ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.12.14р. Справа № 904/7565/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Арістон Термо
Україна", м. Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фірма Екостар", м.
Дніпропетровськ

про стягнення 424 876,80 грн.

Суддя Первушин Ю.Ю.

Представники:

Від позивача: Сатир Л.В., довіреність
від 22.09.2014 року, представник;

Від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Арістон Термо
Україна" звернулось до господарського
суду Дніпропетровської області з
позовною заявою до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Фірма
Екостар" про стягнення основного боргу
у розмірі 320999,18 грн., пені у розмірі 33777,78
грн., штрафу у розмірі 70099,84 грн., а також
судового збору.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем умов Договору
поставки №107/11 від 06.04.2011 року,
в частині повної оплати за товар.

Ухвалою господарського суду від 01.10.2014
року порушено провадження у справі
№ 904/7565/14 та призначено справу до
розгляду у судовому засіданні на 30.10.2014
року.

У судовому засіданні 30.10.2014 року
представник позивача подав клопотання
про долучення до матеріалів справи
оригінал акту звірки від 14.10.2014 року
складеного та направленого на адресу
відповідача, а також докази
направлення (а.с. 85-88).

Ухвалою господарського суду від 30.10.2014
року розгляд справи відкладено на
24.11.2014 року, у зв'язку з неявкою
представника відповідача та
необхідністю витребування додаткових
документів.

07.11.2014 року до канцелярії суду від
представника позивача надійшла заява
про зміну розміру позовних вимог від
31.10.2014 року (а.с. 99-104) в якій останній
просить стягнути з відповідача на
користь позивача вартість отриманого
товару в розмірі 320 999.18 грн., пеню у
розмірі 29 821, 56 грн., штраф у розмірі 70 099,
84 грн., та витрати по сплаті судового
збору у розмірі 8 498, 00 грн.

У зв'язку із знаходженням судді
Первушина Ю.Ю. на лікарняному,
відповідно до п. 3.1.13
Положення про автоматизовану систему
документообігу суду, розпорядженням
господарського суду Дніпропетровської
області щодо призначення повторного
автоматичного розподілу справ №737 від
24.11.2014 року справу №904/7565/14 передано на
розгляд судді Мартинюк С.В.

Ухвалою господарського суду від 25.11.2014
року справу №904/7565/14 прийнято до свого
провадження суддею Мартинюк С.В.

У зв'язку з виходом судді Первушина Ю.Ю.
з лікарняного, на підставі доповідної
записки судді Мартинюк С.В. від 03.12.14
року, справу №904/7565/14 передано на
розгляд судді Первушину Ю.Ю.

Ухвалою господарського суду від 04.12.2014
року справу № 904/7565/14 прийнято до свого
провадження суддею Первушиним Ю.Ю.,
розгляд справи призначено на 17.12.2014
року.

У судовому засіданні 17.12.2014 року
представник позивача подав клопотання
про долучення до матеріалів справи
копію виписки з рахунку позивача від
26.11.2014 року (а.с. 112-114).

Відповідач у призначені судові
засідання 30.10.2014року та 24.11.2014року та
17.12.2014року не з'явився, відзив не надав,
свого представника в судове засідання
не направив. Про розгляд справи
відповідача було належним чином
повідомлено, відповідно до підпункту
3.9.1 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року №18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 Господарського процесуального
кодексу України.

В матеріалах справи знаходяться
конверти з ухвалами господарського
суду Дніпропетровської області від
01.10.2014 року та 30.10.20214 року, які
направлялися на адресу відповідача та
були повернуті поштою з відміткою "за
закінченням терміну зберігання " (а.с.84,
98).

В матеріалах справи є витяг з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців (а.с.89-91),
відповідно якого адреса відповідача
співпадає з адресою зазначеною у
позовній заяві, і на яку судом
направлялась поштова кореспонденція з
повідомленням про день, час та місце
розгляду справи.

Відповідно до підпункту 3.9.1 пункту 3.9
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року №18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 Господарського процесуального
кодексу України. За змістом цієї норми,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2
постанови).

Враховуючи зазначене, господарський
суд вважає, що відповідач про день, час
та місце розгляду справи повідомлений
належним чином, оскільки судом було
належним чином виконано вимоги ч.1 ст. 64
та ст. 87 Господарського процесуального
кодексу України, у зв'язку з чим суд
вважає за можливе розглянути справу в
даному судовому засіданні без участі
повноважного представника відповідача
за наявними в ній матеріалами.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу
представниками сторін не заявлялось.

У порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 17.12.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, оцінивши надані до
матеріалів справи докази в їх
сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

06 квітня 2011 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Арістон
Термо Україна" (далі -
Позивач/Продавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Фірма
Екостар" (далі - Відповідач/Покупець)
було укладено Договір поставки № 107/11
(далі - Договір).

Згідно статті 1 зазначеного Договору,
Позивач зобов'язувався передавати у
власність Відповідача, а Відповідач
зобов'язувався приймати та своєчасно
оплачувати товари, вид, кількість,
якість, ціна, загальна вартість, умови
та строки поставок, а також порядок
оплати яких визначаються згідно з
положеннями Договору та Додатку № 1 до
Договору.

