РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/15663/14 23.12.14

За первісним позовом Дочірнього підприємства "АУРА" Акціонерного товариства закритого типу "Укрмашпром"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична група "Ферзь"
провизнання договору недійсним
За зустрічним позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Юридична група "Ферзь"
до Дочірнього підприємства "АУРА" Акціонерного товариства закритого типу "Укрмашпром"
провизнання права власності
Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача (відповідача за зустрічним позовом)не з'явився
від відповідача (позивача за зустрічним позовом)Осикін В.О. (дог. № 28/05/13 від 28.05.2013 року)

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 23 грудня 2014 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Дочірнє підприємство "АУРА" Акціонерного товариства закритого типу "Укрмашпром" (надалі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична група "Ферзь" (надалі по тексту - відповідач) про визнання договору недійсним.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не вчинено жодних дій, спрямованих на реальне виконання взятих на себе зобов'язань за Договором купівлі-продажу № 01/12/10 від 01.12.2010 року, а саме відповідачем не здійснено оплати електропідстанції вартістю 55 000,00 грн. та електромережі вартістю 26 125,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.08.2014 року порушено провадження у справі № 910/15663/14, розгляд справи призначено на 18.09.2014 року.

18.09.2014 року представник позивача через відділ діловодства Господарського суду міста Києва подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Розпорядженням заступника Голови Господарського суду міста Києва від 18.09.2014 року справу № 910/15663/14 передано для розгляду судді Пригуновій А.Б., у зв'язку з перебуванням судді Стасюка С.В. у відрядженні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.09.2014 року справу № 910/15663/14 прийнято до провадження суддею Пригуновою А.Б., розгляд справи призначено на 30.10.2014 року.

Розпорядженням В.о. Голови Господарського суду міста Києва від 29.09.2014 року справу № 910/15663/14 передано для розгляду судді Стасюку С.В., у зв'язку з його поверненням з відрядження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.09.2014 року справу № 910/15663/14 прийнято до провадження суддею Стасюком С.В., розгляд справи призначено відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 18.09.2014 року.

29.10.2014 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична група "Ферзь" через відділ діловодства Господарського суду міста Києва подав зустрічну позовну заяву про визнання права власності.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) в повному обсязі виконано умови Договору купівлі-продажу № 01/12/10 від 01.12.2010 року в частині оплати електропідстанції та електромережі. У зв'язку з тим, що відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) оплачено вартість електропідстанції та електромережі останній просить визнати за ним право власності на трансформаторну підстанцію 6057 типу КТП-250/10/0,4-91-У1 (ТУ16-91 ИБДШ674822.054ТУ ПО "Запорожтрансформатор", з-д високовольтної апаратури) з силовим трансформатором ТМ-250кВА, запобіжниками ПК1-10-30/20, що знаходиться за адресою: м. Київ, урочище Чорторний, парк Дружби народів та на кабельні лінії 10кВ: ТП 1796 М1 - КТП 6057 (300,8 м.), ТП 1796 М1 - М2 КТП 6057 (200,8), ТП 1796 М2 - КТП 6057 (535,4 м.), всього КЛ-10кв: 1037,0 м.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2014 року прийнято зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична група "Ферзь" до спільного розгляду з первісним позовом, розгляд справи призначено на 02.12.2014 року.

Представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) в судовому засіданні 02.12.2014 року надав відзив на зустрічну позовну заяву. У поданому відзиві представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) зазначив, що відповідачем (позивачем за зустрічним позовом не вчинено жодних дій, спрямованих на реальне виконання взятих на себе обов'язків за Договором купівлі-продажу № 01/12/10 від 01.12.2010 року. Відповідачем за первісним позовом до матеріалів зустрічного позову долучені Акт приймання-передачі від 04.01.2012 року, Договір про уступку права вимоги від 22.05.2013 року та платіжне доручення № 37 від 29.05.2013 року походження яких позивачу за первісним позовом не відомі.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 02.12.2014 року оголошено перерву до 23.12.2014 року.

Представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) в судовому засіданні 23.12.2014 року проти первісного позову заперечив та підтримав зустрічні позовні вимоги у повному обсязі, надав усні пояснення по суті спору.

Представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) в судове засідання 23.12.2014 року не з'явився, про причини неявки суду невідомо, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином.

