м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «РАДА 2»
до Публічного акціонерного товариства
про розірвання договору.
Суддя Яковенко А.В.
Представники сторін:
Від позивача - Клашнюк О.С. дов. №б/н
Від відповідача - Скора Ю.В. дов.
№91/2014/10/29-6 від 29.10.2014р.
Обставини справи:
Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю «РАДА 2» звернулося
до Господарського суду міста Києва з
позовом до Публічного акціонерного
товариства «Київенерго» про
розірвання Договору на постачання
теплової енергії у гарячій воді №7560212
від 01.08.2011, крім того просили судові
витрати у розмірі 1 218,00 грн. також
покласти на відповідача.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 01.08.2011
між ТОВ «РАДА 2» та ПАТ «Київенерго»
укладено Договір на постачання
теплової енергії у гарячій воді №7560212,
відповідно до якого позивач виступає
споживачем теплової енергії, яку
останній використовує для потреб
опалення, вентиляцій та гарячого
водопостачання, однак, як указує
позивач, у результаті прийняття Закону
України «Про внесення змін до деяких
законів України щодо удосконалення
розрахунків за енергоносії» №1198-VII від
10.04.2014, останній не може бути суб'єктом
зазначеного вище договору.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 23.10.2014 порушено провадження у
справи на 12.11.2014.
12.11.2014 на адресу Господарського суду
міста Києва від представника
відповідадача надійшов відзив на
позовну заяву №93/12/5383 від 11.11.2014,
відповідно якого просили відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі.
12.11.2014 на адресу Господарського суду
міста Києва від представника позивача
надійшло клопотання №б/н від 12.11.2014 про
долучення додаткових документів до
матеріалів справи.
В судовому засіданні 12.11.2014
оголошувалася перерва до 03.12.2014
відповідно до вимог ст. 77
Господарського процесуального кодексу
03.12.2014 на адресу Господарського суду
міста Києва від представника позивача
надійшли письмові пояснення №б/н від
03.12.2014, відповідно до яких підтримали
позовні вимоги у повному обсязі.
В судовому засіданні 03.12.2014
оголошувалася перерва до 08.12.2014
відповідно до вимог ст. 77
Господарського процесуального кодексу
В судовому засіданні 08.12.2014
оголошувалася перерва до 10.12.2014
відповідно до вимог ст. 77
Господарського процесуального кодексу
Представик позивача у судове засідання
10.12.2014 з'явився, надав пояснення по суті
справи, відповідно до яких просив суд
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі з підстав, наведених у позовній
Представник відповідача у судове
засідання 10.12.2014 з'явився, надав
пояснення по суті справи, відповідно до
яких просив відмовити у задовленні
позовних вимог з підстав, наведених у
відзиві на позовну заяву №93/12/5383 від
На підставі статті 75 Господарського
процесуального кодексу України справа
може бути розглянута за наявними в ній
За результатами дослідження доказів,
наявних в матеріалах справи, суд в
нарадчій кімнаті, у відповідності до
ст. ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення
Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 10.12.2014 судом
проголошено вступну та резолютивну
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
Господарський суд міста Києва, -
01.08.2011 між Товариством з обмеженою
відповідальністю «РАДА 2» (далі -
Споживач, Позивач) та Публічним
акціонерним товариством «Київенерго»
(далі - Постачаник, Відповідач) укладено
Договір №7560212 на постачання теплової
енергії у гарячій воді (далі - Договір).
Відповідно до п. 1.1. Договору
Постачальник зобов'язується виробити
та поставити теплову енергію Споживачу
для потреб опалення вентиляції та
гарячого водопостачання, а Споживач
зобов'язується отримати її та оплатити
відповідно до умов викладених в цьому
Пунктом 2.2.1. Договору передбачено, що
Постачальник зобов'язується
безперебійно постачати теплову
енергію у вигляді гарячої води на межу
балансової незалежності із Споживачем
для потреб опалення - в період
опалювального сезону; для гарячого
водопостачання - протягом року згідно
із заявленими Споживачем величинами
приєднаного теплового навантаження.
