м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/22394/14 22.12.14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Мрія Центр»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Райффайзен Лізинг
Аваль»,

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача:

1. Приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу
Кондратенко

Микола Іванович,

2. Державна виконавча служба
України,

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача:

3. Товариство з обмеженою
відповідальністю «Мрія Лізинг»,

4. Товариство з обмеженою
відповідальністю «Мрія-Підгайці»,

про визнання виконавчого напису
таким, що не підлягає виконанню

Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: Максимченко І.В. -
представник за довіреністю,

від 3-ої особи 1: не з'явився,

від 3-ої особи 2: не з'явився,

від 3-ої особи 3: не з'явився,

від 3-ої особи-4: не з'явився,

ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

Товариство з обмереженою
відповідальністю «Мрія Центр»
звернулося до Господарського суду
міста Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Райффайзен Лізинг Аваль» про визнання
виконавчого напису нотаріуса таким, що
не підлягає виконанню та його
скасування.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між
позивачем та відповідачем 14.10.2013 року
було укладено договір фінансового
лізингу №LC9275-10/13, згідно умов якого,
позивачу було передано у користування
(лізинг) рухоме майно.

Як стало відомо позивачу, відповідач
звернувся до приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу Кондратенко Миколи Івановича у
зв'язку із нібито непогашенням
позивачем заборгованості за
користування об'єктом лізингу. На
підставі даного звернення приватним
нотаріусом Кондратенко М.І. 26.09.2014 року
було вчинено виконавчий напис
реєстраційний номер 1525, яким було
запропоновано вилучити і повернути
об'єкти лізингу від лізингоодержувача
(позивача) на користь лізингодавця
(відповідача).

Відділом примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
відкрито виконавче провадження
стосовно виконання вказаного
виконавчого напису. Позивач вважає, що
виконавчий напис від 26.09.2014 року,
реєстраційний номер 1525, є таким, що не
підлягає виконанню і має бути
скасованим.

Ухвалою суду від 20.10.2014 року було
порушено провадження у справі №
910/22394/14, залучено до участі у справі
третіх осіб, які не заявляють
самостійні вимоги на предмет спору, на
стороні відповідача - Приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу Кондратенка
Миколу Івановича та Державну виконавчу
службу України, справу призначено до
розгляду на 14.11.2014 року.

Ухвалою господарського суду від 24.10.2014
року було задоволено заяву про вжиття
заходів забезпечення позову, саме, з
метою забезпечення позову до вирішення
спору по суті та набрання рішенням у
даній справі законної сили зупинено
стягнення на підставі виконавчого
напису приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу Кондратенка Миколи Івановича
№1525 від 26.09.2014 року про вилучення у
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Мрія Центр» та
повернення Товариству з обмеженою
відповідальністю «Райффайзен Лізинг
Аваль» об'єкту рухомого майна, що є
предметом договору фінансового
лізингу №LC9275-10/13 від 14.10.2013 року.

Представник позивача в судове
засідання 14.11.2014 року не з'явився,
вимоги ухвали суду не виконав, про
причини неявки суд не повідомив, про
дату та час слухання справи був
повідомлений належним чином.

Представник відповідача 14.11.2014 року
через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва подав
відзив на позовну заяву, а в судовому
засіданні 14.11.2014 року надав усні
пояснення по справі.

Представники третіх осіб у дане судове
засідання не з'явились, про причини
неявки суд не повідомили, про дату та
час слухання справи були повідомлені
належним чином.

У зв'язку з неявкою в судове засідання
представників позивача та третіх осіб,
суд відклав розгляд справи на 05.12.2014
року.

У судовому засіданні 05.12.2014 року
представника позивача подав письмові
пояснення по справі, а також подав
заяву про зміну підстав позову,
відповідно до якої підставами для
подання даного позову про визнання
таким, що не підлягає виконанню та
скасування виконавчого напису
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу
Кондратенко Миколи Івановича від 26.09.2014
року, реєстраційний номер 1525, про
вилучення у Товариства з обмеженою
відповідальністю «Мрія Центр»
(лізингоодержувача) та повернення
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Райффайзен Лізинг
Аваль» (лізингодавцю) об'єкту рухомого
майна, що є предметом договору
фінансового лізингу №LC9275-10/13 від 14.10.2013
року позивач зазначає, що:

- при вчиненні виконавчого напису
допущено порушення вимог щодо
зазначення предмета, що підлягає
витребуванню, у відповідності із
умовами договору щодо ідентифікації
предмета лізингу, оскільки при
правильному зазначенні необхідно
викласти всі дані, що дозволяють
ідентифікувати предмет лізингу у
відповідності із специфікацією та
реєстраційними документами на майно,
адже майно, що є предметом лізингу
підлягає державній реєстрації. Згідно
викладених в виконавчому написі
характеристик предмета лізингу
позивач вважає за неможливе повністю
визначити предмет лізингу.

- оскаржуваний виконавчий напис
вчинений без належних підстав, тобто
відповідачем було подано документи для
вчинення нотаріальної дії, які
суперечать закону. Зокрема, згідно ст. 87
Закону України «Про нотаріат» для
стягнення грошових сум або
витребування від боржника майна
нотаріуси вчиняють виконавчі написи на
документах, що встановлюють
заборгованість. Проте, станом на дату
звернення до суду позивач не отримував
жодних повідомлень, які він мав
отримати у відповідності до п. 6.2 п. 6
договору, зокрема, і копії рахунка,
направленого позивачу, з відміткою про
несплату платежів. Таким чином позивач
вважає, що нотаріус, керуючись п. 1 Глави
13 Порядку повинен був відмовити у
вчиненні нотаріальної дії, оскільки
відповідачем не могло бути подано
відомості (інформацію) та документи,
необхідні для вчинення нотаріальної
дії.