Розглянувши подані сторонами матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

01.12.2010 року між Дочірнім підприємством "АУРА" Акціонерного товариства закритого типу "Укрмашпром" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична група "Ферзь" (покупець) укладено Договір купівлі-продажу № 01/12/10 (далі-Договір).

Відповідно до пункту 1.1. Договору продавець зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти у свою власність та оплатити: тупикову КТП 6057 типу КТП-250/10/0,4-91-У1 (ТУ16-91 ИБДШ674822.054ТУ ПО "Запорожтрансформатор", з-д високовольтної апаратури) з силовим трансформатором ТМ-250кВА, запобіжниками ПК1-10-30/20 на вводі РУ-10кВ КТП6057, живлення КЛ-10кВ ААБл-3*9 від РУ10кВ КТП6238 (далі-електропідстанція), та електромережу по урочищу Чорторий від ТП 1796 (крім додаткової комірки 10кВ КСО-394) до КТП6057 довжиною 1045 метрів (далі-електромережа).

Згідно з пунктом 2.2. Договору факт передачі електропідстанції та електромережі у власність покупця оформляється сторонами шляхом підписання двостороннього Акту прийому-передачі електропідстанції та електромережі, який підписується обома сторонами у момент передачі-приймання електропідстанції та електромережі.

Пунктом 2.3. Договору сторони погодили, що моментом переходу права власності на електропідстанцію та електромережу від продавця до покупця вважається дата підписання сторонами вищевказаного Акту прийому-передачі електропідстанції та електромережі.

Загальна ціна (вартість) електропідстанції за цим Договором становить 55 000,00 грн. без ПДВ, а загальна ціна (вартість) електромережі за цим Договором становить 26 125.00 грн. без ПДВ (пункт 3.1. Договору).

Відповідно до пункту 3.3. Договору оплата вартості (ціни) електропідстанції та електромережі здійснюється покупцем на умовах післяоплати 100 % вартості (ціни) електропідстанції та електромережі протягом 5 (п'яти) банківських днів з моменту надходження письмової вимоги про оплату продавця, на фактичну адресу покупця.

Згідно з пунктом 8.1. Договору даний Договір набирає чинності з дати його укладення (підписання) сторонами та діє до моменту повного та належного виконання сторонами усіх своїх зобов'язань за цим Договором.

Згідно видаткової накладної № Р1-0000002 від 04.01.2013 року та Акту приймання-передачі від 04.01.2012 року покупець прийняв, а продавець передав:

1) тупикову КТП 6057 типу КТП-250/10/0,4-91-У1 (ТУ16-91 ИБДШ674822.054ТУ ПО "Запорожтрансформатор", з-д високовольтної апаратури) з силовим трансформатором ТМ-250кВА, запобіжниками ПК1-10-30/20 на вводі РУ-10кВ КТП6057, живлення КЛ-10кВ ААБл-3*9 від РУ10кВ КТП6238, загальною вартістю 55 000,00 грн.

2) електромережу по урочищу Чорторий від ТП 1796 додаткова комірка 10кВ КСО-394 КТП6057 КЛ-10 Кв від КТП 6057 до КТП 6238 (м-1), від ТП1796 до КТП 6238 (м-1), довжиною 1045 метрів, загальною вартістю 26 125,00 грн.

Загальна вартість переданих об'єктів становить 81 125,00 грн. без ПДВ.

Відповідачем за первісним позовом отримано від позивача за первісним позовом повідомлення від 27.05.2013 року, що у зв'язку з укладенням Договору про відступлення права вимоги від 22.05.2013 року відповідач за первісним позовом є боржником за Договором купівлі-продажу № 01/12/10 від 01.12.2010 року перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Торггазстрім ЛТД".

Відповідно до пункту 1.2. Договору про відступлення права вимоги від 22.05.2013 року Дочірнє підприємство "АУРА" Акціонерного товариства закритого типу "Укрмашпром" передає, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Торггазстрім ЛТД" приймає право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична група "Ферзь" стосовно належного виконання зобов`язання по сплаті заборгованості в розмірі 81 125,00 грн., яка виникла в результаті невиконання останнім своїх зобов'язань по Договору купівлі-продажу № 01/12/10 від 01.12.2010 року, укладеного між Дочірнім підприємством "АУРА" Акціонерного товариства закритого типу "Укрмашпром" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична група "Ферзь".