У свою чергу, згідно з п. 2.3.1. Договору
Споживач зобов'язується дотримуватись
кількості споживання теплової енергії
за кожним параметром в обсязаг,
визначених у Додатку №1, не допускаючи
їх перевищення; своєчасно сплачувати
вартість спожитої теплової енергії в
терміни та відповідно до затверджених
Сторони погодили, що цей Договір
набуває чинності з дня його підписання,
та діє до 01.06.2012 (п. 4.1. Договору).
Також, відповідно до п. 4.3. Договору,
останній вважається прологнованим на
кожний наступний рік, якщо за місяць до
закінчення строку його дії не буде
письмово заявлено однією із сторін про
Спір виник внаслідок того, що, на думку
Позивача, ТОВ «РАДА 2», не є
балансоутримувачем будинку, але
враховуючи необхідність забезпечення
мешканців житлово-комунальними
послугами з централізованого опалення
гарячого водопостачання та
відсутність норми, яка регулювала
правовідносини у житловому будинку, у
якому балансоутримувач не був
визначений, по аналогії закону ТОВ
«РАДА 2» укладено з Публічним
акціонерним товариством «Київенерго»
Договір на постачання теплової енергії
у гарячій воді №7560212 від 01.08.2011 для
постачання послуг кінцевим споживачам.
Тобто, як стверджує Позивач, у даному
випадку він виступав транзитером у
правовідносинах купівлі-продажу
теплової енергії, що свідчить про
неможливість бути споживачем теплової
Судом встановлено, що 12.02.2009 між
Закритим акціонерним товариством
«ПОЗНЯКИ-ЖИЛ-БУД» (далі - Замовник) та
Товарисвом з обмеженою
відповідальністю «РАДА 2» (далі -
Виконавець, Позивач) укладено Договір
про передачу на утримання та
експлуатаційне обслуговування
житлового будинку і прибудинкової
території (далі - Договір-2).
Відповідно до п. 1.1. Договору-2 Замовник
передачає, а Виконавець приймає
житловий будинок по вул.
Срібнокільська, 12 у Дарницькому районі
м. Києва (будівельна адреса: вул.
Срібнокільська, 14-а) з
вбудовано-прибудованими нежилими
приміщеннями та прибудинковою
територією (далі - Будинок), з метою
забезпечення кваліфікованого
утримання, ремонут та експлуатаційного
обслуговування жилих і нежилих
приміщень, інженерного обладнання,
належного санітарного стану Будинку та
прибудинкової території, надання
власникам, свіввласникам, наймачам,
орендарям окремих житлових і приміщень
послуг за відповідну плату.
Пунктом 2.3. Договору-2, зокрема,
перебдачені наступні обов'язки
- виконувати роботи по якісному
утриманню, обслуговуванню, поточному і
капітальному ремонту Будинку у
відповідності до вимог Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»,
інших нормативних актів (п. 2.3.1
- надавати мешканцям будинку
Будинку житлово-комунальні послуги у
межах, передбачених відповідними
державними нормами, а також додаткові
та понаднормові послуги (п. 2.3.13
- забезпечувати ведення
бухгалтерського обліку доходів та
видатів по утриманню і обслуговуванню
житлового і нежитлового фонду та
своєчасно надавати відповідні звіти (п.
- звійснювати підготовку будинку
до роботи в осінньо-зимовий період (п.
- укладати договори з
підприємствами-постачальниками
комунальних послуг на постачання
комунальних послуг до Будинку (п. 2.3.20
Згідно з п. 3.2. Договору-2 Виконавець має
- 3.2.1. Бути виробником/виконавцем
житлово-комунальних послуг;
- 3.2.2. Укладати договори
(підписувати та скріплювати їх
печаткою) з підприємствами -
постачальниками комінальних послуг.