- відповідач звернувся за вчиненням
оскаржуваного виконавчого напису
всупереч умовам договору фінансового
лізингу. Згідно п. 1.7 п. 1 договору, строк
лізингу складається з періодів лізингу
у кількості 51 місяців, починаючи з
першого періоду лізингу, визначеного
за правилами вказаного договору та
додатків до нього. Строк повернення
предмета лізингу згідно умов договору
не настав. Проте, в порушення умов
договору, відповідач звернувся за
вчиненням виконавчого напису, а
нотаріус вчинив виконавчий напис, хоча
повинен був бути ознайомлений із
умовами договору фінансового лізингу,
який, на думку позивача, станом на дату
вчинення виконавчого напису, не
передбачав такої можливості.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України,
позивач вправі до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних вимог
за умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених ст. 5 цього
Кодексу, в цій частині, відмовитись від
позову або зменшити розмір позовних
вимог. До початку розгляду
господарським судом справи по суті
позивач має право змінити предмет або
підставу позову шляхом подання
письмової заяви.

Під предметом позову розуміється певна
матеріально-правова вимога позивача до
відповідача, стосовно якої позивач
просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять обставини,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги
щодо захисту права та охоронюваного
законом інтересу.

Відповідно до п. 3.12 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 року «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», зміна предмета
позову означає зміну вимоги, з якою
позивач звернувся до відповідача, а
зміна підстав позову - це зміна
обставин, на яких ґрунтується вимога
позивача. Одночасна зміна і предмета, і
підстав позову не допускається.

Відповідно до заяви про зміну підстав
позову, позовна вимога позивача, про
визнання виконавчого напису таким, що
не підлягає виконанню залишилась
такою, що викладена у позовній заяві,
при цьому позивачем змінено підстави,
якими обґрунтовано позовні вимоги.
Таким чином позивач змінює лише
підставу позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд приймає
до розгляду заяву позивача про зміну
підстав позову.

Також, у судовому засіданні 05.12.2014 року
представник позивача подав клопотання
про залучення до участі у справі третіх
осіб, які не заявляють самостійні
вимоги на предмет спору, на стороні
позивача - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Мрія Лізинг» та
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Мрія-Підгайці».

Представник відповідача у даному
судовому засіданні надав усні
пояснення, відповідно до яких проти
задоволення клопотання про залучення
до участі у справі третіх осіб
заперечував.

Крім того, у судовому засіданні 05.12.2014
року представник позивача подав
клопотання про продовження строку
вирішення спору на 15 днів, яке судом
розглянуто та задоволено.

Представники третіх осіб -1,-2 в судове
засідання 05.12.2014 року не з'явились, про
причини неявки суд не повідомили, про
дату та час розгляду справи були
повідомлені належним чином.

Ухвалою суду від 05.12.2014 року продовжено
строк вирішення спору у справі №
910/22394/14 на 15 днів, залучено до участі у
справі третіми особами, які не
заявляють самостійні вимоги на предмет
спору, на стороні позивача Товариство з
обмеженою відповідальністю "Мрія
Лізинг" (місцезнаходження: 48257,
Тернопільська обл., Гусятинський р-н, с.
Васильківці, ) та
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Мрія-Підгайці" (48022,
Тернопільська обл., Підгаєцький р-н, с.
Вербів, ), розгляд справи
№ 910/22394/14 відкладено на 22.12.2014 року.

В судовому засіданні 22.12.2014 року
представник позивача не з'явився, проте
19.12.2014 року через канцелярію суду подав
клопотання про долучення документів до
матеріалів справи, яке судом
розглянуто та задоволено.

Крім того, представник позивача через
канцелярію суду подав клопотання про
відкладення розгляду справи, в зв'язку
з зайнятістю представника позивача в
іншому судовому засіданні.

Представник відповідача в судовому
засіданні 22.12.2014 року проти задоволення
клопотання про відкладення справи
заперечував, а також надав усні
пояснення по суті спору, відповідно до
яких проти задоволення позовних вимог
заперечував.

Представники третіх осіб -1, -2, -3, -4 в
судове засідання не з'явились, про
причини неявки суд не повідомили, про
дату та час розгляду справи були
повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 77 ГПК України
господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених статтею 69 цього
Кодексу, розгляд справи, коли за
якихось обставин спір не може бути
вирішено в даному засіданні. Такими
обставинами, зокрема, є нез'явлення в
засідання представників сторін, інших
учасників судового процесу.

Згідно з п. 3.9.2. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору. Господарський суд з
урахуванням обставин конкретної
справи може відхилити доводи учасника
судового процесу - підприємства,
установи, організації, іншої юридичної
особи, державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і т.
п.). При цьому господарський суд
виходить з того, що у відповідних
випадках такий учасник судового
процесу не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з
числа як своїх працівників, так і осіб,
не пов'язаних з ним трудовими
відносинами. Неможливість такої заміни
представника і неможливість розгляду
справи без участі представника
підлягає доведенню учасником судового
процесу на загальних підставах (статті
32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів
для оплати послуг представника не може
свідчити про поважність причини його
відсутності в судовому засіданні.

З огляду на викладене, враховуючи те, що
про день, час та місце проведення
судового засідання позивач був
повідомлений належним чином та не був
позбавлений права і можливості
забезпечити за необхідності участь у
судовому засіданні іншого
представника, суд вважає можливим
розглянути справу у відсутності
представника позивача.

Згідно з абзацом 4 пункту 2
Інформаційного листа Вищого
Господарського суду України № 01-08/140
від 15.03.2010 року «Про деякі питання
запобігання зловживанню
процесуальними правами у
господарському судочинстві» особи, які
беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце її
розгляду судом, якщо ухвалу про
порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.

Враховуючи те, що треті особи -1, -2, -3, -4
про день, час та місце проведення
судового засідання були повідомлені
належним чином, суд вважає можливим
розглянути справу у відсутності
представників третіх осіб -1, -2, -3, -4.

