РІШЕННЯ

"23" грудня 2014 р.Справа № 921/1233/14-г/11

Господарський суд Тернопільської
області

у складі судді Сидорук А.М.

Розглянув справу

за позовом Суб'єкт підприємницької
діяльності- фізична особа ОСОБА_1
АДРЕСА_1

до Дочірнє підприємство
"Тернопільський облавтодор" відкритого
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України" вул. О. Кульчицької,
8,Тернопіль,Тернопільська область,46001

про cтягнення заборгованості в сумі
12 648,28 грн.

За участю представників сторін

Позивача: ОСОБА_2 - представник;

Відповідача: Юськевич Є.В. -
представник

Суть справи: Суб'єкт підприємницької
діяльності - фізична особа ОСОБА_1,
АДРЕСА_1 звернулась до господарського
суду Тернопільської області з позовною
заявою до дочірнього підприємства
"Тернопільський облавтодор" відкритого
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України", вул. О. Кульчицької, 8, м.
Тернопіль про стягнення
заборгованості в сумі 13 648 грн. 28 коп., із
них: 12 432 грн. 00 коп. - заборгованості, 846
грн. 39 коп. - пені та 369 грн. 89 коп. - 3 %
річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач неналежним чином виконав
умови договору поставки № 75 від 12
квітня 2011 року, а саме не здійснив
повної оплати за поставлений товар, в
наслідок чого у відповідача виникла
заборгованість перед позивачем в сумі
12 432 грн. 00 коп., на яку нараховані 846 грн.
39 коп. - пені та 369 грн. 89 коп. - 3 % річних.

Ухвалою господарського суду
Тернопільської області від 06 листопада
2014 року порушено провадження у справі
та розгляд даної справи призначено на 25
листопада 2014 року. В порядку ст. 77 ГПК
України розгляд справи відкладено на 09
грудня 2014 року на 11 год. 00 хв.;
зобов'язано відповідача подати суду
витяг з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців, документально
обгрунтований відзив на позов.

Представник позивача в судовому
засіданні 25 листопада 2014 року позовні
вимоги підтримав в повному обсязі із
підстав, наведених у позові.

Представник відповідача в судове
засідання 09 грудня 2014 року не з'явився,
однак 08 грудня 2014 року на адресу суду
від ДП «Тернопільський облавтодор»
надійшли заперечення на позовну заяву
№ 06-2/1831 від 08.12.2014 р., з яких вбачається,
що договір поставки № 75 від 12.04.2011 р.
укладений між СПД ФО ОСОБА_1 та філією
"Теребовлянський райавтодор" ДП
"Тернопільський облавтодор" без
належних повноважень на його
укладення, а саме, без доручення
юридичної особи, про що свідчить
відсутність номера та дати довіреності
начальнику філії в преамбулі договору,
і відсутність послання на установчі
документи, якими керується начальник
філії у своїй діяльності. В період
укладання договору з СПД ФО ОСОБА_1, ДП
«Тернопільський облавтодор» не
надавав довіреності філії
«Теребовлянський райавтодор». Крім
того, спірна видаткова накладна не
відповідає вимогам, встановленим для
первинного документу Законом України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», зокрема, в ній не
зазначені посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції;
видаткова накладна не містить даних
щодо особи, яка прийняла товар та
наявності в неї повноважень на
прийняття товару; враховуючи
вищенаведене, відповідач просить суд в
позові відмовити. Разом з тим, в
запереченнях на позов відповідач в
порядку ст. 38 ГПК України просить суд
витребувати у позивача докази
уповноваження відповідачем особи, що
підписала договір поставки № 75 від
12.04.2011 р. на укладання такого правочину,
а також докази уповноваження
відповідачем осіб, що підписали
накладну від імені відповідача.

Ухвалою господарського суду від
09.12.2014р. розгляд справи відкладено на
23.12.2014р. на 10-30 год., зобов'язано позивача
надати господарському суду оригінал
видаткової накладної № 2349 від 24.10.2013р.;
довіреність на одержання товару № 168
від 24.10.2013рю; оригінал договору
поставки; докази, підтверджуючі
правомочність філії «Теребовлянський
райавтодор» ДП «Тернопільський
облавтодор» ДАК «Автомобільні дороги
України» від імені і за дорученням
директора підприємства укладати
договори відповідно до предмета
діяльності Підприємства.

