РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/20548/14 25.12.14

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Мельник Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Компанія Барвінок"

до Адвокатського об'єднання "Адвокатська група "Солодко і партнери"

про стягнення 82 530,00 грн., розірвання договору та зобов'язання вчинити певні дії

та за зустрічним позовом Адвокатського об'єднання "Адвокатська група "Солодко і партнери"

до Приватного акціонерного товариства "Компанія Барвінок"

про стягнення 193 600, 00 грн.

за участю представників:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним):Величко Д.В.- представник за довіреністю № 01/09-14 від 01.09.2014 р.
від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним):Мельнікова І.Г. - представник за довіреністю б/н від 07.10.2014 р.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва звернулось Приватне акціонерне товариство "Компанія Барвінок" (далі - ПрАТ "Компанія Барвінок") з позовом до Адвокатського об'єднання "Адвокатська група "Солодко і партнери" (АО "Адвокатська група "Солодко і партнери") про стягнення 173 523,00 грн. та повернення об'єкту оренди.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору оренди нежитлового приміщення від 01.09.2009 р. в частині несвоєчасного здійснення орендної плати за орендоване приміщення та компенсації вартості послуг за електроенергію.

У позові Приватне акціонерне товариство "Компанія Барвінок" просило суд стягнути заборгованість у сумі 173 523,00 грн., яка складається з заборгованості по орендній платі та компенсації за оплату електроенергії в сумі 82 530,00 грн. за березень-червень 2014 р. і неустойки за прострочення повернення об'єкта оренди у сумі 90 993,00 грн. та повернути орендоване приміщення, загальною площею 150 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Кудрявська, 23-а у стані обумовленому у договорі оренди нежитлового приміщення від 01.09.2009 р.

До початку розгляду справи по суті представник позивача змінив предмет позовних вимог та просив:

- стягнути заборгованість з орендної плати та вартість спожитої електроенергії за березень-червень 2014 р. у сумі 82 530,00 грн.;

- розірвати договір оренди нежитлового приміщення від 01.09.2009 р.;

- повернути орендоване приміщення, загальною площею 150 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Кудрявська, 23-а, у стані, обумовленому у договорі оренди нежитлового приміщення від 01.09.2009 р.

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував остаточні позовні вимоги просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив, зазначив, що спірний договір оренди є пролонгованим до 01.07.2014 р., а, отже підстави для розірвання договору оренди від 01.09.2009 р. у зв'язку з несплатою орендної плати за період з березня 2014 р. по червень 2014 р. немає.

Також 15.10.2014 р. до початку розгляду справи по суті надійшла зустрічна позовна заява Адвокатського об'єднання "Адвокатська група "Солодко і партнери" про стягнення 193 600,00 грн., яка відповідно до ст. 60 ГПК України була прийнята судом до розгляду.

Позов мотивований тим, що під час використання позивачем за зустрічним позовом (Адвокатським об'єднанням "Адвокатська група "Солодко і партнери") об'єкту оренди, у даному приміщенні сталась крадіжка, в результаті якої було пошкоджено майно позивача, а, отже, у зв'язку з невиконанням відповідачем за зустрічним позовом зобов'язань із забезпечення належної охорони об'єкта оренди, позивачу за зустрічним позовом завдано збитків на суму 165 300,00 грн.

У судовому засіданні представник позивача за зустрічною позовною заявою свої вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача за зустрічною позовною заявою позов не визнав, зазначив, що

обов'язок щодо охорони об'єкту оренди було покладено на третю особу - ТОВ «Бізнес-Безпека і Б.» відповідно до договору № 21 від 27.05.2013 р. про надання охоронних послуг, укладеного між останнім та ПрАТ "Компанія Барвінок", а тому він є неналежним відповідачем за зустрічним позовом, у зв'язку з чим просив відмовити у ньому.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив таке.

28.08.2007 р. між Закритим акціонерним товариством «Барвінок», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Компанія Барвінок" (орендодавець) та Адвокатським об'єднанням «Адвокатська група «Солодко і партнери» (орендар) був укладений договір оренди нежилого приміщення (далі - договір-1) відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасову оренду й користування нежиле приміщення загальною площею 150 кв. м., розташоване за адресою: м. Київ, вул. Кудрявська, 23-а.

Відповідно до п. 3.1 договору-1 передача орендареві майна в користування провадиться за актом прийому-передачі.