Відповідно до п. 1,3 статті 2 Договору,
товари, поставка яких є предметом цього
договору, поставлятимуться Покупцеві
окремими партіями види та кількість
товарів поставлятимуться в рамках
кожної окремої партії визначаються на
підставі письмових замовлень Покупця
та узгоджуються сторонами у
Специфікації, які підписуються
повноважними представниками обох
сторін. Перелік фактично поставлених
Продавцем товарів визначатиметься
згідно з видатковими накладними
Продавця.

Строк поставки - 30 (тридцять) робочих
днів після дати узгодження
Специфікації на відповідну партію
товарів, якщо інший строк не буде
узгоджений в тексті самої Специфікації
(п. 3 статті 4 Договору).

Згідно п. 1 статті 5 Договору, ціни на
товари поставка яких є предметом цього
Договору, встановлені згідно з
прейскурантом Продавця, що діють на
дату цього Договору. Ціну на товари
поставка яких є предметом цього
Договору, встановлені в національній
валюті України - гривнях та включають
суму податку на додану вартість.

Відповідно до п. 4 статті 5 Договору,
умови здійснення розрахунків за умов
по оплаті вартості товарів, поставка
яких є предметом цього договору,
визначаються в Додатку №1.

Умовами п. 1 статті 6 Договору
встановлено, що право власності на
товари поставка яких є предметом цього
Договору, переходить від Продавця до
Покупця з моменту доставки товарів у
пункт призначення визначений умовами
поставки.

Згідно ч.1 ст. 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк товар у власність покупця для
використання його у підприємницькій
діяльності або в інших цілях, не
пов'язаних з особистими, сімейними,
домашніми або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.2 ст.712 Цивільного
кодексу України до договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.

Як свідчить з матеріалів справи,
Позивач поставив Відповідачу товар на
загальну суму 395 499 грн. 18 грн. у
відповідності до видаткових накладних:

- 30 вересня 2011 року за Видатковою
накладною № НМ-0001923 від 30. 09.2011 року на
суму 68 013, 56 гривень (а.с. 15);

- 30 вересня 2011 року за Видатковою
накладною № НМ-0001924 від 30.09.2011 року на
суму 68 013, 56 гривень (а.с. 17);

- 30 вересня 2011 року за Видатковою
накладною № НМ-0001925 від 30.09.2011 року на
суму 68 013, 56 гривень (а.с. 18);

- 31 жовтня 2011 року за Видатковою
накладною № НМ-0002190 від 28.10.2011 року та
Товарно-транспортною накладною НМ-0002190
від 31.10.2011 року на суму 97 747, 87 гривень
(а.с. 19-20);

- 31 жовтня 2011 року за Видатковою
накладною № НМ-0002191 від 28.10.2011 року та
Товарно-транспортною накладною НМ-0002191
від 31.10.2011 року на суму 93 710, 63 гривень
(а.с. 22).

Як зазначає Позивач у позовній заяві,
Відповідач частково розрахувався за
поставлений товар у розмірі 74 500 грн. 00
коп.

З метою досудового врегулювання спору
позивачем 10.09.2014 року направлено на
адресу відповідача лист № 919 від 09.09.2014
року (а.с.48) про здійснення термінового
перерахування заборгованості в строк
до 18.09.2014 року у розмірі 320 999, 18 грн.
Доказами направлення даного листа є
копія опису вкладення та квитанції, що
долученні до матеріалів справи (а.с. 49).
Вказана вимога залишена відповідачем
без відповіді та задоволення.

17.12.2014 року представник позивача подав
копію виписки з рахунку позивача від
26.11.2014 року (а.с. 113-114), зі змісту якого
убачається, що Відповідачем після
пред'явлення позову до суду було
здійснено часткове погашення суми
основного боргу в розмірі 1 500, 00 грн., в
зв'язку з чим, провадження у справі в
зазначеній частині позовних вимог
підлягає припиненню за правилами п. 1-1
ст. 80 Господарського процесуального
кодексу України.

Отже, станом на момент розгляду справи
заборгованість відповідача перед
позивачем становить 319 499, 18 грн.
(320999,18-1500,00=319 499,18), що підтверджується
матеріалами справи.

Позивач стверджує, що відповідно до
Додатку №1 до Договору, Відповідач
зобов'язаний оплатити вартість товару
протягом 30 календарних днів з дня його
отримання.

