номер провадження справи 30/90/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2014 Справа № 908/4029/14

за позовом: Красноармійського міжрайонного прокурора (85302, Донецька область, м.Красноармійськ, вул. Свердлова, 148) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - 1) Красноармійської міської ради Донецької області (85300, Донецька область, м. Красноармійськ, пл. Шибанкова, 11) 2) Комунального підприємства "Красноармійський центр єдиного замовника" Красноармійської міської ради Донецької області (85300, Донецька область, м.Красноармійськ, м-н "Лазурний", 46-А)

до відповідача: Приватного підприємця ОСОБА_1 (85307, АДРЕСА_1)

про стягнення 6074,76 грн.;

Суддя Кагітіна Л.П.

За участю представників сторін та учасників процесу:

від прокуратури: прокурор Красних О.О., посвідчення № 013462 від 03.12.2012 р.;

від позивача-1: не з'явився;

від позивача-2: не з'явився;

від відповідача: ОСОБА_1 , паспорт серія НОМЕР_2, виданий 13.11.2008 р.;

До господарського суду Запорізької області звернувся Красноармійський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - 1) Красноармійської міської ради Донецької області та 2) Комунального підприємства "Красноармійський центр єдиного замовника" Красноармійської міської ради Донецької області, з позовною заявою до Приватного підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми боргу по орендній платі за користування нежитловим приміщенням у розмірі 5210,83 грн., санкцій за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань у розмірі 863,93 грн., всього на загальну суму 6074,76 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог прокурор посилається на приписи ст.ст. 324, 762 Цивільного кодексу України, ст. ст. 5, 10, 18, 19, 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та умови договору оренди № 33 від 02.01.2003 р. При цьому вказує, що відповідно до укладеного договору КП «Красноармійський центр єдиного замовника» передано в оренду ПП ОСОБА_2 нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 60,0 кв.м. Також, прокурор зазначає, що в внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору, станом 5210,83 грн. за період з лютого 2014 р. по вересень 2014 р., яка ним в добровільному порядку не сплачується. Наведене, на думку прокурора, є підставою для покладення на відповідача додаткової відповідальності у вигляді передбачених договором та Законом санкцій.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 14.10.2014 р. порушено провадження у справі № 908/4029/14, присвоєно номер провадження справи № 30/90/14, розгляд якої призначено на 13.11.14 р. У сторін витребувані документи, які необхідні для всебічного та об'єктивного розгляду і вирішення справи.

У зв'язку з неявкою у судове засідання представників позивачів та відповідача, на підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладався до 09.12.2014 р.

В судовому засіданні 09.12.2014 р. розгляд справи продовжено.

За письмовим клопотанням присутнього у судовому засіданні прокурора та відповідача фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася.

Присутній у судовому засіданні прокурор в повному обсязі підтримав доводи позовної заяви.

Представника позивача-1 та позивача-2 у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Красноармійська міська рада (позивач-1) в адресованій суду заяві від 28.10.2014 р. (вих. № 01-26-2374) позов прокурора підтримує в повному обсязі та просить суду розглянути справи без участі її представника.

Від Комунального підприємство «Красноармійський центр єдиного замовника» (позивача-2) до початку судового засідання надійшли витребувані судом документи та письмові пояснення. За поясненнями позивача-2, у зв'язку з тим, що ПП ОСОБА_1 своєчасно не сплачувалася орендна плата у неї утворився борг за період з лютого 2014 р. по вересень 2014 р. в сумі 5210,83 грн., що є підставою для нарахування відповідно до 7.2 Договору пені в розмірі 398,44 грн. пені, 406,65 грн. втрат від інфляції та 58,84 грн. - 3% річних. Просить позов задовольнити та стягнути наведені суми.

Також, від позивача-2 надійшло письмове клопотання про розгляд справи без участі представника на підставі поданих документів.

Відповідач, який особисто представляв свої інтереси в суді у судовому засіданні 09.12.2014 р., проти заявлених позовних вимог не заперечив. У письмовому відзиві з сумою заборгованості в розмірі 6074,76 грн. погоджується, наголошує на тому, що виникнення боргу пов'язано з знаходження об'єкта оренди в АТО та неможливістю функціонування підприємства.

Зважаючи на те, що позивач-1 та позивач-2 були повідомлений про дату та час судового засідання належним чином на наявністю відповідних заяв про розгляд справи без участі їх представників, враховуючи обмеженість розгляду справи визначеними законом процесуальними строками та достатність матеріалів справи для розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників позивача-1 та позивача-2.