29.05.2013 року на підставі отриманого повідомлення від позивача за первісним позовом, відповідач за первісним позовом перерахував на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Торггазстрім ЛТД" кошти в розмірі 81 125,00 грн.

В обґрунтування первісного позову позивач (відповідач за первісним позовом) зазначає, що відповідачем за первісним позовом не вчинено жодних дій, спрямованих на реальне виконання взятих на себе зобов'язань за Договором купівлі-продажу № 01/12/10 від 01.12.2010 року, а саме відповідачем за первісним позовом не здійснено оплати електропідстанції вартістю 55 000,00 грн. та електромережі вартістю 26 125,00 грн.

Натомість, відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) заявлено зустрічну позовну заяву про визнання права власності на електропідстанцію та електромережу. В обґрунтування зустрічного позову, відповідач (позивач за зустрічним позовом) зазначає, що умови Договору купівлі-продажу № 01/12/10 від 01.12.2010 року в частині оплати електропідстанції вартістю 55 000,00 грн. та електромережі вартістю 26 125,00 грн. ним виконано у повному обсязі.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені первісні позовні вимоги та зустрічні позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 202 Цивільного кодексу України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частини 1 статті 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Заявляючи позов про визнання недійсним договору, позивач має довести наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настанням відповідних наслідків.

Як на підставу для визнання Договору недійсним позивач за первісним позовом вказує на те, що відповідачем за первісним позовом не вчинено жодних дій, спрямованих на реальне виконання взятих на себе зобов'язань за Договором купівлі-продажу № 01/12/10 від 01.12.2010 року, а саме відповідачем за первісним позовом не здійснено оплати електропідстанції вартістю 55 000,00 грн. та електромережі вартістю 26 125,00 грн.

Вказані обставини, на думку позивача за первісним позовом, є підставою для визнання Договору недійсним.

Судом встановлено, що відповідачем за первісним позовом отримано від позивача за первісним позовом повідомлення від 27.05.2013 року. У даному повідомленні зазначено, що у зв'язку з укладенням Договору про відступлення права вимоги від 22.05.2013 року відповідач за первісним позовом є боржником за Договором купівлі-продажу № 01/12/10 від 01.12.2010 року перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Торггазстрім ЛТД".

29.05.2013 року на підставі отриманого повідомлення від позивача за первісним позовом, відповідач за первісним позовом перерахував на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Торггазстрім ЛТД" кошти в розмірі 81 125,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 37 від 29.05.2013 року та копією банківської виписки за 29.05.2013 року (належним чином засвідчені копії наявні в матеріалах справи).

Таким чином, позивачем за первісним позовом не доведено, а судом не встановлено обставин з якими положення статей 203, 215 Цивільного кодексу України пов'язують можливість визнання Договору недійсним.

За таких обставин, в задоволенні позовних вимог з викладених у позові Дочірнього підприємства "АУРА" Акціонерного товариства закритого типу "Укрмашпром" правових підстав необхідно відмовити.

Стосовно зустрічних позовних вимог про визнання права власності слід зазначити наступне.

Стаття 16 Цивільного кодексу України встановлює, що пособами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема визнання права.

Позов про визнання права подається у випадках, коли належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою або у разі відсутності в неї документів, що засвідчують приналежність їй права. Тобто, метою подання цього позову є усунення невизначеності у суб'єктивному праві, належному особі, а також створення сприятливих умов для здійснення суб'єктивного права особою. Зазначений спосіб захисту за загальним правилом не пов'язаний з безпосереднім порушенням права особи.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частина 1 статті 15 Цивільного кодексу України визначає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується позивача за зустрічним позовом відповідно, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з позовними вимогами про визнання права власності.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги за заявленим Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична група "Ферзь" позовом є недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають.

Відшкодування судових витрат відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на позивачів за первісним та за зустрічним позовами.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 4, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.У задоволенні первісного позову Дочірнього підприємства "АУРА" Акціонерного товариства закритого типу "Укрмашпром" відмовити.

2.У задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична група "Ферзь" відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 29.12.2014

Суддя С.В. Стасюк