01.09.2009 р. між Закритим акціонерним товариством «Барвінок», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Компанія Барвінок" (орендодавець) та Адвокатським об'єднанням «Адвокатська група «Солодко і партнери» (орендар) був укладений договір оренди нежилого приміщення (далі - договір-2), відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасову оренду й користування нежиле приміщення загальною площею 150 кв. м., розташоване за адресою: м. Київ, вул. Кудрявська, 23-а.

Відповідно до п. 3.1 договору-2 розмір місячної орендної плати за 1 кв. м. сторони встановили в розмірі, еквівалентному 10 доларів США, в тому числі ПДВ 20%, відповідно до курсу м НБУ на день розрахунку.

Відповідно до п. 3.2 договору-2 орендар сплачує за спожиту електроенергію.

Відповідно до п. 3.3 договору-2 орендар приймає дольову участь в експлуатаційних затратах, пов'язаних з охороною та утриманням території (ремонт, комунікацій, каналізаційних систем, люків і їх кришок, асфальтного покриття, прибирання території, вивіз сміття).

Орендна плата перераховується орендарем у безготівковому порядку на поточний банківський рахунок орендодавця наперед, не пізніше 10 числа поточного місяця (п. 3.4 договору-2).

Відповідно до п.п. 2.1, 2.4 договору строк дії даного договору оренди складає 11 місяців з моменту підписання договору сторонами. Якщо жодна із сторін в строк 30 календарних днів до закінчення дії договору не заявить про намір його розірвати, договір автоматично продовжується на наступні 11 місяців.

У подальшому сторони продовжили строк дії даного договору.

У судовому засіданні встановлено, що позивач на виконання умов договору оренди-1,2 надав відповідачу в оренду нежиле приміщення загальною площею 150 кв. м., розташоване за адресою: м. Київ, Кудрявська, 23-а, що підтверджується відповідним актом прийому-передачі від 29.02.2008 р.

Разом з тим, відповідач зі свого боку, зобов'язання за договором виконав неналежним чином, орендну плату та відшкодування витрат на електроенергію за період з березня 2014 р. по червень 2014 р. у сумі 82 530,00 грн. не сплатив.

Згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ст. 530 ЦК України).

Як встановлено судом, відповідач не виконав свого зобов'язання та у визначений сторонами строк не сплатив передбачені договором оренди нежитлового приміщення-2 платежів, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість з орендної плати та плати за спожиту електроенергію за період з березня 2014 р. по червень 2014 р.у сумі 82 530,00 грн., що підтверджується рахунками-фактури № СФ 000 009 від 12.03.2014 р., № СФ-000 008 від 03.04.2014 р., № СФ-000 011 від 07.05.2014 р., № СФ-000 012 від 06.06.2014 р., актами №№ ОУ-0000012 від 31.03.2014 р., ОУ-0000013 від 30.04.2014 р., ОУ-0000016 від 31.05.2014 р., ОУ-0000020 від 30.06.2014 р. та поясненнями представника позивача.

Отже, суд вважає, що позивач правомірно заявив вимоги про стягнення заборгованості за орендну плату на вказану суму та задовольняє позов в цій частині.

Розглядаючи позовні вимоги за первісним позовом про розірвання договору оренди нежитлового приміщення від 01.09.2009 р., суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось договір оренди сторони продовжили на декілька наступних періодів.

Відповідно до п. 7.1 договору оренди даний договір припиняє свою дію, зокрема, у разі дострокового розірвання договору за згодою сторін або в судовому порядку.

У матеріалах справи міститься лист ПрАТ "Компанія Барвінок" № 25/04-14 від 25.04.2014 р., в якому він нагадував відповідачу про закінчення дії договору оренди з 01.07.2014 р.

Однак, доказів направлення такого листа відповідачу суду не надано та, як вбачається з відзиву АО "Адвокатська група "Солодко і партнери", останнє такого листа не отримувало.

Отже, суд прийшов до висновку, що договір оренди продовжив свою дію на наступні 11 місяців.

Позивач за первісним позовом вказує на істотне порушення договору в частині несплати відповідачем більше 3 місяців орендної плати і з цих підстав просить визнати договір розірваним.

