ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.12.14р. Справа № 904/8929/14

Суддя господарського суду
Дніпропетровської області Новікова
Р.Г. при секретарі судового засідання
Яковлєвій А.Ю., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
матеріали

За позовом Державного промислового
підприємства
"КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ", м. Кривий
Ріг

до Веселівського житлово-комунального
підприємства, с. Веселе,
Дніпропетровська область

про стягнення 64147грн.57коп.

Представники:

Від позивача: Голубенко М.С., дов. №
16-04-2621 від 04.08.14р.

Від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Державне промислове
підприємство
"Кривбаспромводопостачання"
звернулось до Веселівського житлово -
комунального підприємства з позовом
про стягнення заборгованості за
спожиту питну воду в розмірі
56580грн.00коп., суми інфляційних втрат в
розмірі 4196грн.86коп., пені за прострочку
оплати в розмірі 2208грн.55коп. та 3% річних
в розмірі 1162грн.16коп.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на порушення
відповідачем умов договору на
централізоване питне водопостачання
№23 від 01.12.2010р.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 17.11.2014р.
порушено провадження у справі. Справа
призначалась до розгляду в судових
засіданнях на 03.12.2014р. та 24.12.2014р.

03.12.2014р. позивач надав до суду письмові
пояснення, щодо строку дії договору на
централізоване питне водопостачання
№23 від 01.12.2010р. в 2012 та 2013 роках.

У зв'язку з невиконанням відповідачем
вимог суду, викладених в ухвалах
господарського суду Дніпропетровської
області від 17.11.2014р., 03.12.2014р. та
нез'явленням у судові засідання,
розгляд справи відкладався.

Вказані ухвали суду були направлені
відповідачу у справі в установленому
порядку на адресу, вказану у
спеціальному витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, який
наявний в матеріалах справи.

Згідно з рекомендованими
повідомленнями про вручення поштового
відправлення №914 та №031
ухвали господарського суду
Дніпропетровської області від 17.11.2014р.
та 03.12.2014р. були отримані відповідачем
26.11.2014р. та 10.12.2014р. відповідно, про що
свідчить підпис представника
відповідача на зазначених
повідомленнях.

Отже, відповідача відповідно до статті
77 Господарського процесуального
кодексу України належним чином
повідомлено про час і місце розгляду
справи.

На день розгляду справи у судовому
засіданні 24.12.2014р. будь-яких письмових
заяв та клопотань від відповідача щодо
відкладення розгляду справи до суду не
надходило.

Відповідно до статті 75 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Враховуючи, що від відповідача
повідомлення щодо неможливості участі
у судовому засіданні 24.12.2014р. до
господарського суду Дніпропетровської
області не надходило, відзив на позовну
заяву і витребувані господарським
судом документи не подано, справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
господарський суд, встановив.

01.12.2010р. між Державним промисловим
підприємством
"Кривбаспромводопостачання" (далі -
виробник) та Веселівським житлово -
комунальним підприємством (далі -
споживач) підписаний договір на
централізоване питне водопостачання
№23 (далі - договір). За умовами
зазначеного договору виробник
зобов'язується надавати споживачу
вчасно та відповідної якості послуги з
централізованого водопостачання
питної води до межі розподілу
балансової належності мереж виробника,
а споживач зобов'язується своєчасно
оплачувати надані послуги за
встановленими тарифами у строки і на
умовах, передбачених договором.

Відповідно до пункту 4.3 договору
розрахунки за послуги
централізованого питного
водопостачання проводяться споживачем
на протязі поточного місяця, в повному
обсязі, але не пізніше 06 числа місяця,
наступного за розрахунковим, шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок виробника.

Пунктом 7.1 договору передбачено, що при
несвоєчасній оплаті за спожиту воду
споживач зобов'язаний сплатити пеню з
розрахунку подвійної облікової ставки
НБУ за кожен день прострочення, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Згідно з пунктом 9.1 договору, даний
договір набирає чинності з моменту
підписання обома сторонами та
скріплення печатками, діє з 01.01.2011р. по
31.12.2011р. та вважається продовженим на
кожний наступний рік, якщо за місяць до
закінчення строку не буде письмово
заявлено однією із сторін про відмову
від цього договору, або його перегляд.

Як вбачається з листів заявок №58 від
16.11.2011р., №108 від 04.12.2012р. та листів
Державного промислового підприємства
"Кривбаспромводопостачання" №22-04-4349
від 07.12.2011р. та №22-04-4052 від 14.12.2012р.,
сторони продовжували строк дії
договору до 31.12.2013р.

На виконання умов договору Державне
промислове підприємство
"Кривбаспромводопостачання" поставило
відповідачу в серні 2012р., листопаді 2013р.
та вересні 2014р. питної води на суму
76416грн.00коп. Зазначена інформація
підтверджується актами №28 від 23.08.2012р.,
№25 від 22.11.2013р. та №24 від 29.08.2014р., які
підписані та скріплені печатками
сторін без зауважень та заперечень до
них.