В судовому засіданні 09.12.2014 р. справу розглянуто, прийнято і оголошено на підставі ст. 85 ГПК України вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника прокуратури та відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

02.01.2003 р., на підставі рішення Красноармійської міської ради № 4/4-5 від 15.11.2002 р., між Комунальним підприємством «Красноармійський центр по ремонту і експлуатації житла» (орендодавцем, правонаступником якого є позивач-2 у справі) та Приватним підприємцем ОСОБА_1 (орендарем, відповідачем у справі) було укладено договір оренди нежитлового приміщення № 33 (надалі - Договір), у відповідності до Розділу 1 якого орендарю було передано в тимчасове користування приміщення загальною площею 60,0 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2.

Пунктом 2 Договору визначено, що орендоване приміщення надається орендаря під розміщення бару.

Передання, здача приміщення після підписання або розірвання договору оренди здійснюється за актом приймання-передачі, підписаного представниками орендодавця та орендаря (п. 3.1 Договору).

Згідно з п. 4.1 Договору строк дії договору визначається за згодою сторін: почато 01.01.20003 р., закінчення 01.08.2003 р. В разі, коли жодною із сторін не в строк 1 місяць після закінчення даного Договору не заявить про намір його розірвати, даний договір вважається автоматично пролонгованим на той же строк на тих же умовах (п. 4.2 Договору).

Згідно з п. 6.1 Договору орендар зобов'язався щомісячно сплачувати орендодавцю за користування приміщенням протягом встановленого строку орендну плату.

За визначення п. 6.3 Договору на орендаря покладено також оплати експлуатаційних рас ходів орендодавця по утриманню дому в розрахунку на 1 кв.м. площі.

Пунктом 7.2 Договору передбачено, що за несвоєчасну оплату орендних платежів орендар сплачує на користь орендодавця пеню в розмірі 0,5 % від суми заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України.

Додаткової угодою від 01.11.2006 р., у зв'язку з перереєстрацією та зміною назви КП «Красноармійський центр по ремонту та експлуатації житла», змінено орендодавця за Договором - на Комунальне підприємство «Красноармійський центр єдиного замовника». Додатковою угодою від 15.08.2008 р. сторонами внесено зміни до умов Договору щодо строку його дії - з 15.08.2008 р. до 15.07.2011 р. Остаточно додаткової угодою від 11.10.2010 р. строк дії договору встановлено до 11.11.2015 р.

Додатковою угодою від 01.02.2011 р. внесено зміни до договору та доповнено п. 7 підпунктами: 7.8 - орендна плата вноситься орендарем щомісячно не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим; 7.9 - за несвоєчасну оплату орендних платежів орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі 1% від розміру неоплачених орендних платежів за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України.

28.07.2014 р. шляхом підписання додаткової угоди до Договору сторони домовились договір оренди нежитлового приміщення № 33 від 02.01.2003 р. вважати розірваним.

28.07.2014 р. відповідач повернув позивачу-2 орендоване приміщення за Актом приймання-передачі у задовільному стані.

Проте, як вказує прокурор та позивачі, і не заперечується відповідачем, до цього часу заборгованість по орендній платі відповідачем в повному обсязі не погашено.

Позовні вимоги про стягнення з Приватного підприємця ОСОБА_1 5210,83 грн. основного боргу, 398,44 грн. пені, 406,65 грн. втрат від інфляції та 58,84 грн. - 3% річних, є предметом судового розгляду у даній справі.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, вислухавши представника прокуратури та відповідача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 121 Конституції України на органи прокуратури покладено представництво інтересів держави в судових органах.

Прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави. Прокуратура набула права визначати наявність інтересів держави у конкретних спірних правовідносинах, які підлягають захисту та вирішенню у судовому порядку.

Статтею 20 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що при здійсненні прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів, прокурор має право звертатись до суду з заявою про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб. Згідно приписів ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» підставою для представництва інтересів держави в суді є наявність порушень або загроза порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Згідно ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. У позовній заяві прокурор самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність її захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999р. № 3-рп/99, щодо офіційного тлумачення положень вищевказаної статті 2, під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах», потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендодавцем цілісних майнових комплексів, нерухомого майна, яке перебуває у комунальній власності є орган місцевого самоврядування.

Згідно із ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування», міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Красноармійська міська рада представляє інтереси територіальної громади м. Красноармійськ.

Згідно Статуту Комунального підприємства «Красно армійський центр єдиного замовника», затвердженого рішенням Красно армійської міської ради № 5/7-149 від 19.09.2006 підприємство є юридичною особою, що від імені та в інтересах територіальної громади здійснює повноваження по володінню користуванню і розпорядженню комунальною власністю.

Згідно з рішенням Красноармійської міської ради №4/4-5 від 15.11.2002 Комунальне підприємство «Красноармійський центр по ремонту та експлуатації житла», правонаступником якого є Комунальне підприємство «Красноармійський центр єдиного замовника», було уповноважене укласти договір оренди і передати нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м. Красноармійськ, м-н «Южний», буд. 1. Тобто, від імені територіальної громади здійснює функції орендодавця при передачі в оренду об'єктів права комунальної власності.