Позивачем по справі частково виконано
вимоги суду, викладені в ухвалі від
09.12.2014р., а саме не надано
господарському суду докази,
підтверджуючі правомочність філії
«Теребовлянський райавтодор» ДП
«Тернопільський облавтодор» ДАК
«Автомобільні дороги України» від
імені і за дорученням директора
підприємства укладати договори
відповідно до предмета діяльності
Підприємства.

19.12.2014р. від відповідача по справі ДП
«Тернопільський облавтодор» ВАТ ДАК
«Автомобільні дороги України» на
адресу господарського суду
Тернопільської області надійшли
письмові пояснення за № 06-2/1894 від
19.12.2014р., з яких вбачається, що договір
поставки № 75 від 12.04.2011р. не є схваленим
з боку ДП «Тернопільський обавтодор» і
укладений з порушенням норм чинного
законодавства, тобто юридична особа не
вчиняла дій, спрямованих на набуття
цивільних прав та обов'язків і не
прийняла правочину до виконання. В
преамбулі договору, як і в реквізитах,
не вказана особа, що підписувала
договір і не вказано документ, на
підставі якого ця особа мала би право
підписувати даний договір. Текст
договору був підготовлений у бланковій
формі, з залишенням вільного місця для
заповнення даних відомостей власноруч
за допомогою чорнила чи іншим способом.
Таким же способом оформлено і
реквізити даного договору, де для
покупця залишені рядки для заповнення.
На підставі наведеного, ДП
«Тернопільський облавтодор» вважає
позовні вимоги СПД ФО ОСОБА_1
безпідставними та такими, що не
підлягають до задоволення.

В розпочатому судовому засіданні
представнику позивача роз'яснено
права та обов'язки сторін, передбачені
ст. ст. 22, 81-1 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, судом встановлено наступне:

Згідно ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України право
на звернення до господарського суду за
захистом своїх порушених, оспорюваних
прав і охоронюваних законом інтересів
мають підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
і в установленому порядку набули
статусу суб'єкта підприємницької
діяльності. Майново-господарські
зобов'язання, які виникають між
суб'єктами господарювання або між
суб'єктами господарювання і не
господарюючими суб'єктами - юридичними
особами на підставі господарських
договорів, є господарсько-договірними
зобов'язаннями (ч. 1 ст. 179
Господарського кодексу України).

12 квітня 2011 року між Суб'єктом
підприємницької діяльності - фізичною
особою ОСОБА_1 та Філією
Теребовлянський райавтодор був
укладений договір поставки № 75,
відповідно до умов якого постачальник
передає у власність, а покупець приймає
та оплачує товар на умовах, визначених
у даному договорі. Асортимент,
кількість та ціна товару, що
поставляється по даному договору,
визначаються у накладних, які
оформлюються сторонами при
прийомі-передачі кожної партії товару.
Партією товару вважається його
кількість, зазначена в одній накладній,
що є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п. 2.3. договору загальна
сума договору складається із сум,
зазначених в накладних, якими
оформляється прийом-передача товару,
поставленого на підставі договору.

Згідно розділу 4 договору поставки,
покупець здійснює розрахунки за товар
у формі попередньої оплати у розмірі 100%
вартості партії товару, що
поставляється по даному договору.
Постачальник може надати покупцю право
сплатити вартість поставленого товару
протягом 14 календарних днів з дати
поставки. Сторони періодично
здійснюють звірки взаєморозрахунків.

Відповідно до розділу 10 договору № 75
від 12.04.2011р. договір набуває чинності з
моменту його підписання сторонами і
діє по 31.12.2011р. У випадку, якщо до 20
грудня 2011р. ні одна із сторін не
повідомить іншу про намір розірвати
договір, договір рахується
пролонгованим до 31 грудня 2013р., а у
частині грошових розрахунків до
повного їх виконання.

На виконання умов договору поставки №
75 від 12.04.2011р. постачальник ОСОБА_1
відповідно до видаткової накладної №
2349 від 24.10.2013р. поставила Дочірньому
підприємству "Тернопільський
Облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України"
автошини 530/610 в кількості 2 шт. на
загальну суму 12432,00 грн., а представник
філії "Теребовлянський райавтодор"
ОСОБА_4, який діяв за довіреністю № 168
від 24.10.2013р., одержав зазначений товар.

Станом на 31.12.2013р. заборгованість
відповідача перед позивачем становила
12432,00 грн., що підтверджується наявним в
матеріалах справи актом звірки
взаєморозрахунків з період: вересень
2013р. - грудень 2013р. між ОСОБА_1 та ДП
"Тернопільський Облавтодор" ВАТ
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України" за
договором № 75 від 12.04.2011р., підписаним
СПД ФО ОСОБА_1 та головним бухгалтером
філії "Теребовлянський райавтодор"
Новицьким В.В.