Відповідно до положень статті 75 ГПК
України справа розглядається за
наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 22.12.2014 року на
підставі ст. 85 ГПК України оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
суду.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
відповідача, Господарський суд міста
Києва, -

ВСТАНОВИВ:

14.10.2013 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Райффайзен Лізинг
Аваль» (лізингодавець, відповідач) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Мрія Центр»
(лізингоодержувач, позивач), був
укладений договір фінансового лізингу
№LC9275-10/13 (договір фінансового лізингу,
договір), згідно з п. 1.1 якого
лізингодавець на підставі договору
купівлі-продажу зобов'язувався
придбати у свою власність і передати на
умовах фінансового лізингу, без
надання послуг з управління та
технічної експлуатації, у тимчасове
володіння та користування за плату
майно, найменування, технічний опис,
модель, рік випуску, ціна одиниці,
кількість і загальна вартість якого
визначаються в специфікації (додаток №
2 до договору) (предмет лізингу), а
лізингоодержувач зобов'язувався
прийняти предмет лізингу та сплачувати
лізингові платежі на умовах цього
договору.

На виконання умов вищезазначеного
договору фінансового лізингу
відповідач придбав у Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Мрія-Лізинг» (третя особа-3) та передав
у користування позивача предмет
лізингу: комбайн зернозбиральний John Deere
S680 (№1H0S680SCC0745660) в комплекті з жниваркою
John Deere 630R, б/в, 2012 р.в (№1H00630RJB0745248);
комбайн зернозбиральний John Deere S680
(№1H0S680STC0745658) в комплекті з жниваркою John
Deere 630R, б/в, 2012 р.в (№1H00630REB0745243); комбайн
зернозбиральний John Deere S680 (№1H0S680SAC0745684) в
комплекті з жниваркою John Deere 630R, б/в, 2012
р.в (№1H00630RAB0745240); комбайн
зернозбиральний John Deere S680 (№1H0S680SKC0745694) в
комплекті з жниваркою John Deere 630R, б/в, 2012
р.в (№1H00630RTB0745245); комбайн
зернозбиральний John Deere S680 (№1H0S680SLC0745685) в
комплекті з жниваркою John Deere 630R, б/в, 2012
р.в (№1H00630RCB0745244).

У відповідності до п. 1.7 договору
фінансового лізингу визначалось, що
строк лізингу складається з періодів
лізингу у кількості 51 місяців,
починаючи з першого періоду лізингу,
визначеного за правилами цього
договору та додатків до нього.

Згідно п.4.1 лізингоодержувач за цим
договором сплачує відсотки за
фінансування придбання Предмета
лізингу та поточні лізингові платежі.

Як встановлено у п.4.2. договору,
лізингоодержувач сплачує відсотки за
фінансування придбання предмета
лізингу у період з моменту виникнення
заборгованості лізингоодержувача
перед лізингодавцем, визначеної за
правилами цього договору, до настання
першого періоду лізингу за ставкою LIBOR
3M плюс 9,00% від всієї суми
заборгованості, визначеної в порядку
п.3.1. цього договору. Сума відсотків в
грошовому еквіваленті іноземної
валюти підлягає перерахунку в гривню
за курсом продажу, крім того ПДВ.

Відповідно до п. 4.3 договору,
лізингоодержувач протягом строку
лізингу щомісяця сплачує лізингодавцю
авансом поточні лізингові платежі, які
розраховуються на перший робочий день
кожного лізингового періоду за
поточний місяць та складаються з суми,
що ставиться в погашення вартості
предмета лізингу та комісії
лізингодавця.

Згідно п.4.6 договору, оплата всіх
платежів за цим договором здійснюється
лізингоодержувачем в національній
валюті України - в гривнях, шляхом
перерахування грошових коштів на
рахунок лізингодавця.

Як встановлено у п. 5.3 Загальних умов
фінансового лізингу (додаток № 4 до
договору) лізингоодержувач сплачує
поточні лізингові платежі щомісяця
авансом до 8 числа поточного місця з
урахуванням п.5.4 цих Загальних умов на
підставі рахунку лізингодавця,
направленого на вказану в договорі
електронну адресу лізингоодержувача
або за допомогою факсимільного зв'язку.

У разі неотримання рахунку
лізингодавця до 5 числа поточного
місяця лізингоодержувач зобов'язаний
звернутися до лізингодавця та отримати
відповідний рахунок самостійно.

Сторонами у п. 6.1 договору було
погоджено, що лізингодавець має право
достроково в односторонньому порядку
розірвати цей договір та/або вилучити у
лізингоодержувача предмет лізингу у
безспірному порядку, зокрема, у
випадку, коли лізингоодержувач не
сплатив лізинговий платіж (частково
або у повному обсязі) та прострочення
сплати становить більше 30 днів (пп. 6.1.2).

Відповідно до п. 6.2 договору
фінансового лізингу передбачено, що у
випадку настання зазначених, зокрема, в
підпункті 6.1.2 даного договору обставин,
лізингодавець письмово повідомляє про
це лізингоодержувача з зазначенням
строку для усунення такого порушення.
Якщо лізингоодержувач у встановлений
лізингодавцем строк не усуває вчинене
порушення, лізингодавець має право
здійснити, зокрема, наступні дії:

- розірвати цей договір та вимагати
повернення предмета лізингу (пп. 6.2.1);

- вилучити предмет лізингу на підставі
виконавчого напису нотаріуса або за
рішенням суду (підпункт 6.2.2).

Згідно п. 10.2 Загальних умов фінансового
лізингу (додаток № 4 до договору) було
погоджено, що договір достроково
припиняється у останній день місяця, в
якому має місце одна з наведених в
даному пунктів обставин, зокрема,
направлення лізингодавцем
лізингоодержувачу письмового
повідомлення про прийняття
лізингодавцем рішення про дострокове
припинення договору з підстав,
визначених розділом 6 договору (пп. 10.2.1).

В порушення умов договору фінансового
лізингу №LC9275-10/13 від 14.10.2013 року позивач
лізингові платежі своєчасно та у
повному обсязі не сплатив, внаслідок
чого у останнього виникла
заборгованість за період з червня 2014
року по вересень 2014 року.

