'язки виникають із дій осіб,
що передбачені актами цивільного
законодавства. Кожна особа має право на
судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбаченні
законом способи охорони цивільних прав
у разі їх порушення чи реальної
небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних
цивільних прав розуміють закріплені
законом матеріально-правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення (визнання)
порушених (оспорюваних) прав та вплив
на правопорушника.

Загальний перелік таких способів
захисту цивільних прав та інтересів
визначений в ст. 16 Цивільного
кодексу України та ст. 20 Господарського
кодексу України.

Так, положеннями ст. 16 ЦК України
встановлено, що суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

Виходячи з приписів частини другої
статті 50 Закону України "Про нотаріат"
право на оскарження нотаріальної дії
або відмови у її вчиненні, а також
нотаріального акта має особа, прав та
інтересів якої стосуються такі дії чи
акти.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 10
від 24.10.2011 р. "Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ
господарським судам" спори між
боржниками і стягувачами, а також спори
за позовами інших осіб, прав та
інтересів яких стосуються нотаріальні
дії чи акт, у тому числі про визнання
виконавчого напису таким, що не
підлягає виконанню повністю або
частково, про повернення стягнутого за
виконавчим написом, вирішуються
господарським судом за позовами
боржників або зазначених осіб до
стягувачів, якщо суб'єктний склад
сторін відповідного спору відповідає
приписам статті 1 ГПК. При цьому, за
змістом статей 1, 2, 18, 22, 27 ГПК, статей 1 і 3
названого Закону нотаріус не може бути
відповідачем у господарському процесі,
а залучається до участі в ньому як
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 15
Господарського процесуального кодексу
України справи у спорах про визнання
виконавчого напису нотаріуса таким, що
не підлягає виконанню розглядаються за
місцезнаходженням відповідача або за
місцем виконання виконавчого напису
нотаріуса за вибором позивача.

Тож, з аналізу вищенаведених норм
законодавства вбачається, що суд може
захистити порушене право, зокрема,
шляхом визнання виконавчого напису
нотаріуса таким, що не підлягає
виконанню.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків є, зокрема,
договори та інші правочини.

Отже, внаслідок укладення договору
фінансового лізингу №LC4956-04/11 від 11.04.2011
р. між сторонами виникли цивільні права
та обов'язки.

Згідно зі статтею 806 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) за договором
лізингу одна сторона (лізингодавець)
передає або зобов'язується передати
другій стороні (лізингоодержувачеві) у
користування майно, що належить
лізингодавцю на праві власності і було
набуте ним без попередньої
домовленості із лізингоодержувачем
(прямий лізинг), або майно, спеціально
придбане лізингодавцем у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов (непрямий лізинг),
на певний строк і за встановлену плату
(лізингові платежі). До договору
лізингу застосовуються загальні
положення про найм (оренду) з
урахуванням особливостей,
встановлених цим параграфом та
законом. До відносин, пов'язаних з
лізингом, застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж та
положення про договір поставки, якщо
інше не встановлено законом.

Частиною другою статті 1 Закону України
"Про фінансовий лізинг" передбачено, що
за договором фінансового лізингу
лізингодавець зобов'язується набути у
власність річ у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов і передати її у
користування лізингоодержувачу на
визначений строк не менше одного року
за встановлену плату (лізингові
платежі).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Частиною 2 статті 1 Закону України "Про
фінансовий лізинг" встановлено, що за
договором фінансового лізингу (далі -
договір лізингу) лізингодавець
зобов'язується набути у власність річ у
продавця (постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов і передати її у
користування лізингоодержувачу на
визначений строк не менше одного року
за встановлену плату (лізингові
платежі).

Аналогічні положення закріплені в ч. 1
ст. 806 Цивільного кодексу України.