Відповідач своїх зобов'язань за
укладеним договором щодо здійснення
розрахунків за одержаний товар не
виконав та з метою досудового
врегулювання спору СПД ФО ОСОБА_1 на
адресу Дочірнього підприємства
"Тернопільський Облавтодор" ВАТ
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України" була
надіслана претензія вих..№ 3 від 14.01.2014р.
про сплату заборгованості в розмірі
12432,00 грн. в 7-денний строк з моменту
отримання претензії.

Матеріали справи містять копію
рекомендованого повідомлення про
вручення поштового відправлення, яке
було вручено 19.02.2014р. та з якого
вбачається, що рекомендоване
повідомлення було надіслано Філії
Теребовлянський райавтодор, а не
Дочірньому підприємству
"Тернопільський Облавтодор" ВАТ
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України".

Відповідно до п. 7.1. договору у разі
несвоєчасної оплати вартості товару
покупець зобов'язаний сплатити
постачальнику пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
заборгованості за кожний день
прострочення платежу.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний
сплатити, зокрема, три проценти річних
від простроченої суми, якщо інший
розмір процентів не встановлений
договором або законом.

В зв'язку з невиконанням відповідачем
своїх грошових зобов'язань за
договором поставки № 75 від 12.04.2011р.,
позивач по справі СПД ФО ОСОБА_1 просить
суд стягнути з Дочірнього підприємства
"Тернопільський облавтодор" відкритого
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України" 12 432 грн. 00 коп.
заборгованості за одержаний товар
/автошини/, 846 грн. 39 коп. пені за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань та 369 грн. 89 коп., що
становить 3 % річних.

Дослідивши та оцінивши докази, наявні в
матеріалах справи, суд встановив:

У відповідності до ч. 1 ст. 202 Цивільного
кодексу України правочином є дія
особи, спрямована на набуття, зміну
або припинення цивільних прав
та обов'язків.

Відповідно до ст. 173 Господарського
кодексу України господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського
кодексу України, господарські
зобов'язання можуть виникати, зокрема,
з господарського договору
та інших угод,
передбачених законом, а також з
угод, не передбачених законом, але
таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 Господарського
кодексу України,
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при
здійсненні господарської діяльності,
в силу яких зобов'язана сторона
повинна вчинити певну господарську дію
на користь другої сторони
або утриматися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 11 Цивільного
кодексу України, цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій, що не
передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Так, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

У відповідності до статті 626 Цивільного
кодексу України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Як вбачається з матеріалів справи, між
сторонами 12 квітня 2011 року було
укладено договір № 75, що за своєю
правовою природою є договором
поставки.

Відповідно до ст.ст.180, 181 ГК України,
господарський договір вважається
укладеним, якщо між сторонами у
передбачених законом порядку та формі
досягнуто згоди щодо усіх його
істотних умов. Істотними є умови,
визнані такими за законом чи необхідні
для договорів даного виду, а також
умови, щодо яких на вимогу однієї із
сторін повинна бути досягнута згода.
Господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками.

Як вбачається з тексту договору
поставки № 75 від 12.04.2011р., даний договір
укладений між ПП ФО
ОСОБА_1/постачальником/ та філією
Теребовлянський райавтодор /покупцем/,
однак в преамбулі договору не
зазначено особу, уповноважену на
укладення договору та не вказано
документ, на підставі якого ця особа
мала би право підписувати даний
договір.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, договір поставки № 75 від
12.04.2011р. скріплений печаткою філії
Теребовлянський райавтодор, однак не
містить прізвище, ініціали особи,
уповноваженої від філії
Теребовлянський райавтодор
підписувати даний договір, не
зазначено юридичну адресу покупця,
банківських реквізитів,
ідентифікаційного коду.

Матеріали справи не містять доказів
визнання договору поставки № 75 від
12.04.2011р. недійсним, розірвання даного
договору, тощо в установленому законом
порядку.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін відповідно до ст.712
Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог
щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Згідно з ст. 193 Господарського
кодексу України кожна сторона має
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої
сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу. За ч.1
ст.193 Господарського кодексу України до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей передбачених
цим Кодексом.

У відповідності до ст. 692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів до нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Строком прийняття товару і
прийняття товаророзпорядчих
документів є дата відповідної
накладної на товар і відстрочка
платежу відраховується саме від дати
відповідно накладної.