Відповідач згідно листа від 15.08.2014 року
№1089-08/14 з додатками: загальний рахунок
на сплату заборгованості та
розшифровка до нього по кожному
поточному лізинговому платежу, вимагав
у позивача погасити прострочену
заборгованість та попереджав, що у
випадку непогашення заборгованості
протягом 3 днів з дня отримання цього
повідомлення, відповідач достроково
припинить договори фінансового
лізингу та вимагатиме повернення
предметів лізингу.

Зазначена вимога направлено цінним
листом з описом вкладення з
повідомленням про вручення на юридичну
адресу та адресу для листування
позивача.

Також, вказаний вище лист був
направлений позивачу кур'єрською
службою ТОВ «ТЕКС Україна» з описом
вкладення, проте як вбачається з
довідки ТОВ «ТЕКС Україна» від №73 від
05.09.2014 року вказане відправлення
повернуто відповідачу з відміткою про
те, що адресат відмовився приймати
кореспонденцію.

Крім того, вказаний лист також був
направлений відповідачем до позивача
«Спецз'язком» з описом вкладення, проте
також не вручений та повернутий
відправнику з підстав: «Усна відмова в
одержанні 10.09.2014».

Відповідач направив на адресу позивача
телеграму №104033 від 22.08.2014 року з
вимогою про погашення простроченої
заборгованості за договорами
фінансового лізингу та попередженням
про односторонню відмову від договорів
фінансового лізингу в разі несплати
позивачем простроченої
заборгованості.

У зв'язку з несплатою позивачем на
користь відповідача простроченої
заборгованості по сплаті поточних
лізингових платежів, починаючи з
червня 2014 року, строк прострочення якої
станом на вересень 2014 року перевищив 30
(тридцять) днів відповідачем було
прийнято рішення про односторонню
відмову від договору.

З метою повідомлення ТОВ «Мрія Центр»
про прийняте рішення про односторонню
відмову від договору позивач цінним
листом з описом вкладення направив
лист №1285-09/14 від 15.09.2014 року за адресою
місцезнаходження ТОВ «Мрія Центр» та
за адресою для листування (поштові
відправлення №№973, 990).

Проте, ТОВ «Мрія Центр» поштові
відправлення не отримує, хоча і
повідомляється належним чином
працівниками УДППЗ «Укрпошта» про
надходження кореспонденції, про що
свідчить довідка Відділення поштового
зв'язку Васильківці Центру поштового
зв'язку №5 Тернопільської дирекції
Українського державного підприємства
поштового зв'язку «Укрпошта» від 16.09.2014
року (відповідь на запит ТОВ
«Райффайзен Лізинг Аваль» №1285-09/14 від
15.09.2014 року).

Крім того, вказаний лист №1285-09/14 від
15.09.2014 року про відмову від договору,
був направлений через службу
кур'єрської доставки ТОВ «ТЕКС
Україна» до ТОВ «Мрія Центр», проте,
також не вручено у зв'язку з відмовою
адресата в отриманні останнього.

Також, відповідач, з метою повідомлення
ТОВ «Мрія Центр» про відмову від
договору та негайне повернення
предмету лізингу, були направлені до
ТОВ «Мрія Центр» повідомлення
телеграфом №№103022, 103023 від 15.09.2014 року,
які також позивач не отримав з підстав
відмови в отриманні останніх.

З метою повідомлення ТОВ «Мрія Центр»
про прийняте рішення про односторонню
відмову від договору та негайне
повернення предмету лізингу,
відповідачем було опубліковано
відповідне оголошення в газеті
«Урядовий Кур'єр» від 16.09.2014 року,
вівторок, №169 (сторінка 15).

Таким чином, ТОВ «Мрія Центр»
неодноразово та належним чином було
повідомлено про наявність
простроченої заборгованості та у
зв'язку із цим, про односторонню
відмову з боку ТОВ «Райффайзен Лізинг
Аваль» від договору та про вимогу ТОВ
«Райффайзен Лізинг Аваль» про
повернення предмету лізингу.

Оскільки відповідно до пунктів 6.1 (п.п.
6.1.2), 6.2 (п.п. 6.2.1, 6.2.2) договору
фінансового лізингу №LC9275-10/13 від 14.10.2013
року, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про
фінансовий лізинг» відповідач
(лізингодавець) має право достроково в
односторонньому порядку розірвати
наведений договір та вилучити у
позивача (лізингоодержувача) предмет
лізингу у безспірному порядку на
підставі виконавчого напису нотаріуса
за наявності прострочення сплати
лізингових платежів більше 30 днів,
відповідач звернувся до приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу Кондратенка
Миколи Івановича із заявою № 1345-09/14 від
24.09.2014 року, в якій просив на договорі
фінансового лізингу №LC9275-10/13 від 14.10.2013
року вчинити виконавчий напис для
повернення предмету лізингу в
безспірному порядку, яким є: комбайн
зернозбиральний John Deere S680 (№1H0S680SCC0745660) в
комплекті з жниваркою John Deere 630R, б/в, 2012
Р.в (№1H00630RJB0745248); комбайн
зернозбиральний John Deere S680 (№1H0S680STC0745658) в
комплекті з жниваркою John Deere 630R, б/в, 2012
р.в (№1H00630REB0745243); комбайн
зернозбиральний John Deere S680 (№1H0S680SAC0745684) в
комплекті з жниваркою John Deere 630R, б/в, 2012
р.в (№1H00630RAB0745240); комбайн
зернозбиральний John Deere S680 (№1H0S680SKC0745694) в
комплекті з жниваркою John Deere 630R, б/в, 2012
р.в (№1H00630RTB0745245); комбайн
зернозбиральний John Deere S680 (№1H0S680SLC0745685) в
комплекті з жниваркою John Deere 630R, б/в, 2012
р.в (№1H00630RCB0745244), загальною вартістю 14
106 330,35 грн.