На виконання умов Договору фінансового
лізингу №LC4956-04/11 від 21.04.2011 р.,
лізингодавцем було передано
лізингоодежувачу Предмет лізингу -
самохідний оприскувач марки JOHN DEERE 4939,
заводський номер 1NO4930XLB0013576, номер
двигуна RG6090B003562, 2011 року випуску,
реєстраційний номер № 52448АА, загальною
вартістю 3 079 672,24 грн., що не
заперечується сторонами.

Згідно пунктів 1.1, 4.1 Договору
фінансового лізингу №LC4956-04/11 від 21.04.2011
р. та п. 5.1, п. 8.1.4. Загальних умов
фінансового лізингу (Додаток № 4 до
Договору фінансового лізингу №LC5778-09/11
від 01.09.2011 р.) лізингоодержувач (позивач)
зобов'язався прийняти Предмет лізингу
та своєчасно сплачувати відсотки за
фінансування придбання Предмета
лізингу та поточні лізингові платежі
на умовах цього Договору.

Як вбачається з п. 3.3 Договору
фінансового лізингу №LC4956-04/11 від 21.04.2011
р., лізингодавець направляє
лізингоодержувачу Графік (Додаток № 1
до цього Договору) з фактичними даними
після визначення всіх витрат та
розрахунку остаточної вартості
Предмету лізингу за правилами п.п. 2.2, 2.3
та з урахуванням п. 2.5 цього Договору.

Судом встановлено, що позивач оплату
лізингових платежів за спірним
договором фінансового лізингу
здійснив не в повному обсязі. Як
вказано відповідачем та не спростовано
позивачем заборгованість за Договором
фінансового лізингу №LC4956-04/11 від 01.09.2011
р., обчислюється у розмірі 40 223,71 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позивач є таким, що прострочив
виконання своїх зобов'язань за
Договором фінансового лізингу
фінансового лізингу №LC4956-04/11 від 21.04.2011
р., стосовно сплати лізингових платежів
понад 30 днів, що додатково
підтверджується банківською випискою
по рахунку відповідача, яка була додана
відповідачем до відзиву на позовну
заяву.

Частиною 2 статті 7 Закону України "Про
фінансовий лізинг" передбачено, що
лізингодавець має право відмовитися
від договору лізингу та вимагати
повернення предмета лізингу від
лізингоодержувача у безспірному
порядку на підставі виконавчого напису
нотаріуса, якщо лізингоодержувач не
сплатив лізинговий платіж частково або
у повному обсязі та прострочення
сплати становить більше 30 днів.

Відповідно до п.п. 6.1.2 п. 6.1 Договору
фінансового лізингу №LC4956-04/11 від 21.04.2011
р., лізингодавець має право достроково
в односторонньому порядку розірвати
даний договір та/або вилучити у
лізингоодержувача Предмет лізингу у
безспірному порядку у випадку, коли
лізингоодержувач не сплатив лізингові
платежі (частково або у повному обсязі)
та прострочення сплати становить
більше 30 днів (підпункт 6.1.2).

Відповідно до п. 6.2 Договору
фінансового лізингу №LC4956-04/11 від 21.04.2011
р. було передбачено, що у випадку
настання зазначених, зокрема, в
підпункті 6.1.2 даного договору обставин,
лізингодавець повинен письмово
повідомити про це лізингоодержувача з
зазначенням строку для усунення такого
порушення, а якщо лізингоодержувач у
встановлений лізингодавцем строк не
усуває вчинене порушення,
лізингодавець має право здійснити,
зокрема, наступні дії:

розірвати цей договір та вимагати
повернення Предмета лізингу (підпункт
6.2.1);

вилучити Предмет лізингу на підставі
виконавчого напису нотаріуса або за
рішенням суду (підпункт 6.2.2).

У позовній заяві позивач вказує, що
вимога-повідомлення про сплату
простроченої заборгованості,
направлена ТОВ "Райффайзен Лізинг
Аваль" на адресу ТОВ "Мрія-Лізинг" не
надходила. а тому вчинення виконавчого
напису відбулось з порушенням вимог
чинного законодавства.