Викладене свідчить, що позов подано прокурором в межах наданих йому державою повноважень в інтересах уповноважених державою здійснювати функції у спірних відносинах осіб - Красноармійської міської ради та Комунального підприємства «Красноармійський центр єдиного замовника».

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини... Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Аналогічні положення містить ст. 174 Господарського кодексу України.

Пунктом 1 статті 193 Господарського Кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься в ст. 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Предметом оренди за договором №33 від 02.01.2002 р. є державне майно, тому правовідносини сторін щодо порядку користування ним регулюються приписами Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Згідно ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Відповідно до умов статті 762 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму... Плата за користування майном може вноситься за вибором сторін у грошовій або натуральній формі... Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором ...

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

За таких обставин, оскільки однією із кваліфікуючих ознак договору найму є його оплатний характер, за користування найманим майном з наймача обов'язково стягується орендна плата.

Орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності (ч. 1 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).

З приписів п. 6.1 Договору оренди вбачається, орендар зобов'язався своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату орендодавцю.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами склалися господарські відносини на підставі укладеного між ними договору, який породив взаємні обов'язки: обов'язком позивача-2 стало надання відповідачу в тимчасове платне користування обумовлене Договором нежитлове приміщення, а обов'язком відповідача - своєчасна сплата орендної плати.

Як вбачається з матеріалів справи, зобов'язання за Договором оренди позивачем-2 виконано у повному обсязі, а саме, нежитлове приміщення передано відповідачу в оренду.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач свої зобов'язання щодо оплати орендної плати, всупереч умов Договору та вимог закону, в повному обсязі та в обумовлений Договором строк не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість за Договором в сумі 5210,83 грн.

Слід зазначити, що факт наявності заборгованості та її розмір відповідачем не оспорюється.

Доказів погашення суми заборгованості відповідачем суду не надано.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовна вимога про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 5210,83 грн. заявлена обґрунтовано і підлягає задоволенню.

Крім вимоги про стягнення основного боргу, прокурором заявлено вимоги про стягнення з відповідача 398,44 грн. пені, 406,65 грн. інфляційних втрат та 58,84 грн. - 3 % річних.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

На особу, яка допустила неналежне виконання зобов'язання, покладаються додаткові юридичні обов'язки, в тому числі передбачені статтями 611, 625 ЦК України.

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 4 ст. 231 ГК України встановлено: у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

При цьому, частиною 6 статті 231 ГК України визначено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Аналогічні положення містяться в ст.ст. 549-551, 611 Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» (далі - Закон) платники коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню у розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

При цьому, статтею 3 вищезгаданого Закону встановлено, що розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В свою чергу, п. 6 ст. 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом п. 7.9 Договору (в редакції додаткової угоди від 01.02.2011 р.) узгоджено, що за несвоєчасну оплату орендних платежів орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі 1% від розміру неоплачених орендних платежів за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України.

Враховуючи встановлений факт прострочення відповідачем виконання грошових зобов'язань, вимоги про стягнення з нього сум пені, інфляційних втрат та 3% річних заявлені прокурором обґрунтовано.

Судом перевірено розрахунок позивача-2 стосовно стягнення з відповідача пені, інфляційних втрат та 3% річних та встановлено, що вини є вірними та складеними відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В даному випадку, позивачем доведено, а відповідачем не спростовано обґрунтованість та правомірність заявлених вимог.

Враховуючи викладене, суд констатує наявність підстав для задоволення позовних вимог, які є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК судовий збір в сумі 1827,00 грн. покладається на відповідача та стягується до Державного бюджету, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 45, 22, 33, 34, 44, 49, ст.ст. 82-85, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Красноармійського міжрайонного прокурора (Донецька область, м.Красноармійськ) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - 1) Красноармійської міської ради Донецької області (Донецька область, м. Красноармійськ) 2) Комунального підприємства «Красноармійський центр єдиного замовника» Красноармійської міської ради Донецької області (Донецька область, м.Красноармійськ) до Приватного підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємця ОСОБА_1 (85307, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства «Красноармійський центр єдиного замовника» Красноармійської міської ради Донецької області (85300, Донецька область, м.Красноармійськ, м-н «Лазурний», 46-А, ) 5210 (п'ять тисяч двісті десять) грн. 83 коп. основного боргу, 398 (триста дев'яносто вісім) грн. 44 коп. пені, 406 (чотириста шість) грн. 65 коп. інфляційних втрат та 58 (п'ятдесят вісім) грн. 84 коп. - 3% річних.

Стягнути з Приватного підприємця ОСОБА_1 (85307, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь державного бюджету України (одержувач: УДКСУ у м. Запоріжжі (Орджонікідзевський район), 22030001; банк одержувача: ГУДКСУ у Запорізькій області; МФО 813015; ; р/р № 3007) суму 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя Л.П. Кагітіна

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання. Рішення оформлено у повному обсязі та підписано згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 15.12.2014 р.