Згідно списку додатків, до
вищенаведеної заяви про вчинення
виконавчого напису відповідачем були
додані наступні документи:

1. Договір купівлі-продажу № Р9272-9275 від
14.10.2013 року (з додатками).

2. Договір фінансового лізингу №LC9275-10/13
від 14.10.2013 року (з додатками).

3. Акт приймання-передачі предмета
лізингу від 15.10.2013 року.

4. Угода від 13.06.2014 про внесення змін до
Договору фінансового лізингу №LC9275-10/13
від 14.10.2013 року.

5. Копія Свідоцтва про реєстрацію
обладнання.

6. Засвідчена ТОВ «Райффайзен Лізинг
Аваль» копія загального рахунку на
сплату заборгованості ТОВ «Мрія Центр»
№14040434/09/2014, направленого до ТОВ «Мрія
Центр», з відміткою про несплату
платежів після письмового
повідомлення.

7. Засвідчена ТОВ «Райффайзен Лізинг
Аваль» копія розшифровки загального
рахунку на сплату заборгованості ТОВ
«Мрія Центр» №14040434/09/2014, направленого
до ТОВ «Мрія Центр», з відміткою про
несплату платежів після письмового
повідомлення.

8. Копія листа-повідомлення №1285-09/14 від
15.09.2014 року.

9. Копія доказів направлення
листа-повідомлення №1285-09/14 від 15.09.2014
року.

10. Копія листа-запиту до УДППЗ
«Укрпошта» за вих. №1281-09/14 від 15.09.2014
року.

11. Копія довідки УДППЗ «Укрпошта» від
16.09.2014 року (відповідь на №1281-09/14).

12. Копія Накладної №1996858 ТОВ «ТЕКС
України».

13. Копія Накладної №1996857 ТОВ «ТЕКС
України».

14. Копія повідомлення ТОВ «ТЕКС
Україна» за вих. №74 від 17.09.2014 року про
відмову адресатів від отримання
поштових відправлень.

15. Копія телеграми № 103022 від 15.09.2014 року.

16. Копія зворотного телеграфного
повідомлення №910 від 18.09.2014 року про
відмову адресатом від отримання
телеграми № 103022 від 15.09.2014 року.

17. Копія телеграми № 103023 від 15.09.2014 року.

18. Копія зворотного телеграфного
повідомлення № 764 від 15.09.2014 року про
відмову адресатом від отримання
телеграми №103023 від 15.09.2014 року.

19. Копія сторінки №15 газети «Урядовий
Кур'єр» за 16 вересня 2014 року, вівторок.
№169.

26.09.2014 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу Кондратенком Миколою
Івановичем (третьою особою-1), на
підставі ст. 87 Закону України «Про
нотаріат», ст. 10 Закону України «Про
фінансовий лізинг» та пункту 8 Переліку
документів, за якими стягнення
заборгованості провадиться у
безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року,
було вчинено виконавчий напис № 1525 про
повернення лізингоодержувачем -
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Мрія Центр» на
користь лізингодавця Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Райффайзен Лізинг Аваль» об'єкта
фінансового лізингу, яким є: комбайн
зернозбиральний John Deere S680 (№1H0S680SCC0745660) в
комплекті з жниваркою John Deere 630R, б/в, 2012
Р.в (№1H00630RJB0745248); комбайн
зернозбиральний John Deere S680 (№1H0S680STC0745658) в
комплекті з жниваркою John Deere 630R, б/в, 2012
р.в (№1H00630REB0745243); комбайн
зернозбиральний John Deere S680 (№1H0S680SAC0745684) в
комплекті з жниваркою John Deere 630R, б/в, 2012
р.в (№1H00630RAB0745240); комбайн
зернозбиральний John Deere S680 (№1H0S680SKC0745694) в
комплекті з жниваркою John Deere 630R, б/в, 2012
р.в (№1H00630RTB0745245); комбайн
зернозбиральний John Deere S680 (№1H0S680SLC0745685) в
комплекті з жниваркою John Deere 630R, б/в, 2012
р.в (№1H00630RCB0745244), загальною вартістб 14
106 330,35 грн., що були передані в
користування лізингоодержувачу на
умовах фінансового лізингу на підставі
договору фінансового лізингу №LC9275-10/13
від 14.10.2013 року, укладеного між ТОВ
«Райффайзен Лізинг Аваль» та ТОВ «Мрія
Центр». Вищезазначений об'єкт
фінансового лізингу підлягає
вилученню та поверненню лізингодавцю
за не виплачену в строк, згідно
узгодженого графіку лізингових
платежів, заборгованість у розмірі:

- комісія лізингодавця - 454 242,46 грн.;

- пеня - 2 323,81 грн., а всього - 456 566,27 грн.

Спір у даній справі, як стверджує
позивач, виник у зв'язку з допущеним
третьою особою-1 порушенням порядку
вчинення нотаріальних дій при вчиненні
виконавчого напису, а саме, при
вчиненні виконавчого напису допущено
порушення вимог щодо зазначення
предмета, що підлягає витребуванню, у
відповідності із умовами договору щодо
ідентифікації предмета лізингу. Згідно
викладених в виконавчому написі
характеристик предмета лізингу
позивач вважає за неможливе повністю
визначити предмет лізингу.

Оскаржуваний виконавчий напис
вчинений без належних підстав. Станом
на дату звернення до суду позивач не
отримував жодних повідомлень, які він
мав отримати у відповідності до п. 6.2 п. 6
договору, зокрема, і копії рахунка,
направленого лізингоодержувачу, з
відміткою про несплату платежів. Таким
чином позивач вважає, що нотаріус,
керуючись п. 1 Глави 13 Порядку повинен
був відмовити у вчиненні нотаріальної
дії, оскільки відповідачем не могло
бути подано відомості (інформацію) та
документи, необхідні для вчинення
нотаріальної дії.

