м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 909/853/14 18.12.14
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Юнімекс - К";
до Публічне акціонерне
товариство "Банк "Київська Русь" в особі
Франківського відділення;
про визнання недійсним
договору відновлювальної кредитної
окремих кредитних заяв.
Суддя Мандриченко О.В.
Від позивача: не з`явився;
Від відповідача: Гордієнко І.С.,
представник, довіреність № 402 від 24.09.2014
Позивач у поданій до Господарського
суду Івано-Франківської області
позовній заяві просить визнати
недійсним договір про відкриття
відновлювальної лінії № 15-11/1 від 19.11.2011
року в частині кредитних заяв № 2/9 від
30.08.2011 року на суму 250 000,00 грн.; № 7/9 від
07.09.2011 року на суму 75 000,00 грн.; № 4/9 від
04.09.2011 року на суму 211 575,00 грн.; № 5/9 від
14.09.2011 року на суму 202 000,00 грн., а також 1
218,00 грн. витрат по сплаті судового
збору з мотивів, вказаних у позовній
Ухвалою Господарського суду
Івано-Франківської області від 05.08.2014
року порушено провадження у справі №
909/853/14; розгляд справи призначено на
Відповідно до ст.ст. 15, 17 Господарського
процесуального кодексу України
ухвалою Господарського суду
Івано-Франківської області від 27.08.2014
року направлено справу 909/853/14 за
підсудністю до Господарського суду
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 20.11.14 прийняти справу № 909/853/14
до провадження суддею Мандриченко О.В.,
слухання справи призначено на 18.12.14 р.
Позивач був належним чином
повідомлений про час, день і місце
розгляду справи, що підтверджується
поштовим повідомленням про вручення
поштового відправлення 02.12.2014 року, що
підтверджує факт отримання позивачем
ухвали господарського суду.
Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК України.
Згідно статті 64 Господарського
процесуального кодексу України ухвала
про порушення провадження у справі
надсилається сторонам за повідомленою
ними господарському суду поштовою
адресою. У разі ненадання сторонами
інформації щодо їх поштової адреси,
ухвала направляється за адресою
місцезнаходження сторін, що зазначена
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

Позивач не направив в судове засідання
своїх повноважних представників, про
причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечував, у задоволенні позову
просив відмовити повністю посилаючись
на недоведеність позивачем
недійсності кредитному договору №15-11/1
від 19.08.2011 року, з підстав передбачених
ст.ст. 203, 215 ЦК України.

З огляду на неявку представника
позивача в судове засідання,
господарський суд враховує, що за
змістом ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
прийняття участі у судовому засіданні
є правом сторони. При цьому, норми
вказаної статті зобов'язують сторони
добросовісно користуватись належними
їм процесуальними правами.

Таким чином, враховуючи вищенаведене,
за висновками суду, у матеріалах справи
достатньо документів, які мають
значення для правильного вирішення
спору, внаслідок чого справа може бути
розглянута за наявними у ній
документами, а неявка представника
позивача не перешкоджає вирішенню
справи по суті.

Розглянувши документи і матеріали,
додані до позовної заяви, заслухавши
пояснення представника відповідача,
всебічно і повно з'ясувавши всі
обставини справи, оцінивши докази, які
мають значення для вирішення спору,
господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТОВ
«Юнімекс - К» 19.08.2011 року було
укладено кредитний договір № 15-11/1 на
відкриття відновлювальної кредитної
лінії, на підставі якого останній
отримав кредит в сумі 2 000 000,00 грн., із
кінцевою датою повернення кредиту
17.08.2012 року, та зі сплатою процентів за
користування кредитними коштами в
розмірі 20 % річних. 01.03.2012 року було
укладено договір про внесення змін
і доповнень №1 на відкриття
відновлювальної кредитної лінії,
де процентна ставка за користування
кредитом встановлено в розмірі 22 %
річних.

За умовами п. 1.2. кредитного договору,
кредит надається окремими частинами
або повною сумою в межах встановленого
ліміту кредитної лінії.

Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач
вказує на те, що заяви про
перерахування кредитних коштів №2/9 від
30.08.11р. на суму 250000,00 грн., №7/9 від 07.09.11р.
на суму 75000,00 грн., №4/9 від 04.09.11р. на суму
211575,00 грн. та №5/9 від 14.09.11р. на суму 202000,00
грн. не підписувались уповноваженими
особами ТОВ "Юнімекс-К" та не завірялися
печаткою ТОВ "Юнімекс-К". Також позивач
вказує на те, що надання банком
вищезазначених траншів в рамках
кредитної лінії на суму, що перевищує 150
000,00 грн., без відповідного рішення
загальних зборів, є перевищення його
повноважень на вчинення правочину та
вказує на відсутність вільного
волевиявлення контрагента на
отримання спірних траншів.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Згідно зі ст. 203 Цивільного кодексу
України зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства, особа,
яка вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності, волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі,
правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом, правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

За п. 7 ст. 176 Господарського кодексу
України господарські договори
укладаються за правилами,
встановленими Цивільним кодексом
України, з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом, іншими
нормативно-правовими актами щодо
окремих видів договорів.

Зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства (ст. 628
Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного
кодексу України договір є укладеним,
якщо сторони в належній формі досягли
згоди з усіх істотних умов договору.

Частинами 1-4 ст. 180 Господарського
кодексу України визначено зміст
господарського договору становлять
умови договору, визначені угодою його
сторін, спрямованою на встановлення,
зміну або припинення господарських
зобов'язань, як погоджені сторонами,
так і ті, що приймаються ними як
обов'язкові умови договору відповідно
до законодавства. При укладенні
господарського договору сторони
зобов'язані у будь-якому разі погодити
предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно зі ст. 1054 Цивільного кодексу
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. До відносин за
кредитним договором застосовуються
положення параграфа 1 глави 71
Цивільного кодексу України (позика),
якщо інше не встановлено цим
параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 345 Господарського
кодексу України кредитні відносини
здійснюються на підставі кредитного
договору, що укладається між
кредитором і позичальником у письмовій
формі. У кредитному договорі
передбачаються мета, сума і строк
кредиту, умови і порядок його видачі та
погашення, види забезпечення
зобов'язань позичальника, відсоткові
ставки, порядок плати за кредит,
обов'язки, права і відповідальність
сторін щодо видачі та погашення
кредиту.

Отже, істотними умовами кредитного
договору як господарського договору,
відповідно до закону, є умови про
предмет, ціну та строк його дії.
Враховуючи норми статей 1049, 1054, 1056 ЦК
України та статей 346, 348 ГК України
істотними умовами кредитного договору,
без погодження яких останній не може
вважатися укладеним, є умови про розмір
кредитних коштів, що надаються
позичальнику, про визначення розміру і
порядку сплати процентів та про мету
(цільове використання) кредитних
коштів.

Сторонами погоджено його істотні
умови, а саме: предмет, ціну та строк дії
договору.

Таким чином, судом встановлено, що
укладаючи договір сторони досягли
згоди, щодо усіх його істотних умов.

Доводи позивача про те, що представник
товариства не підписував заяви про
надання траншів в рахунок відкритої
кредитної лінії згідно укладеного
кредитного договору та йому нічого не
відомо про перераховані кредитні кошти
є безпідставниви та спростовуються
матеріалами справи.

Так, в матеріалах справи містяться
копії заяв ТОВ «Юнімекс-К» від 19.08.2011
року, від 22.08.2011 року, від 30.08.2011
року, від 07.09.2011 року, від 12.09.2011 року та
від 14.09.2011 року про надання траншу на
визначені суми та наданими
реквізитами одержувача коштів та
призначенням платежів, а також додані
меморіальні ордери та платіжні
доручення про перерахування коштів.
Факт отримання кредитних коштів
підтверджується також випискою по
особовому рахунку ТОВ «Юнімекс-К».

З протоколу зустрічі від 15.08.2012 року між
працівниками відділення ПАТ «Банк
«Київська Русь» та ТОВ «Юнімекс-К» в
особі директора Перегінця М.М.
вбачається, що сторони обговорювали
шляхи та терміни погашення
заборгованості за кредитним договором
№ 15-11/1 від 19.08.2011 року, яка на той час
становила 1 613 031,05 грн. і в процесі
переговорів досягнуто домовленості
про часткове погашення заборгованості.
Отже, зазначене свідчить, що директором
ТОВ «Юнімекс-К» визнавалась зазначена
вище сума заборгованості.

Представником відповідача у судовому
засідання 28.12.2014 р. разом із відзивом на
позовну заяву було надано рішення
Калуського міськрайонного суду від
15.04.2014 року у справі № 345/6935/13-ц,
залишене без змін ухвалою Апеляційного
суду Івано-Франківської області від
17.06.2014 р., яким позовні вимоги ПАТ «Банк
Київська Русь» до ТОВ «Юнімекс-К» та
ТОВ «Гранд Стілл» були задоволені;
стягнуто з ТОВ «Юнімекс-К» та ТОВ
«Гранд Стілл» в солідарному порядку на
користь ПАТ «Банк Київська Русь»
заборгованість по кредитному договору
№ 15-11/1 від 01.03.2012 р. в сумі 1 519 537,31 грн.