Наведена позиція позивача повністю
спростовується матеріалами справи, а
саме, на виконання п.п. 6.1, 6.2 Договору
фінансового лізингу №LC4956-04/11 від 21.04.2011
р. відповідачем неодноразово
направлялись на адресу
місцезнаходження підприємства
позивача листи з повідомленням про
наявність заборгованості, про що вже
було зазначено раніше.

Оскільки у встановлені строки позивач
не оплатив заборгованість за Договором
фінансового лізингу №LC4956-04/11 від 21.04.2011
р., то відповідно до пунктів 6.1, 6.2
Договору, підпункту 10.2.1 пункту 10.2
Загальних умов фінансового лізингу
(Додаток № 4 до Договору фінансового
лізингу№LC4956-04/11 від 21.04.2011 р.),
відповідачем прийнято рішення про
односторонню відмову відповідача
(лізингодавця) від цього договору

Відповідні повідомлення про
дострокове припинення Договору
фінансового лізингу №LC4956-04/11 від 21.04.2011
р., у зв'язку з односторонньою відмовою
відповідача (лізингодавця) від цього
договору, також неодноразово
направлялись на адресу
місцезнаходження підприємства
позивача (лізингоодержувача), проте
також не були вручені з підстав відмови
від їх отримання.

Таким чином, матеріалами справи
підтверджується факт відмови
відповідача від Договору фінансового
лізингу №№LC4956-04/11 від 21.04.2011 р. до
моменту вчинення оспорюваного
виконавчого напису, а звернення
позивача до третьої особи 1 із заявою
про вчинення виконавчого напису не
суперечить ні законодавству України,
ні умовам Договору фінансового лізингу
№№LC4956-04/11 від 21.04.2011р.

Порядок вчинення нотаріусом
виконавчого напису визначається
Законом України "Про нотаріат",
відповідно до п. 19 ст. 34 якого нотаріуси
вчиняють такі нотаріальні дії, як
вчинення виконавчого напису.

Статтею 87 Закону України "Про нотаріат"
встановлено, що для стягнення грошових
сум або витребування від боржника
майна нотаріуси вчиняють виконавчі
написи на документах, що встановлюють
заборгованість. Перелік документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Згідно частини 1 статті 88 вказаного
Закону нотаріус вчиняє виконавчі
написи, якщо подані документи
підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років, а у відносинах між
підприємствами, установами та
організаціями - не більше одного року.

Як встановлено у п. 3.2 глави 16 розділу ІІ
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
від 22.02.2012, № 296/5 "Про затвердження
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України", безспірність
заборгованості підтверджують
документи, передбачені Переліком
документів, за якими стягнення
заборгованості провадиться у
безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

Відповідно до п. 8 Переліку документів,
за якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів
нотаріусів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України №1172 від
29.06.1999 р., для одержання виконавчого
напису про повернення об'єкту лізингу
за договорами лізингу, що передбачають
у безспірному порядку повернення
об'єкта лізингу, необхідно подати:

1) оригінал договору лізингу;

2) засвідчену лізингодавцем копію
рахунку, направленого
лізингоодержувачу, з відміткою про
несплату платежів після вручення
письмового повідомлення.

Відповідно до ст. 89 Закону України "Про
нотаріат" встановлено, що у виконавчому
написі повинні зазначатися:

дата (рік, місяць, число) його вчинення,
посада, прізвище, ім'я, по батькові
нотаріуса, який вчинив виконавчий
напис;

найменування та адреса стягувача;

найменування, адреса, дата і місце
народження боржника, місце роботи (для
громадян), номери рахунків в установах
банків (для юридичних осіб);

строк, за який провадиться стягнення;

суми, що підлягають стягненню, або
предмети, які підлягають витребуванню,
в тому числі пеня, проценти, якщо такі
належать до стягнення;

розмір плати, сума державного мита,
сплачуваного стягувачем, або мита, яке
підлягає стягненню з боржника;

номер, за яким виконавчий напис
зареєстровано;

дата набрання юридичної сили;

строк пред'явлення виконавчого напису
до виконання.