Крім того, відповідач звернувся за
вчиненням оскаржуваного виконавчого
напису всупереч умовам договору
фінансового лізингу. Згідно п. 1.7. п. 1
договору, строк лізингу складається з
періодів лізингу у кількості 51 місяців,
починаючи з першого періоду лізингу,
визначеного за правилами вказаного
договору та додатків до нього. Строк
повернення предмета лізингу згідно
умов договору не настав. Проте, не
зважаючи, на діючі умови договору та
всупереч йому, відповідач звернувся за
вчиненням виконавчого напису, а
нотаріус вчинив виконавчий напис, хоча
повинен був бути ознайомлений із
умовами договору фінансового лізингу,
який, на думку позивача, станом на дату
вчинення виконавчого напису, не
передбачав такої можливості.

За таких обставин, позивач і звернувся
з даним позовом та просить суд визнати
таким, що не підлягає виконанню та
скасувати виконавчий напис приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу Кондратенко
Миколи Івановича від 26.09.2014 року,
реєстраційний номер 1525, про вилучення у
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Мрія Центр»
(лізингоодержувача) та повернення
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Райффайзен Лізинг
Аваль» (лізингодавцю) об'єкту рухомого
майна, що є предметом договору
фінансового лізингу №LC9275-10/13 від 14.10.2014
року.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача задоволенню не
підлягають з наступних підстав.

Відповідно до приписів ст. ст. 11, 15 ЦК
України цивільні права й обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства. Кожна
особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбаченні
законом способи охорони цивільних прав
у разі їх порушення чи реальної
небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних
цивільних прав розуміють закріплені
законом матеріально-правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення (визнання)
порушених (оспорюваних) прав та вплив
на правопорушника.

Загальний перелік таких способів
захисту цивільних прав та інтересів
визначений в ст. 16 Цивільного кодексу
України та ст. 20 ГК України.

Так, положеннями ст. 16 ЦК України
встановлено, що суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

Виходячи з приписів частини другої
статті 50 Закону України «Про нотаріат»
право на оскарження нотаріальної дії
або відмови у її вчиненні, а також
нотаріального акта має особа, прав та
інтересів якої стосуються такі дії чи
акти.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 10
від 24.10.2011 року «Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ
господарським судам» спори між
боржниками і стягувачами, а також спори
за позовами інших осіб, прав та
інтересів яких стосуються нотаріальні
дії чи акт, у тому числі про визнання
виконавчого напису таким, що не
підлягає виконанню повністю або
частково, про повернення стягнутого за
виконавчим написом, вирішуються
господарським судом за позовами
боржників або зазначених осіб до
стягувачів, якщо суб'єктний склад
сторін відповідного спору відповідає
приписам статті 1 ГПК. При цьому, за
змістом статей 1, 2, 18, 22, 27 ГПК, статей 1 і 3
названого Закону нотаріус не може бути
відповідачем у господарському процесі,
а залучається до участі в ньому як
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 15 ГК
України справи у спорах про визнання
виконавчого напису нотаріуса таким, що
не підлягає виконанню розглядаються за
місцезнаходженням відповідача або за
місцем виконання виконавчого напису
нотаріуса за вибором позивача.

Тож, з аналізу вищенаведених норм
законодавства вбачається, що суд може
захистити порушене право, зокрема,
шляхом визнання виконавчого напису
нотаріуса таким, що не підлягає
виконанню.

Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків є, зокрема, договори та інші
правочини.

Отже, внаслідок укладення договору
фінансового лізингу №LC9275-10/13 від 14.10.2014
року між сторонами виникли цивільні
права та обов'язки.

Згідно зі статтею 806 ЦК України за
договором лізингу одна сторона
(лізингодавець) передає або
зобов'язується передати другій стороні
(лізингоодержувачеві) у користування
майно, що належить лізингодавцю на
праві власності і було набуте ним без
попередньої домовленості із
лізингоодержувачем (прямий лізинг), або
майно, спеціально придбане
лізингодавцем у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов (непрямий лізинг),
на певний строк і за встановлену плату
(лізингові платежі). До договору
лізингу застосовуються загальні
положення про найм (оренду) з
урахуванням особливостей,
встановлених цим параграфом та
законом. До відносин, пов'язаних з
лізингом, застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж та
положення про договір поставки, якщо
інше не встановлено законом.

Частиною другою статті 1 Закону України
«Про фінансовий лізинг» передбачено,
що за договором фінансового лізингу
лізингодавець зобов'язується набути у
власність річ у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов і передати її у
користування лізингоодержувачу на
визначений строк не менше одного року
за встановлену плату (лізингові
платежі).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 статті 1 Закону України «Про
фінансовий лізинг» встановлено, що за
договором фінансового лізингу (далі -
договір лізингу) лізингодавець
зобов'язується набути у власність річ у
продавця (постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов і передати її у
користування лізингоодержувачу на
визначений строк не менше одного року
за встановлену плату (лізингові
платежі).

Аналогічні положення закріплені в ч. 1
ст. 806 ЦК України.

Судом встановлено, що на виконання умов
договору фінансового лізингу №LC9275-10/13
від 14.10.2014 року, лізингодавцем було
передано лізингоодежувачу предмет
лізингу - комбайн зернозбиральний John
Deere S680 (№1H0S680SCC0745660) в комплекті з
жниваркою John Deere 630R, б/в, 2012 р.в
(№1H00630RJB0745248); комбайн зернозбиральний
John Deere S680 (№1H0S680STC0745658) в комплекті з
жниваркою John Deere 630R, б/в, 2012 р.в
(№1H00630REB0745243); комбайн зернозбиральний
John Deere S680 (№1H0S680SAC0745684) в комплекті з
жниваркою John Deere 630R, б/в, 2012 р.в
(№1H00630RAB0745240); комбайн зернозбиральний
John Deere S680 (№1H0S680SKC0745694) в комплекті з
жниваркою John Deere 630R, б/в, 2012 р.в
(№1H00630RTB0745245); комбайн зернозбиральний
John Deere S680 (№1H0S680SLC0745685) в комплекті з
жниваркою John Deere 630R, б/в, 2012 р.в
(№1H00630RCB0745244), загальною вартістю 14 106
330,35 грн., що не заперечується сторонами.