Як вбачається з матеріалів справи,
видаткова накладна № 2349 від 24.10.2013р.
/оригінал для огляду надано позивачем в
судовому засіданні/ про одержання
товару - автошин в кількості 2 шт.
підписана ОСОБА_4 /посадове становище
якого не вказано/, який діє на підставі
довіреності № 168 від 24.10.2013р. /в
довіреності зазначено прізвище
уповноваженої особи - ОСОБА_4/.

Довіреність № 168 від 24.10.2013р. на
уповноваження ОСОБА_4 одержати товар,
підписана керівником та головним
бухгалтером філії Теребовлянський
райавтодор, прізвище та ініціали яких
не зазначено.

Видаткові накладні, які є первинними
обліковими документами у розумінні
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
фіксують факт здійснення
господарської операції і встановлення
договірних відносин, є підставою
виникнення обов'язку щодо здійснення
розрахунків за отриманий товар. Строк
виконання відповідного грошового
зобов'язання визначається за
правилами, встановленими частиною
першою статті 692 ЦК України.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" підставою для
бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні та зведені облікові
документи можуть бути складені на
паперових або машинних носіях і
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми);
дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг
господарської операції, одиницю
виміру господарської операції; посади
осіб, відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Всупереч вимог Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" видаткова
накладна № 2349 від 24.10.2013р. не містить
посади особи, відповідальної за
здійснення господарської операції;
інших даних, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Крім того, видаткова накладна № 2349 від
24.10.2013р. містить назву підприємства, від
імені якого складено документ, а саме:
Дочірнє підприємство "Тернопільський
облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України",
з посиланням на договір № 75 від 12.04.2011р.,
який укладений між СПД ФО ОСОБА_1 та
Філією "Теребовлянський райавтодор",
підписаний особою, посадове становище
якої не зазначено.

Згідно ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" відповідальність
за несвоєчасне складання первинних
документів і регістрів
бухгалтерського обліку та
недостовірність відображених у них
даних несуть особи, які склали та
підписали ці документи.

Як вбачається з документів, долучених
відповідачем до заперечень на позовну
заяву, філія Теребовлянський
райавтодор діє на підставі Положення,
затвердженого наказом № 1 від 28.05.2002р.
в.о. директора дочірнього підприємства
"Тернопільський облавтодор".

Так, відповідно до п.1.1. Положення філія
Теребовлянський райавтодор дочірнього
підприємства Державної акціонерної
компанії "Автомобільні дороги України"
створена як відособлений структурний
підрозділ дочірнього підприємства
"Тернопільський облавтодор" відкритого
акціонерного товариства "Держана
акціонерна компанії "Автомобільні
дороги України", утвореного відповідно
до наказу Державної служби
автомобільних доріг України від 09.04.2002
№ 156.

Згідно ст.3 Положення філія не є
юридичною особою, філія може від імені
і за дорученням директора підприємства
укладати договори відповідно до
предмета діяльності Підприємства.

Відповідно до п.п.5.2., 5.3. Положення філії
"Теребовлянський райавтодор"
дочірнього підприємства
"Тернопільський облавтодор" Державної
акціонерної компанії "Автомобільні
дороги України", філія готує проекти
договорів на виконання робіт та послуг
і подає їх на підписання Підприємству.
За результатами виконаних робіт і
послуг Філія складає і підписує від
імені Підприємства акти виконаних
робіт, представляє їх Підприємству для
розрахунків з замовниками.

Як вбачається з пояснень представника
відповідача в судовому засіданні,
Дочірнє підприємство «Тернопільський
облавтодор» не надавало довіреності
філії «Теребовлянський райавтодор» на
укладення договору поставки № 75 від
12.04.2011р.

У відповідності до ст. 95 Цивільного
кодексу України, філією є
відокремлений підрозділ юридичної
особи, що розташований поза її
місцезнаходженням та здійснює всі або
частину її функцій. Представництвом є
відокремлений підрозділ юридичної
особи, що розташований поза її
місцезнаходженням та здійснює
представництво і захист інтересів
юридичної особи. Філії та
представництва не є юридичними
особами. Вони наділяються майном
юридичної особи, що їх створила, і діють
на підставі затвердженого нею
положення. Керівники філій та
представництв призначаються юридичною
особою і діють на підставі виданої нею
довіреності. Відомості про філії та
представництва юридичної особи
включаються до єдиного державного
реєстру.