Виконавчий напис скріплюється
підписом і печаткою нотаріуса.

Як вбачається із заяви про вчинення
виконавчого напису № 1354-09/14 від 24.09.2014 р.
і додатків до неї, відповідачем було
дотримано вимоги законодавства та
умови Договору для отримання
виконавчого напису про повернення
Предмету лізингу за Договором
фінансового лізингу, що передбачає у
безспірному порядку повернення об'єкта
лізингу.

Обов'язковість надання інших
документів для вчинення виконавчого
напису про повернення об'єкту лізингу
законодавством не передбачено, а
відтак у приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу Кондратенка М.І. були відсутні
підстави для відмови у вчинені спірної
нотаріальної дії.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
твердження позивача про вчинення
третьою особою оспорюваного
виконавчого напису з порушенням
порядку вчинення нотаріальних дій при
вчиненні виконавчого напису є
необґрунтованими та не доведеними, а
тому вказана нотаріальна дія вчинена
третьою особою правомірно, відповідно
до вказаних вище норм чинного
законодавства України та умов Договору
фінансового лізингу №LС4956-04/11 від 21.04.2011
р.

При цьому судом не приймаються до уваги
твердження позивача про те, що у
оспорюваному виконавчому написі
неможливо повністю ідентифікувати
предмет лізингу, оскільки такі
твердження є необґрунтованими та
такими що спростовуються наявними у
матеріалах справи доказами. Зокрема,
характеристика предмету лізингу що
вказана у оспорюваному виконавчому
написі ідентична до тої, що зазначена у
Специфікації (Додатку № 2 до Договору
фінансового лізингу №LC4956-04/11 від 21.04.2011
р.)., зокрема, самохідний оприскувач
марки JOHN DEERE 4939, заводський номер
1NO4930XLB0013576, номер двигуна RG6090B003562, 2011
року випуску, реєстраційний номер №
52448АА, загальною вартістю 3 079 672,24 грн.

Також, твердження щодо неотримання
повідомлень відповідача а також, те що
позивач вважає що строк повернення
предмета лізингу згідно умов Договору
не настав, є безпідставними,
необґрунтованим та такими, що
спростовуються викладеним вище та
наявними у матеріалах справи доказами.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про необхідність відмови в
задоволенні позовних вимог позивача у
повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 49
Господарського процесуального кодексу
України судовий збір покладається:
у спорах, що виникають при укладанні,
зміні та розірванні договорів, - на
сторону, яка безпідставно ухиляється
від прийняття пропозицій іншої
сторони, або на обидві сторони, якщо
господарським судом відхилено частину
пропозицій кожної із сторін; у спорах,
що виникають при виконанні договорів
та з інших підстав, - на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Крім того, статтею 68 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що питання про скасування
забезпечення позову вирішується
господарським судом, що розглядає
справу, із зазначенням про це в рішенні
чи ухвалі.

Згідно із п. 10 постанови пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування заходів
до забезпечення позову" від 26.12.2011 р. №16
враховуючи, що забезпечення позову
застосовується як гарантія
задоволення законних вимог позивача,
господарський суд не повинен
скасовувати вжиті заходи до виконання
рішення або зміни способу його
виконання, за винятком випадків, коли
потреба у забезпеченні позову з тих чи
інших причин відпала або змінились
певні обставини, що спричинили
застосування заходів забезпечення
позову, або забезпечення позову
перешкоджає належному виконанню
судового рішення.

Враховуючи, що судом не встановлено
підстав для задоволення позовних вимог
ТОВ "Мрія-Лізинг", то потреба у
забезпеченні позову шляхом зупинення
стягнення на підставі виконавчого
напису відпала.

Таким чином, суд приходить до висновку
про необхідність скасування раніше
вжитих заходів до забезпечення позову.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.
32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Заходи до забезпечення позову вжиті
ухвалою господарського суду м. Києва
від 11.11.2014 у справі № 910/24428/14 скасувати.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 26. 12.2014р.

Суддя
Трофименко Т.Ю.