Сторони погодили, що Договір
укладається на п'ять років і набирає
чинності з дня його підписання
сторонами, останній вважається
продовженим на той самий строк, на тих
самих умовах, коли жодна із строрін не
повідомила про його припиення за три
місяці до закінчення строку дії
Договору (п.п. 6.1.-6.2. Договору-2).
Як вбачається з матеріалів справи,
Позивач здійснював експлуатацію
багатоквартирного будинку за адресою:
м. Київ, вул. Срібнокільській, 12 на
підставі Розпорядження Дарницької
районної в м. Києві державної
адміністрації №103 від 12.02.2009 та
Договору про передачу на утримання та
експлуатаційне обслуговування
житлового будинку і прибудинкової
території від 12.02.2009.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
блансоутримувач будинку, споруди,
житлового комплексу або комплексу
будинків і споруд є власник або
юридична особа, яка за договором з
власником утримує на балансі
відповідне майно, а також веде
бухгалтерську, статистичну та іншу
передбачену законодавством звітність,
здійснює розрахунки коштів, необхідних
для своєчасного проведення
капітального і поточного ремонтів та
утримання, а також забезпечує
управління цим майном і несе
відповідальність за його експлуатацію
Визначення поняття балансоутримувач
міститься також і в інших
нормативно-правових актах. Так,
відповідно до Наказу Державного
комітету України з питань
житлово-комунального господарства
«Про затвердження Правил утримання
жилих будинків та прибудинкових
територій» №76 від 17.05.2005
балансоутримувач будинку, споруди,
житлового комплексу або комплексу
будинків і споруд є власник або
юридична особа, яка за договором з
власником утримує на балансі
відповідне майно, а також веде
бухгалтерську, статистичну та іншу
передбачену законодавством звітність,
здійснює розрахунки коштів, необхідних
для своєчасного проведення
капітального і поточного ремонтів та
утримання, а також забезпечує
управління цим майном і несе
відповідальність за його експлуатацію
Згідно з ст. 1 Закону України «Про
теплопостачання» балансоутримувачем
(будинку, групи будинків, житлового
комплексу) є власник відповідного
майна або юридична особа, яка за
договором з власником утримує на
балансі відповідне майно і уклала
договір купівлі-продажу теплової
енергії з теплогенеруючою або
теплопостачальною організацією, а
також договори на надання
житлово-комунальних послуг з кінцевими
Таким чином, враховуючи положення
вищевказаних договорів, а саме:
Договору на постачання теплової
енергії у гарячій воді №7560212 від 01.08.2011
та Договору Договір про передачу на
утримання та експлуатаційне
обслуговування житлового будинку і
прибудинкової території від 12.02.2009, суд
не погоджується з доводами Позивача, що
останній не є балансоутримувачем,
оскільки Товариство з обмеженою
відповідальністю «РАДА 2» надає
мешканцям будинку житлово-комунальні
послуги, забезпечує ведення
бухгалтерського обліку доходів та
видатів по утриманню і обслуговуванню
житлового і нежитлового фонду будинку
та уклало з Публічним акціонерним
товариством «Київенерго» Договір №
№7560212 від 01.08.2011 на постачання теплової
енергії у гарячій воді, що свідчить про
наявність статусу балансоутримувача у
Крім того, до суду не були надані
належні та допустимі докази на
підтвердження припинення дії
Договору-2, адже, як зазначалося раніше,
відповідно до п.п. 6.1-6.2 умов Договору-2,
останній укладений сторонами строком
на п'ять років, вважається продовженим
на той самий строк і на тих самих
умовах, коли жодна із сторін за три
місяці не повідомить про його
Враховуючи вищевикладене, Позивачем не
надано доказів припинення дії
Договору-2, що свідчить про наявність
обов'язків Виконавця забезпечувати
кваліфіковане утримання, ремонт
житлового будинку, розташованого за
адресою: м. Київ, вул. Срібнокільська, 12,
надання послуг за якою є предметом
Договору №7560212 від 01.08.2011 на постачання
теплової енергії у гарячій воді,
укладеного між Товариством з обмеженою
відповідальністю «РАДА 2» та Публічним
акціонерним товариством «Київенерго».