Відповідно до ч. 2 ст. 202 ГК України господарське зобов'язання припиняється у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом; у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до п. 5.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 29.05.2013 № 12 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" законом (частина третя статті 291 ГК України, частина друга статті 651, стаття 783 ЦК України) передбачено можливість розірвання договору найму (оренди) за рішенням суду на вимогу однієї з сторін, а статтею 782 ЦК України - право наймодавця на односторонню відмову від такого договору у разі невнесення наймачем плати за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Відповідне право наймодавця на відмову від договору найму не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою щодо розірвання договору в разі несплати наймачем (орендарем) платежів, якщо має місце істотне порушення умов договору.

З урахуванням положень статей 653, 795 ЦК України та умов договору, якщо останніми передбачено, що після закінчення або дострокового розірвання договору оренди нарахування орендної плати за фактичне користування майном припиняється з моменту підписання акта приймання-передачі приміщень орендодавцеві, нарахування орендної плати за відповідний період є правомірним.

Позовні вимоги, пов'язані з прийняттям майна з оренди (за наслідками припинення відповідного договору оренди), узгоджуються з приписом пункту 5 частини другої статті 16 ЦК України, яким передбачений такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як примусове виконання обов'язку в натурі.

Отже, орендар на підтвердження виконання зобов'язання за договором оренди (найму) вправі в судовому порядку вимагати прийняття від нього орендодавцем майна, яке було предметом договору, та документального оформлення такого прийняття згідно з частиною першою статті 545, частиною другою статті 795 ЦК України.

Відмова наймодавця від договору найму, можливість якої передбачена частиною першою статті 782 ЦК України, є правом, а не обов'язком наймодавця, яке може бути реалізоване в позасудовому порядку. Наявність зазначеного права не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою про розірвання договору в разі несплати наймачем (орендарем) належних платежів.

У вирішенні відповідних спорів господарським судам слід встановлювати, протягом яких конкретно місяців і якого року орендар не вносив орендну плату, в якому розмірі, в тому числі протягом яких місяців орендар взагалі не вносив орендну плату або вносив частково. При цьому погашення орендарем заборгованості до або після подання позову орендодавцем не має правового значення для вирішення такого спору, оскільки законодавець пов'язує виникнення права орендодавця відмовитися від договору оренди саме з фактом не внесення орендної плати протягом трьох місяців підряд.

Істотне порушення орендарем (наймачем) такої умови договору оренди державного (комунального) майна, як внесення орендної плати є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання договору оренди в судовому порядку та повернення орендованого майна орендодавцю (наймодавцю).

Норми статті 188 ГК України та статті 11 Господарського процесуального кодексу України не позбавляють сторону договору права на безпосереднє звернення до суду з вимогою про розірвання договору оренди без дотримання порядку досудового врегулювання спору.

Отже, оскільки судом встановлено, що відповідач порушив істотні умови договору оренди, вимога позивача про розірвання договору оренди нежитлового приміщення від 01.09.2009 р. підлягає задоволенню.

Щодо вимог позивача про повернення орендованого майна, суд враховує ч. 1 ст. 785 ЦК України, відповідно до якої у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Зважаючи на умови укладеного договору та встановлені обставини у справі, суд вважає, що позовні вимоги ПрАТ "Компанія Барвінок" в частині повернення орендованого майна є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо доводів АО "Адвокатська група "Солодко і партнери" про те, що у заяві про зміну позовних вимог позивач одночасно заявив і про зміну предмету, і про зміну підстав позову, суд враховує ту обставину, що ПрАТ "Компанія Барвінок" змінило лише предмет позову (позовні вимоги), а обгрунтування позову залишилось тим же - істотне порушення умов договору оренди, з яким він пов'язує розірвання договору.

Розглядаючи зустрічну позовну заяву АО "Адвокатська група "Солодко і партнери" до Приватного акціонерного товариства "Компанія Барвінок" про стягнення збитків в сумі 193 600,00 грн., суд виходив з наступного.

У зустрічному позові АО "Адвокатська група "Солодко і партнери" посилається на ст. 224-225 ГК України та просить стягнути з орендодавця - ПрАТ "Компанія Барвінок" збитки, які він поніс внаслідок кражідки матеральних цінностей з об'єкту оренди на суму 193 600,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода)

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (ч. 1 ст. 218 ГК України), тобто, настання господарсько-правової відповідальності, передбаченої ст. 224 ГК України, пов'язане з наявністю складу правопорушення, що включає в себе: збитки, протиправність поведінки особи, яка заподіяла збитки, причинний зв'язок між ними, вину. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення, за загальним правилом, виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

Відповідно до п. 4.2.3 договору оренди нежитлового приміщення орендодавець зобов'язаний забезпечити, зокрема, належну охорону.