Як свідчить з укладеного між сторонами
Договору та Додатку №1 до Договору не
передбачало строки оплати товару, у
зв'язку з чим, суд не погоджується із
твердженням відповідача про
зобов'язання оплатити вартість товару
протягом 30 календарних днів з дня його
отримання та вважає за необхідне
застосувати норми ст. 692 Цивільного
кодексу України.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу
України покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Також, пунктом 1.7. Постанови, Пленуму
Вищого господарського суду України,
від 17.12.2013, №14 "Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань встановлено, що
якщо у договорі або законі не
встановлено строку (терміну), у який
повинно бути виконано грошове
зобов'язання, судам необхідно виходити
з приписів частини другої статті 530 ЦК
України. Цією нормою передбачено, між
іншим, і можливість виникнення
обов'язку негайного виконання; такий
обов'язок випливає, наприклад, з
припису частини першої статті 692 ЦК
України, якою визначено, що покупець за
договором купівлі-продажу повинен
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього; відтак якщо
договором або актами цивільного
законодавства не встановлено інший
строк оплати товару, відповідна оплата
має бути здійснена боржником негайно
після такого прийняття, незалежно від
того, чи пред'явив йому кредитор
пов'язану з цим вимогу. При цьому
передбачена законом відповідальність
за невиконання грошового зобов'язання
підлягає застосуванню починаючи з дня,
наступного за днем прийняття товару,
якщо інше не вбачається з укладеного
сторонами договору. Відповідні
висновки випливають зі змісту частини
другої статті 530 ЦК України.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до приписів статті 629
Цивільного кодексу України договір є
обов'язковим до виконання.

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
України).

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Викладене є підставою для задоволення
позову в частині стягнення основної
заборгованості за Договором поставки
№ 107/11 від 06.04.2011 року у розмірі 319 499, 18
грн.

Крім того, пунктом 4 статті 8 Договору
встановлено, що у випадку, якщо
прострочення Відповідача по сплаті
вартості поставлених товарів
перевищить 60 (шістдесят) календарних
днів, Відповідач зобов'язується
сплатити Позивачеві штраф у розмірі 20
(двадцять) відсотків від несвоєчасно
сплаченої суми грошових коштів.

На підставі вищевказаного пункту
Позивачем нараховано штраф у розмірі 20%
на загальну суму 70 099 грн. 84 коп.
(розрахунок - а.с. 102).

За наведених обставин, господарський
суд прийшов висновку, що вимога
позивача щодо стягнення штрафу у
розмірі 20% на загальну суму 70 099 грн. 84
коп. слід визнати обґрунтованими і
такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу
України, неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Частиною 6 ст. 231 Господарського
кодексу України визначено, що штрафні
санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір не
передбачено законом або договором, а
статтями 1 та 4 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" від
22.11.1996 року №543-96-ВР передбачено, що
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін, але
розмір пені не повинен перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який нараховувалася пеня.

Нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання грошових
зобов'язань, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано (ч. 6 ст.
232 Господарського кодексу України).

Відповідно до п. 2 статті 8 Договору, у
випадку невиконання чи неналежного
виконання Покупцем його зобов'язаннь
щодо своєчасної оплати вартості
поставлених товарів, згідно умов
Додатку №1, Продавець має право
стягнути з Покупця пеню в розмірі 1(%)
відсотка від суми простроченого
зобов'язання, що діяла протягом періоду
прострочення, за кожен день
прострочення.

Відповідно до п. 2 статті 8 Договору
Позивачем була нарахована пеня по
видатковим накладним № НМ -0001923 від
30.09.2011 року, № НМ -0001924 від 30.09.2011 року, №
НМ 0001925 від 30.09.2011 року на загальну суму
15 046 грн. 99 коп., та по видатковим
накладним № НМ -0002190 від 28.10.2011 року, №
НМ -0002191 від 28.10.2011 року на загальну суму
14 774 грн. 57 коп. Загальний розмір
нарахованої пені по вищевказаним
видатковим накладним становить 29 821
грн. 56 коп.

З урахуванням статті 692 Цивільного
кодексу України, початок періоду
прострочення повинен здійснюватися з
01.10.2011 року, з поданого розрахунку
вбачається, що Позивач при розрахунку
пені невірно визначив початок періоду
прострочення виконання зобов'язання з
оплати поставленого товару за кожною
із спірних товарно-транспортних
накладних. Однак, перевірка судом
розрахованої позивачем суми пені
показала, що допущені позивачем
помилки не впливають на правомірність
визначення суми пені, заявленої
позивачем до стягнення.

При викладених обставинах вимоги
позивача щодо стягнення пені
визнаються обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню повністю, а
саме у розмірі 29 821 грн. 56грн.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 509, 599 526 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 35, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Провадження у справі в частині
стягнення основної заборгованості у
розмірі 1 500, 00 коп. припинити.

Позовні вимоги задовольнити .

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фірма Екостар" (49000,
місто Дніпропетровськ, бульвар Слави,
14, квартира 62, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Арістон Термо
Україна" (03150, місто Київ, вулиця
Боженка, 86Е, )
заборгованість отриманий товар у
розмірі 319 499 грн. 18 коп., пеню у розмірі 29
821 грн. 56 коп., штраф у розмірі 70 099 грн. 84
коп., та витрати по сплаті по судового
збору у розмірі 8 498 грн. 00 коп.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
через господарський суд
Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено - 22.12.2014 року.

Суддя Ю.Ю. Первушин