Згідно пунктів 1.1, 4.1 договору
фінансового лізингу №LC9275-10/13 від 14.10.2014
року та п. 5.1, п. 8.1.4. Загальних умов
фінансового лізингу (додаток № 4 до
договору) лізингоодержувач (позивач)
зобов'язався прийняти предмет лізингу
та своєчасно сплачувати відсотки за
фінансування придбання предмета
лізингу та поточні лізингові платежі
на умовах цього договору.

Як вбачається з п. 3.3 договору
фінансового лізингу №LC9275-10/13 від 14.10.2014
року, лізингодавець направляє
лізингоодержувачу графік (додаток № 1
до договору) з фактичними даними після
визначення всіх витрат та розрахунку
остаточної вартості предмету лізингу
за правилами п.п. 2.2, 2.3 та з урахуванням
п. 2.5 цього договору.

Судом встановлено, що позивач оплату
лізингових платежів за спірним
договором фінансового лізингу
здійснив не в повному обсязі. Як
вказано відповідачем та не спростовано
позивачем заборгованість за договором
фінансового лізингу №LC9275-10/13 від 14.10.2014
року, за період з червня 2014 року по
вересень 2014 року становить 456 566,27 грн.,
з яких: 454 242,46 грн. - заборгованості та 2
323,81 грн. - пені.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позивач є таким, що прострочив
виконання своїх зобов'язань за
договором фінансового лізингу №LC9275-10/13
від 14.10.2014 року, стосовно сплати
лізингових платежів понад 30 днів, що
додатково підтверджується банківською
випискою по рахунку відповідача, яка
додана відповідачем до відзиву на
позовну заяву.

Частиною 2 статті 7 Закону України «Про
фінансовий лізинг» передбачено, що
лізингодавець має право відмовитися
від договору лізингу та вимагати
повернення предмета лізингу від
лізингоодержувача у безспірному
порядку на підставі виконавчого напису
нотаріуса, якщо лізингоодержувач не
сплатив лізинговий платіж частково або
у повному обсязі та прострочення
сплати становить більше 30 днів.

Відповідно до п.п. 6.1.2 п. 6.1 договору
фінансового лізингу №LC9275-10/13 від 14.10.2014
року, лізингодавець має право
достроково в односторонньому порядку
розірвати даний договір та/або
вилучити у лізингоодержувача предмет
лізингу у безспірному порядку у
випадку, коли лізингоодержувач не
сплатив лізингові платежі (частково
або у повному обсязі) та прострочення
сплати становить більше 30 днів
(підпункт 6.1.2).

Відповідно до п. 6.2 договору
фінансового лізингу №LC9275-10/13 від 14.10.2014
року у випадку настання зазначених,
зокрема, в підпункті 6.1.2 даного
договору обставин, лізингодавець
повинен письмово повідомити про це
лізингоодержувача з зазначенням
строку для усунення такого порушення, а
якщо лізингоодержувач у встановлений
лізингодавцем строк не усуває вчинене
порушення, лізингодавець має право
здійснити, зокрема, наступні дії:

розірвати цей договір та вимагати
повернення предмета лізингу (підпункт
6.2.1);

вилучити предмет лізингу на підставі
виконавчого напису нотаріуса або за
рішенням суду (підпункт 6.2.2).

У позовній заяві позивач вказує, що
вимога-повідомлення про сплату
простроченої заборгованості,
направлена ТОВ «Райффайзен Лізинг
Аваль» на адресу ТОВ «Мрія Центр» не
надходила, а тому вчинення виконавчого
напису відбулось з порушенням вимог
чинного законодавства.

Наведена позиція позивача
спростовується матеріалами справи.

Так, судом встановлено, що на виконання
п.п. 6.1, 6.2 договору фінансового лізингу
№LC9275-10/13 від 14.10.2014 року відповідачем
неодноразово направлялись на адресу
місцезнаходження підприємства
позивача листи з повідомленням про
наявність заборгованості, про що вже
було зазначено раніше.

Оскільки у встановлені строки позивач
не оплатив заборгованість за договором
фінансового лізингу LC9275-10/13 від 14.10.2014
року, то відповідно до пунктів 6.1, 6.2
договору, підпункту 10.2.1 пункту 10.2
загальних умов фінансового лізингу
(додаток № 4 до договору), відповідач
прийняв рішення про односторонню
відмову від цього договору.

Відповідні повідомлення про
дострокове припинення договору
фінансового лізингу №LC9275-10/13 від 14.10.2014
року, у зв'язку з односторонньою
відмовою відповідача від цього
договору, також неодноразово
направлялись на адресу
місцезнаходження підприємства
позивача, проте не були вручені з
підстав відмови від їх отримання.

Таким чином, матеріалами справи
підтверджується факт відмови
відповідача від договору фінансового
лізингу № LC9275-10/13 від 14.10.2014 року до
моменту вчинення оспорюваного
виконавчого напису, а звернення
позивача до третьої особи-1 із заявою
про вчинення виконавчого напису не
суперечить ні законодавству України,
ні умовам договору фінансового лізингу
№LC9275-10/13 від 14.10.2014 року.

Порядок вчинення нотаріусом
виконавчого напису визначається
Законом України «Про нотаріат»,
відповідно до п. 19 ст. 34 якого нотаріуси
вчиняють такі нотаріальні дії, як
вчинення виконавчого напису.

Статтею 87 Закону України «Про
нотаріат» встановлено, що для
стягнення грошових сум або
витребування від боржника майна
нотаріуси вчиняють виконавчі написи на
документах, що встановлюють
заборгованість. Перелік документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Згідно частини 1 статті 88 вказаного
Закону України «Про нотаріат» нотаріус
вчиняє виконавчі написи, якщо подані
документи підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років, а у відносинах між
підприємствами, установами та
організаціями - не більше одного року.

