ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"19" листопада 2014 р.Справа № 921/1278/14-г/1
УХВАЛА

про забезпечення позову

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Чопка Ю.О.

розглянув заяву прокурора міста Тернополя про вжиття заходів до забезпечення позову, у справі № 921/1278/14-г/1:

за позовом Прокурора міста Тернополя бульвар Т.Шевченка, 7, м. Тернопіль, Тернопільська область

до відповідача 1: Тернопільська міська рада вул. Листопадова, 5, м. Тернопіль

відповідача 2: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1, Тернопільська область

про: 1) визнання недійсним з моменту укладення договору купівлі-продажу нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_2, загальною площею 195,2 м.кв. вартістю 970 284 грн. укладеного між управлінням обліку і контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 від 29.04.2013р.;

2) зобов'язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 повернути нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_2, загальною площею 195,2 м.кв. вартістю 970 284 грн. територіальній громаді міста Тернополя в особі Тернопільської міської ради.

Суть справи:

Прокурор міста Тернополя звернувся з позовом до відповідачів 1) Тернопільської міської ради, 2) Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про: 1) визнання недійсним з моменту укладення договору купівлі-продажу нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_2, загальною площею 195,2 м.кв. вартістю 970 284 грн. укладеного між управлінням обліку і контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 від 29.04.2013р.; 2) зобов'язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 повернути нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_2, загальною площею 195,2 м.кв. вартістю 970 284 грн. територіальній громаді міста Тернополя в особі Тернопільської міської ради.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 19.11.2014р. порушено провадження у справі № 921/1278/14-г/1 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 10 год. 00 хв. 17.12.2014р.

В позовній заяві прокурор також просить вжити заходів до забезпечення позову, шляхом заборони Фізичній особі підприємцю ОСОБА_1, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1 вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_2, загальною площею 195,2 м.кв.

Заява мотивована посиланням на те, що нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_2, загальною площею 195,2 м.кв. у будь-який момент може бути перепродане іншим особам, що стане перешкодою для повернення даного майна в комунальну власність.

Оцінюючи обґрунтованість доводів позивача щодо необхідності вжиття визначених ним заходів до забезпечення позову у справі № 921/1278/14-г/1, господарський суд вважає, що заява прокурора про забезпечення позову підлягає до задоволення, з огляду на наступне:

У відповідності до ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

З метою однакового і правильного застосування законодавства щодо забезпечення позову Вищим господарським судом України прийнято постанову за № 16 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" (далі по тексту Постанова Пленуму № 16).

Відповідно до п. 1. Постанови Пленуму №16 особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 ГПК України обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У відповідності до п. 3 даної Постанови адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту.

Пунктом 2 Постанови Пленуму №16 забезпечення позову визначено як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, котрий може застосовуватися як за основним, так і за зустрічним позовом на будь-якій стадії процесу, включаючи перегляд рішення, ухвали, постанови (далі - рішення) в апеляційному або у касаційному порядку. Питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (ст. 65 ГПК України).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії (п. 3 Постанови Пленуму № 16).

Як стверджує прокурор, станом на момент укладення між управлінням обліку і контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 договору купівлі-продажу нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_2, загальною площею 195,2 м.кв. діяла ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2013р. про зупинення дії рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 21.11.2012р. №1885 "Про надання в оренду нежитлових приміщень Комунального підприємства "Палац кіно" Тернопільської міської ради", на підставі якого ОСОБА_1 набув право оренди на дане приміщення, а тому станом на 29.04.2014р. у покупця були відсутні правові підстави для викупу вказаного майна.

Також, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.09.2014р. визнано протиправним та скасовано рішення №6/30/14 від 22.03.2013р. Тернопільської міської ради "Про приватизацію обєктів комунальної власності" в частині включення в перелік обєктів комунальної власності, які підлягають приватизації шляхом викупу орендарем ОСОБА_1, нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_2, загальною площею 195,2 м.кв.

За даних обставин, досліджуючи подані прокурором докази та враховуючи наведені доводи, беручи до уваги предмет позовних вимог, норми чинного законодавства, господарський суд прийшов до висновку, що належним, адекватним та обґрунтованим заходом до забезпечення позову, який створює належні умови для ефективного судового захисту прав та інтересів позивача (заявника) у разі задоволення його позовних вимог є заборона Фізичній особі підприємцю ОСОБА_1, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1 вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_2, загальною площею 195,2 м.кв.

При цьому, на думку суду, застосовані заходи не призведуть до неприпустимого втручання у господарську діяльність відповідача, а лише її обмежують щодо переданого в оренду майна тією мірою, якою така діяльність повязана із заявленими позовними вимогами і можливими наслідками їх розгляду.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву прокурора міста Тернополя, про вжиття заходів до забезпечення позову у справі № 921/1278/14-г/1 - задовольнити.

2. Заборонити Фізичній особі підприємцю ОСОБА_1, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1 вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_2, загальною площею 195,2 м.кв.

3. Ухвала, згідно ч.3 ст.67 ГПК України, п.12 Постанови Пленуму ВГСУ №6 від 23.03.2012р. "Про судове рішення", набирає чинності з моменту її винесення, тобто з 19.11.2014 р.

4. Строк пред'явлення ухвали до виконання становить один рік по 19.11.2015 року.

5. Ухвала підлягає негайному виконанню відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження".

6. Оригінал ухвали надіслати в Прокуратуру міста Тернополя, бульвар Т.Шевченка, 7, м. Тернопіль, 46000

7. Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено в загальному порядку. Оскарження даної ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя Ю.О. Чопко