Згідно ч.3 ст. 92 ЦК України, орган або
особа, яка відповідно до установчих
документів юридичної особи чи закону
виступає від її імені, зобов'язана
діяти в інтересах юридичної особи,
добросовісно і розумно та не
перевищувати своїх повноважень. У
відносинах із третіми особами
обмеження повноважень щодо
представництва юридичної особи не має
юридичної сили, крім випадків, коли
юридична особа доведе, що третя особа
знала чи за всіма обставинами не могла
не знати про такі обмеження.

В обґрунтування своїх заперечень за
пред'явленим позовом, відповідачем по
справі Дочірнім підприємством
«Тернопільський облавтодор» надано
господарському суду витяг з журналу
реєстрації вихідної кореспонденції з
30.03.2011р. по 13.04.2011р., в якому відсутні
відомості щодо реєстрації в журналі
довіреності, виданої філії
Теребовлянський райавтодор, на
укладення договору поставки, а також
надано витяг з журналу обліку вхідних
документів за 2014 рік, з якого
вбачається, що за період з 13.01.2014р. по
27.01.2014р. претензія № 3 від 14.01.2014р. від
СПД ФО ОСОБА_1 на адресу дочірнього
підприємства "Тернопільський
облавтодор" не надходила.

Згідно зі ст. 241 Цивільного кодексу
України правочин, вчинений
представником з перевищенням
повноважень, створює, змінює, припиняє
цивільні права та обов'язки особи, яку
він представляє, лише у разі наступного
схвалення правочину цією особою.
Правочин вважається схваленим зокрема
у разі, якщо особа, яку він представляє,
вчинила дії, що свідчать про прийняття
його до виконання. Наступне схвалення
правочину особою, яку представляють,
створює, змінює і припиняє цивільні
права та обов'язки з моменту вчинення
цього правочину.

Наступне схвалення юридичною особою
угоди, укладеної від її імені
представником, який не мав належних
повноважень, робить її дійсною з
моменту укладення. Доказами такого
схвалення можуть бути відповідне
письмове звернення до другої сторони
угоди чи до її представника (лист,
телеграма, телетайпограма тощо) або
вчинення дій, які свідчать про
схвалення угоди (прийняття її
виконання, здійснення платежу другій
стороні і т. ін.). У такому випадку,
вимога про визнання угоди недійсною з
мотивів відсутності належних
повноважень представника на укладення
угоди задоволенню не підлягає. Якщо
керівник відособленого підрозділу
юридичної особи мав відповідні
повноваження, але у тексті угоди
помилково відсутні вказівки на те, що
її укладено від імені юридичної особи,
то сама лише ця обставина не може бути
підставою для визнання угоди
недійсною. У таких випадках угоду слід
вважати укладеною від імені юридичної
особи.

Матеріали справи не містять жодних
доказів, підтверджуючих факт
схвалення сторонами умов спірного
договору, оскільки позивачем не
доведено наявності повноважень філії
Теребовлянський райавтодор від імені
юридичної особи ДП "Тернопільський
облавтодор" на укладення договору
поставки; відсутні в матеріалах справи
докази того, що відповідач - юридична
особа вчиняла будь-які дії відносно
даного договору, що б свідчило про його
схвалення. Доказами такого схвалення
можуть бути відповідне письмове
звернення уповноваженого органу
(посадової особи) такої юридичної особи
до другої сторони правочину чи до її
представника (лист, телефонограма,
телеграма, телетайпограма тощо) або
вчинення зазначеним органом (посадовою
особою) дій, які свідчать про схвалення
правочину (прийняття його виконання,
здійснення платежу другій стороні,
підписання товаророзпорядчих
документів і т. ін.).

Крім того, в матеріалах справи відсутнє
доручення директора Підприємства -
юридичної особи ДП "Тернопільський
олавтодор" на уповноваження філії
Теребовлянський райавтодор на
укладення договору поставки № 75 від
12.04.2011р.; сам договір поставки не
містить даних щодо особи, яка
уповноважена на укладення такого
договору та на його підписання.

Згідно зі ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, дослідивши усі докази у їх
сукупності, судом встановлено, що
позивач не надав належних доказів, які
б підтверджували обґрунтованість
заявлених вимог, відтак а
господарський суд вважає позовні
вимоги Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1
необґрунтованими та такими, що не
підлягають до задоволення.

Згідно із ст. 49 ГПК України при відмові
в позові судовий збір покладається на
позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.
ст.1, 2, 4, 12, 32-34, 43, 49, 82-85, Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

2. На рішення господарського
суду, яке не набрало законної сили,
сторонами може бути подано апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня його
прийняття (підписання - 29 грудня 2014
року) через місцевий господарський
суд.

Суддя
А.М. Сидорук