Як встановлено у п. 3.2 глави 16 розділу ІІ
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
від 22.02.2012 року № 296/5 «Про затвердження
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України», безспірність
заборгованості підтверджують
документи, передбачені Переліком
документів, за якими стягнення
заборгованості провадиться у
безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.

Відповідно до п. 8 Переліку документів,
за якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів
нотаріусів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України №1172 від
29.06.1999 року, для одержання виконавчого
напису про повернення об'єкту лізингу
за договорами лізингу, що передбачають
у безспірному порядку повернення
об'єкта лізингу, необхідно подати:

1) оригінал договору лізингу;

2) засвідчену лізингодавцем копію
рахунку, направленого
лізингоодержувачу, з відміткою про
несплату платежів після вручення
письмового повідомлення.

Відповідно до ст. 89 Закону України «Про
нотаріат» встановлено, що у
виконавчому написі повинні
зазначатися:

дата (рік, місяць, число) його вчинення,
посада, прізвище, ім'я, по батькові
нотаріуса, який вчинив виконавчий
напис;

найменування та адреса стягувача;

найменування, адреса, дата і місце
народження боржника, місце роботи (для
громадян), номери рахунків в установах
банків (для юридичних осіб);

строк, за який провадиться стягнення;

суми, що підлягають стягненню, або
предмети, які підлягають витребуванню,
в тому числі пеня, проценти, якщо такі
належать до стягнення;

розмір плати, сума державного мита,
сплачуваного стягувачем, або мита, яке
підлягає стягненню з боржника;

номер, за яким виконавчий напис
зареєстровано;

дата набрання юридичної сили;

строк пред'явлення виконавчого напису
до виконання.

Виконавчий напис скріплюється
підписом і печаткою нотаріуса.

Як вбачається із заяви про вчинення
виконавчого напису № 1345-09/14 від 24.09.2014
року і додатків до неї, відповідачем
було дотримано вимоги законодавства та
умови договору для отримання
виконавчого напису про повернення
предмету лізингу за договором
фінансового лізингу, що передбачає у
безспірному порядку повернення об'єкта
лізингу.

Обов'язковість надання інших
документів для вчинення виконавчого
напису про повернення об'єкту лізингу
законодавством не передбачено, а
відтак у приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу Кондратенка М.І. були відсутні
підстави для відмови у вчинені спірної
нотаріальної дії.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
твердження позивача про вчинення
третьою особою-1 оспорюваного
виконавчого напису з порушенням
порядку вчинення нотаріальних дій при
вчиненні виконавчого напису є
необґрунтованими та не доведеними, а
тому вказана нотаріальна дія вчинена
третьою особою правомірно, відповідно
до вказаних вище норм чинного
законодавства України та умов договору
фінансового лізингу №LC9275-10/13 від 14.10.2013
року.

При цьому судом не приймаються до уваги
твердження позивача про те, що у
оспорюваному виконавчому написі
неможливо повністю ідентифікувати
предмет лізингу, оскільки такі
твердження є необґрунтованими та
такими що спростовуються наявними у
матеріалах справи доказами. Зокрема,
характеристика предмету лізингу, що
вказана у оспорюваному виконавчому
написі ідентична до тієї, що зазначена
у специфікації (додатку № 2 до
договору), зокрема, комбайни
зернозбиральні John Deere S680 в комплекті з
жниваркою John Deere 630R, б/в, 2012 р.в,
загальною вартістю 14 106 330,35 грн.

Твердження щодо неотримання
повідомлень відповідача, а також, те що
позивач вважає що строк повернення
предмета лізингу згідно умов договору
не настав, є безпідставними,
необґрунтованим та такими, що
спростовуються викладеним вище та
наявними у матеріалах справи доказами.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про необхідність відмови в
задоволенні позовних вимог позивача у
повному обсязі.

Крім того, як вже зазначалось, ухвалою
господарського суду від 24.10.2014 року
було задоволено заяву про вжиття
заходів забезпечення позову, а саме, з
метою забезпечення позову до вирішення
спору по суті та набрання рішенням у
даній справі законної сили зупинено
стягнення на підставі виконавчого
напису приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу Кондратенка Миколи Івановича
№1525 від 26.09.2014 року про вилучення у
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Мрія Центр» та
повернення Товариству з обмеженою
відповідальністю «Райффайзен Лізинг
Аваль» об'єкту рухомого майна, що є
предметом договору фінансового
лізингу №LC9275-10/13 від 14.10.2013 року.

Статтею 68 ГПК України визначено, що
питання про скасування забезпечення
позову вирішується господарським
судом, що розглядає справу, із
зазначенням про це в рішенні чи ухвалі.

Згідно із п. 10 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування заходів
до забезпечення позову» від 26.12.2011 року
№16 враховуючи, що забезпечення позову
застосовується як гарантія
задоволення законних вимог позивача,
господарський суд не повинен
скасовувати вжиті заходи до виконання
рішення або зміни способу його
виконання, за винятком випадків, коли
потреба у забезпеченні позову з тих чи
інших причин відпала або змінились
певні обставини, що спричинили
застосування заходів забезпечення
позову, або забезпечення позову
перешкоджає належному виконанню
судового рішення.

Враховуючи, що судом не встановлено
підстав для задоволення позовних вимог
ТОВ «Мрія Центр», то потреба у
забезпеченні позову шляхом зупинення
стягнення на підставі виконавчого
напису відпала.

Таким чином, суд приходить до висновку
про необхідність скасування раніше
вжитих заходів до забезпечення позову.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 33, 49,
68, 82-85 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

2. Скасувати заходи до забезпечення
позову, які вжиті ухвалою
Господарського суду міста Києва від
24.10.2014 року у справі № 910/22394/14.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
Спичак О.М.

Повне рішення складено

26.12.2014 року.