ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"27" серпня 2014 р.Справа № 921/594/13-г/14
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Чопка Ю.О.

Розглянув заяву № б/н від 30.07.2014р. Товариства з обмеженою відповідальністю "Темп" про розстрочку виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 14.10.2013 року у справі № 921/594/13-г/14:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю українсько-іспанського спільного підприємства "Санза-Топ", вул. Січових Стрільців, 69, м. Бережани, Бережанський район, Тернопільська область, 47501

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Темп", вул. Грушевського, 1а, смт. Козова, Козівський район, Тернопільська область, 47600

про стягнення 94 086,21 грн.

Представники від:

Позивача (стягувача): Кузів Павло Григорович, довіреність № б/н від 28.03.14р.

Відповідача (заявника): не з'явився.

Встановив:

14.10.2013р. господарським судом Тернопільської області по справі № 921/594/13-г/14 винесено рішення, яким позовні вимоги ТОВ УІСП"Санза-Топ" задоволено та присуджено до стягнення з ТОВ "Темп" 85 020 грн. 04 коп. суми основної заборгованості, 525 грн. 64 коп. три відсотки річних та 1 711 грн. 11 коп. судового збору.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 10.12.2013р. зазначене рішення залишене в силі. На примусове виконання вказаних актів 26.12.2013р., в порядку ст. 116, 117 ГПК України, видано відповідний судовий наказ.

27.06.2014р., згідно супровідного листа № 940/2014, матеріали справи № 921/594/13-г/14 направлено на адресу Львівського апеляційного господарського суду в зв'язку з поданням апеляційної скарги товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕМП" на ухвалу господарського суду Тернопільської області від 23.05.2014р.

04.08.2014р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Темп", в порядку ст. 121 ГПК України, звернулося до суду із заявою № б/н від 30.07.2014р. про розстрочку виконання рішення по справі № 921/594/13-г/14 на 24 календарних місяці із щомісячним погашенням заборгованості рівними частинами та обов'язком здійснення оплати до 10 числа відповідного місяця.

У зв'язку із відпусткою судді Руденка О.В., який розглядав дану справу, у відповідності до підпункту 3.1.13. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, розпорядженням керівника апарату господарського суду Тернопільської області від 04.08.2014р., призначено повторний автоматичний розподіл справи № 921/594/13-г/14 для розгляду заяви про розстрочку виконання рішення суду та передано судді Чопко Ю.О.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 18.08.2014р. призначено судове засідання по розгляду заяви боржника про розстрочку виконання рішення на 27 серпня 2014 року на 11 год. 30 хв.

27.08.2014 року відповідач (заявник) участі уповноваженого представника в судовому засіданні не забезпечив, причин неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до ст. 64 ГПК України. Ухвалу про призначення судового засідання по розгляду заяви отримав 20.08.2014р., про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Представник позивача (стягувача) в судовому засіданні та поясненнях № б/н від 26.08.2014 року, поданих до суду заперечив щодо розстрочення виконання рішення суду. З твердженням ТОВ "Темп" щодо відсутності майна та грошових коштів для погашення боргу перед ТзОВ українсько-іспанського спільного підприємства "Санза-Топ" не погоджується, так як за наявною у ТзОВ українсько-іспанського спільного підприємства "Санза-Топ" інформацією ТОВ "Темп" володіло на 01.01.2014 року такими активами як "Готова продукція", "Дебіторська заборгованість за товари, роботи, послуги", і "Дебіторська заборгованість за розрахунками з бюджетом" тощо. При цьому, сума зазначених вище активів у декілька разів перевищувала суму боргу перед їхнім підприємством.

Додатково, звертає увагу суду на те, що посилання ТОВ "Темп" на таку обставину як інфляція є некоректною, оскільки ТОВ "Темп" є їхнім боржником, а не кредитором, тому вважає, що виграш ТОВ "Темп" від надання йому розстрочки при виконанні рішення суду є беззаперечним.

Розглянувши подану заяву, оцінивши докази подані на її обґрунтування, заслухавши пояснення представника позивача (стягувача), судом встановлено наступне:

Відповідно до вимог статті 124 Конституції України, статті 115 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набули законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України і виконуються у порядку встановленому Господарським процесуальним кодексом України та Законом України „Про виконавче провадження".

Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою або за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання.

Із змісту ч. 1,2,3 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання. При відстрочці або розстрочці виконання рішення, ухвали, постанови господарський суд на загальних підставах може вжити заходів до забезпечення позову. Про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку. В необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю.

Отже, виходячи із наведеного, законодавець у будь-якому випадку пов'язує розстрочку виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Згідно пп.7.1.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України (Із змінами, внесеними згідно з Постановами Вищого господарського суду №2 від 16.01.2013, №3 від 16.01.2013) - розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

У відповідності до п. 7.2., 7.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012, № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Заява про надання відстрочки, розстрочки, зміну способу і порядку виконання рішення розглядається судом за правилами ГПК у межах розглянутої господарським судом справи.

Відповідно до приписів статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі статтею 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

В обґрунтування необхідності розстрочення виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 14.10.2013 року відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Темп" посилається на:

- належне виконання протягом 2008-2013 року відповідачем (заявником) Договорів поставки від 28.02.2008 року та 03.10.2011 року між ТОВ "Темп" та ТзОВ українсько-іспанського спільного підприємства "Санза-Топ" № 20/02 та № 03/10 відповідно;

- часткове виконання відповідачем (заявником) рішення господарського суду Тернопільської області від 14.10.2013 року шляхом перерахування на рахунок стягувача 07.05.2014 року грошових коштів в розмірі 1 000 грн.;

- відсутність у відповідача (заявника) майна, на яке можливо звернути стягнення на виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 14.10.2013 року;

- відсутність у відповідача (заявника) грошових коштів на розрахункових рахунках у банківських установах, на які можливо звернути стягнення;

- інфляція національної грошової одиниці протягом першої половини 2014 року на 4,1%.

На думку суду, факт доведення належного виконання протягом 2008-2013 року відповідачем (заявником) Договорів поставки від 28.02.2008 року та 03.10.2011 року № 20/02 та № 03/10 відповідно та часткове виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 14.10.2013 року шляхом перерахування на рахунок стягувача 07.05.2014 року грошових коштів в розмірі 1 000 грн., а також важкий фінансовий стан боржника (відповідача) є результатом його власної господарської діяльності, і не може бути прийнятий судом як об'єктивна обставина, що унеможливлює виконання договірних зобов'язань та рішень суду.

Отже, враховуючи, що рішення суду набрало законної сили, що боржник не довів належними та допустимими доказами наявність виключно виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, не довів того, що розстрочка виконання рішення суду надасть можливість стабілізувати та покращити його фінансовий стан, суд визнає заяву боржника про розстрочку виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 14.10.2013 року у справі № 921/594/13-г/14 терміном на 24 календарних місяці із щомісячним погашенням заборгованості рівними частинами та обов'язком здійснення оплати до 10 числа відповідного місяця необґрунтованою та відмовляє в її задоволенні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 86, 87, ст. 121 ГПК України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви № б/н від 30.07.2014р. Товариства з обмеженою відповідальністю "Темп" про розстрочку виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 14.10.2013 року у справі № 921/594/13-г/14 - відмовити.

2. Ухвалу надіслати сторонам у справі.

Суддя Ю.О. Чопко