Згідно із статтями 525, 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином, відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
та інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами
Указане свідчить, що Позивач
зобов'язаний в силу приписів ст. 525, 526, 629
ЦК України належним чином виконувати
взяті на себе зобов'язання.
Зібраними у справі матеріалами
встановлено, що Договір укладався із
метою надання послуг із опалення
власникам квартир і нежитлових
Відповідно до пункту 4 Правил
користування тепловою енергією
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України №1198 від 03.10.2007,
користування тепловою енергією
допускається лише на підставі договору
купівлі-продажу теплової енергії між
споживачем і теплопостачальною
У статті 19 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» визначено,
що відносини між учасниками договірних
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг здійснюються виключно на
Учасниками відносин у сфері
житлово-комунальних послуг є: власник,
споживач, виконавець, виробник.
Виробник послуг може бути їх
Виконавцем послуг з централізованого
опалення та послуг з централізованого
постачання гарячої води для об'єктів
усіх форм власності є суб'єкт
господарювання з постачання теплової
енергії (теплопостачальна
Згідно ст. 24 Житлового кодексу України,
для експлуатації державного і
громадського житлового фонду
створюються житлово-експлуатаційні
організації, діяльність яких
здійснюється на основі господарського
Житлово-експлуатаційні організації
забезпечують схоронність житлового
фонду і належне його використання,
високий рівень обслуговування
громадян, а також контролюють
додержання громадянами правил
користування жилими приміщеннями,
утримання жилого будинку і
прибудинкової території. Жилий будинок
може експлуатуватися тільки однією
житлово-експлуатаційною організацією.
Як зазначалося раніше, п. 4.3. Договору
передбачається, що він вважається
пролонгованим на кожний наступний рік,
якщо за місяць до закінчення строку
його дії не буде письмово заявлено
однією з сторін про його припинення.
Судом встановлено, що Позивач лише
18.08.2014 звернувся до Відповідача з
пропозицією №02-0702 від 14.08.2014 про
розірвання Договору, що
підтверджується зворотним
повідомленням про вручення поштового
Отже, Позивачем не було виконано умови
щодо завчасного повідомлення про
розірвання Договору, що свідчить про
його автомативну пролонгації
відповідно до п. 4.3. Договору.
Згідно ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Згідно частини 2 статті 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
Позивача про розірвання Договору на
постачання теплової енергії у гарячій
воді №7560212 від 01.08.2013 є необгрунтваними,
а тому такими, що не підлягають
задоволенню судом.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №6
від 23.03.2012 "Про судове рішення" рішення
господарського суду має ґрунтуватись
на повному з'ясуванні такого: чи мали
місце обставини, на які посилаються
особи, що беруть участь у процесі, та
якими доказами вони підтверджуються;
чи не виявлено у процесі розгляду
справи інших фактичних обставин, що
мають суттєве значення для правильного
вирішення спору, і доказів на
підтвердження цих обставин; яка
правова кваліфікація відносин сторін,
виходячи з фактів, установлених у
процесі розгляду справи, та яка правова
норма підлягає застосуванню для
Відповідно до положень ст. 49 ГПК
України витрати, пов'язані з розглядом
справи, у якому відмовлено у
задоволенні позовних вимог,
покладаються на Позивача.
За таких обставин, на підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 32, 33, 34, 49,
82-85, Господарського процесуального
кодексу України, Господарський суд
1. У задоволенні позову відмовити.
2. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

3. Дата складання повного тексту
рішення 29.12.2014.

Суддя
А.В.Яковенко