Веселівське житлово - комунальне
підприємство своїх обов'язків в
частині розрахунків за спожиту питну
воду належним чином не виконало,
сплатило позивачу лише 19836грн.00коп.,
внаслідок чого утворилась
заборгованість в розмірі 56580грн.00коп.

З огляду на положення пункту 4.3
договору на централізоване питне
водопостачання №23 від 01.12.2010р. строк
виконання грошового зобов'язання є
таким, що настав.

Відповідно до частини 1 статті 193
Господарського кодексу України та
статті 526 Цивільного кодексу України
зобов'язання мають виконуватися
належним чином відповідно до умов
закону, інших правових актів, договору,
а за відсутністю таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України
визначено, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193
Господарського кодексу України та
статті 525 Цивільного кодексу України
встановлюють загальне правило щодо
заборони односторонньої відмови від
зобов'язання або односторонньої зміни
його умов, що кореспондується із
вимогами статті 629 Цивільного кодексу
України щодо обов'язковості договору
для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського
кодексу України та статті 598 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняються виконанням, проведеним
належним чином. Відповідачем не були
виконані грошові зобов'язання, доказів
припинення відповідних зобов'язань
перед позивачем у будь-який інший
передбачений законом спосіб,
відповідачем до матеріалів справи не
надано.

Згідно із положенням статті 43
Господарського процесуального кодексу
України судочинство у господарських
судах здійснюється на засадах
змагальності. Сторони та інші особи,
які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обставини, на які посилається позивач в
обґрунтування заявлених вимог про
стягнення з відповідача суми боргу у
розмірі 56580грн.00коп., підтверджені
матеріалами справи та не спростовані
відповідачем. Тому суд дійшов висновку
про правомірність вимог позивача в цій
частині.

Позивач на підставі пункту 7.1 договору
нарахував та просить стягнути з
відповідача пеню за період з 07.09.2012р. по
16.10.2014р. в розмірі 2208грн.55коп.
Перевіривши розрахунок пені, наданий
позивачем, суд дійшов висновку, що
нарахування пені здійснювалось з
дотриманням вимог пункту 6 статті 232
Господарського кодексу України.

Суд вважає обґрунтованими позовні
вимоги про стягнення пені за період з
07.09.2012р. по 16.10.2014р., оскільки день
фактичної сплати суми заборгованості
не включається в період часу, за який
здійснюється стягнення. У задоволенні
вимог про стягнення пені в розмірі
32грн.22коп. слід відмовити.

Крім того, на підставі статті 625
Цивільного кодексу України позивачем
заявлено до стягнення суму інфляційних
витрат в розмірі 4196грн.86коп. за період з
01.09.2012р. по 30.09.2014р. та 3% річних в розмірі
1162грн.16коп. за період з 07.09.2012р. по
16.10.2014р.

Суд вважає обґрунтованими позовні
вимоги про стягнення суми 3% річних за
період з 07.09.2012р. по 16.10.2014р. в розмірі
1157грн.20коп. У задоволенні вимог про
стягнення суми 3% річних в розмірі
04грн.96коп. слід відмовити. День
фактичної сплати суми заборгованості
не включається в період часу, за який
здійснюється стягнення.

За результатами зробленого судом
розрахунку, інфляційні витрати за
період з 01.09.2012р. по 30.09.2014р. становили
суму в більшому розмірі ніж заявлено
позивачем до стягнення.

Разом з тим, суд не наділений правом
збільшувати розмір позовних вимог, це
виключне право позивача. При цьому,
стягнення суми в меншому розмірі є
правом позивача. З огляду на викладене,
суд задовольняє вимоги позивача про
стягнення 4196грн.86коп. інфляційних
витрат.

Судові витрати розподіляються
відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись
нормами статей Цивільного кодексу
України, ст.ст. 1, 2, 4, 21, 22, 33, 34, 36, 49, 75, 82, 83,
84, 85 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного
промислового підприємства
"Кривбаспромводопостачання" до
Веселівського житлово - комунального
підприємства про стягнення
заборгованості за спожиту питну воду в
розмірі 56580грн.00коп., суми інфляційних
втрат в розмірі 4196грн.86коп., пені за
прострочку оплати в розмірі 2208грн.55коп.
та 3% річних в розмірі 1162грн.16коп.
задовольнити частково.

Стягнути з Веселівського житлово -
комунального підприємства (; Місцезнаходження: 53080,
Дніпропетровська область,
Криворізький район, село Веселе, вул.
Центральна, буд. 1) на користь
Державного промислового підприємства
"Кривбаспромводопостачання" (; Місцезнаходження: 50007,
Дніпропетровська область, м. Кривий
Ріг, просп. Миру, буд. 15 а)
заборгованість за спожиту питну воду в
розмірі 56580грн.00коп., суму інфляційних
втрат в розмірі 4196грн.86коп., пеню за
прострочку оплати в розмірі
2176грн.33коп., 3% річних в розмірі
1157грн.20коп. та суму сплаченого судового
збору в розмірі 1825грн.99коп.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Видати наказ після набрання чинності
рішенням.

В судовому засіданні від 24.12.2014р.
проголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст підписаний 26.12.2014р

Суддя Р.Г. Новікова