Відповідно до ст. 35 ГПК України,
обставини, встановленні рішенням суду
у господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрали
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлені ці
обставини.

Рішенням Калуського міськрайонного
суду від 15.04.2014 року у справі №
345/6935/13-ц, яке набрало законної сили,
було встановлено, що ТОВ «Юнімекс-К»
починаючи з 13.03.2012 року вносилися
платежі на погашення кредиту за
кредитним договором № 15-11/1 від 19.08.2011
року на загальну сум 1 032 897, 29 грн., що
знову ж таки підтверджує визнання умов
укладеного кредитного договору та факт
отримання кредитних коштів ТОВ
«Юнімекс-К».

Доводи позивача про відсутність
повноважень директора ТОВ "Юнімекс-К"
Перегінця М.М. звертатися до банку з
заявами про перерахування кредитних
коштів за кредитним договором на суму,
що перевищує 150 000,00 грн., без
відповідного рішення загальних зборів,
суд вважає необґрунтованими та
безпідставними з огляду на наступне.

Між ПАТ "Банк "Київська Русь" та ТОВ
"Юнімекс-К" було укладено кредитний
договір №15-11/1 від 19.08.2011 року на
відкриття відновлювальної кредитної
лінії.

Згідно з п. 1.1. кредитного договору
№15-11/1 від 19.08.2011 року банк відкриває
позичальнику відновлювальну відкличну
кредитну лінію з лімітом 2 000 000,00 грн.

За умовами п. 1.2. кредитного договору,
кредит надається окремими частинами
або повною сумою в межах встановленого
ліміту кредитної лінії.

Перед укладенням даного кредитного
договору, загальними зборами учасників
ТОВ "Юнімекс-К" було прийнято рішення
про уповноваження директора ТОВ
"Юнімекс-К" Перегінця М.М. на підписання
кредитного договору про отримання
кредиту в розмірі 2 000 000,00 грн., що
підтверджується Протоколом загальних
зборів учасників ТОВ "Юнімекс-К" №1/7 від
08.07.2011р.

Також директора ТОВ "Юнімекс-К"
Перегінця М.М. було уповноважено
самостійно визначати умови
кредитування та інщі істотні умови
кредитного договору, а також можливих
додатків та додаткових договір до
нього.(п.п. 1.3. Протоколу)

Таким чином, загальними зборами
учасників ТзОВ "Юнімекс-К" було
уповноважено директора "Юнімекс-К"
Перегінця М.М. на укладення кредитного
договору для отримання кредиту в
розмірі 2 000 000,00 грн., а тому прийняття
додаткових рішень загальних зборів
учасників ТзОВ "Юнімекс-К" для
отримання окремих траншів в межах
даної суми не потребується.

Відповідно до статті ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Жодних належних доказів на
підтвердження того, що договір про
відкриття відновлювальної лінії № 15-11/1
від 19.11.2011 року в частині кредитних заяв
№ 2/9 від 30.08.2011 р., № 7/9 від 07.09.2011 р., № 4/9
від 04.09.2011 р., № 5/9 від 14.09.2011 р.
суперечить вимогам законодавства,
позивачем не надано.

Згідно з нормами статті 1
Господарського процесуального кодексу
України, до Господарського суду мають
право звертатися підприємства та
організації за захистом своїх
порушених прав і охоронюваних законом
інтересів.

Позивач не довів суду, порушення яких
саме його прав і охоронюваних законом
інтересів мало місце з боку
відповідача.

У відповідності до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України решта
наведених сторонами доказів, судом не
приймається як такі, що не мають
значення для справи, та не впливають на
розгляд справи по суті.

Згідно зі ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги позивача про визнання
недійсним договору про відкриття
відновлювальної лінії № 15-11/1 від 19.11.2011
року в частині кредитних заяв № 2/9 від
30.08.2011 року на суму 250 000,00 грн.; № 7/9 від
07.09.2011 року на суму 75 000,00 грн.; № 4/9 від
04.09.2011 року на суму 211 575,00 грн.; № 5/9 від
14.09.2011 року на суму 202 000,00 грн.
задоволенню не підлягають як
безпідставні та не обґрунтовані.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий
збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити
повністю.

2. Рішення набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Суддя О.В. МандриченкоДата
складання рішення 23.12.2014 р.