Судом встановлено, що на виконання вказаного пункту договору оренди, 27.05.2014 р. між ПрАТ "Компанія Барвінок" (замовник) та ТОВ "Бізнес-Безпека і Б." (виконавець) був укладений договір про надання охоронних послуг, відповідно до якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання по наданню послуг з охорони об'єкта за адресрю: м. Київ, вул. Кудрявська, 23-А.

Відповідно до п.п. 2.4, 2.5 договору охорони виконавець зобов'язаний під час охорони забезпечити пропускний режим, охорону об'єкта, схоронність матеріальних цінностей, переданих встановленим порядком під охорону. Виконавець звільняється від відповідальності у випадках порушення замовником договірних зобов'язань, форс-мажорних обставин, а також у випадку зняття охорони ініціативи замовника.

Відповідно до ст. 618 ЦК України боржник відповідає за порушення зобов'язання іншими особами, на яких було покладено його виконання (стаття 528 цього Кодексу), якщо договором або законом не встановлено відповідальність безпосереднього виконав.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України "Про охоронну діяльність" у договорах про надання послуг з охорони майна та фізичних осіб відповідно до положень Цивільного кодексу України визначаються умови відшкодування суб'єктом охоронної діяльності шкоди, заподіяної через неналежне виконання ним своїх зобов'язань.

Таким чином суд вважає, що у діях відповідача за зустрічним позовом-ПрАТ "Компанія Барвінок" відсутній склад правопорушення, оскільки відсутні його об'єктивна та суб'єктивна сторона, а саме - вина, протиправна поведінка та причинно-наслідковий зв'язок між діями замовника та шкодою заподіяною АО "Адвокатська група "Солодко і партнери", а, отже, не настали й збитки у розумінні ст. 224 ГК України.

За таких обставин у суду відсутні підстави для застосування такої міри господарської відповідальності, як стягнення збитків за порушення господарського зобов'язання, що свідчить про необґрунтованість вимог АО "Адвокатська група "Солодко і партнери", заявлених у зустрічному позові, у зв'язку з чим суд відмовляє у їх задоволенні.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32-34, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства "Компанія Барвінок" до Адвокатського об'єднання "Адвокатська група "Солодко і партнери" про стягнення 82 530,00 грн., розірвання договору та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Стягнути з Адвокатського об'єднання "Адвокатська група "Солодко і партнери" (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 34, офіс 703, ідентифікаційний код 33998416) на користь Приватним акціонерним товариством "Компанія Барвінок" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 23-А, ідентифікаційний код 03359718) заборгованість у сумі 82 530 (вісімдесят дві тисячі п'ятсот тридцять) грн. 00 коп.

Розірвати договір оренди нежитлового приміщення від 01.01.2009 р., укладений між Приватним акціонерним товариством "Компанія Барвінок" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 23-А, ідентифікаційний код 03359718) та Адвокатським об'єднанням "Адвокатська група "Солодко і партнери" (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 34, офіс 703, ідентифікаційний код 33998416).

Зобов'язати Адвокатське об'єднання "Адвокатська група "Солодко і партнери" (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 34, офіс 703, ідентифікаційний код 33998416) повернути Приватному акціонерному товариству "Компанія Барвінок" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 23-А, ідентифікаційний код 03359718) за актом приймання-передачі об'єкт оренди, а саме: нежитлове приміщення загальною площею 150 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Кудрявська, 23-а, у стані, обумовленому у договорі оренди нежитлового приміщення від 01.09.2009 р.

У задоволенні зустрічного позову Адвокатського об'єднання "Адвокатська група "Солодко і партнери" до Приватного акціонерного товариства "Компанія Барвінок" про стягнення 193 600,00 грн. відмовити.

Стягнути з Адвокатського об'єднання "Адвокатська група "Солодко і партнери" (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 34, офіс 703, ідентифікаційний код 33998416) на користь Приватним акціонерним товариством "Компанія Барвінок" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 23-А, ідентифікаційний код 03359718) витрати по сплаті судового збору в сумі 4 263 (чотири тисячі двісті шістдесят три) грн. 00 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні у присутності представників сторін 25 грудня 2014 року.

Повний текст рішення підписаний 31 грудня 2014 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя К.І. Головіна