ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"24" грудня 2014 р.
Справа № 918/1522/14

Господарський суд Рівненської області
у складі судді Пашкевич І.О.,

при секретарі судових засідань Морозу
С.Ю.

розглянувши матеріали справи за
позовом Прокурора Володимирецького
району Рівненської області в інтересах
держави в особі Управління освіти,
молоді та спорту Володимирецької
районної адміністрації

до відповідача-1 Сопачівської
загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів
Володимирецької районної ради
Рівненської області

до відповідача-2 Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3

про визнання недійсним договору оренди
та зобов'язання повернення приміщення.

За участі представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: ФОП ОСОБА_3;

від органу прокуратури: Шрамович Р.М.,
посвідчення № 30111 від 05.11.2014 р.

Статті 20, 22, 91 Господарського
процесуального кодексу України
сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав визначених статтею 20
ГПК України відсутні.

Обставини справи: У жовтні 2014 року
Прокурор Володимирецького району
Рівненської області (далі Прокурор) в
інтересах держави в особі Управління
освіти, молоді та спорту
Володимирецької районної державної
адміністрації (далі Управління)
звернувся до господарського суду
Рівненської області з позовом до
Сопачівської загальноосвітньої школи
І-ІІІ ступенів Володимирецької
районної ради Рівненської області
(далі Відповідач-1 або Сопачівська ЗОШ
І-ІІІ ступенів) та Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 (далі
Відповідач-2 або ФОП ОСОБА_3) про
визнання недійсним договору оренди та
зобов'язання повернення приміщення.

В обґрунтування позовних вимог
Прокурор посилався на те, що у ході
проведеної прокуратурою
Володимирецького району перевірки
виявлено порушення при передачі
окремого приміщення Відповідачем-1 в
оренду Відповідачу-2 для "організації
проведення дискотеки". Зокрема,
Прокурор зазначив, що предметом оренди
є частина підвального приміщення
Сопачівської ЗОШ І-ІІІ ступенів площею
80 кв.м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1. Однак, у відповідності до ч. 5
ст. 63 Закону України "Про освіту" об'єкти
освіти і науки, що фінансуються з
бюджету, а також підрозділи,
технологічно пов'язані з навчальним та
науковим процесом, не підлягають
приватизації, перепрофілюванню або
використанню не за призначенням.

Також, прокурор вказав, що орендована
частина приміщення підвалу
Сопачівської ЗОШ І-ІІІ ступенів
використовується ФОП ОСОБА_3 для
організації кафе-бару "ІНФОРМАЦІЯ_1", у
якому останній здійснює продаж
алкогольних та тютюнових виробів.

А тому, прокурор вважає, що оскільки
держава у статті 51 Закону України "Про
освіту" гарантує право вихованцям
(учням) безпечні умови навчання та
праці, тому інтерес у даному позові є
спрямованим на захист інтересів учнів
Сопачівської ЗОШ І-ІІІ ступенів. Так,
незаконне надання в користування
нежилого приміщення Сопачівської ЗОШ
І-ІІІ ступенів площею 80 кв.м. для
"організації проведення дискотеки"
перешкоджає реалізації прав громадян
України на доступну освіту, повну
реалізацію здібностей, таланту,
всебічного розвитку, що суперечить
інтересам держави у сфері освіти.

Крім того, рішенням Володимирецької
районної ради № 313 від 11.10.2013 року "Про
перелік та використання майна спільної
власності територіальних громад сіл,
селищ району" затвердженого положенням
про оренду майна спільної власності
територіальних громад сіл, селищ
району. Пунктом 2.3. даного положення
передбачено, що передача в оренду майна
спільної власності територіальних
громад сіл, селищ району здійснюється
на конкурсних засадах. Проте,
оспорюваний договір оренди укладено з
порушенням вказаного Положення,
оскільки орендоване Відповідачем-2
майно передане останньому без
проведення конкурсу.

За наведених підстав, прокурор просив
визнати недійсним договір оренди
індивідуально визначеного (нерухомого
або іншого) майна спільної власності
територіальних громад сіл, селищ
району № 213 від 07.07.2014 року, укладеного
між Сопачівською ЗОШ І-ІІІ ступенів та
ФОП ОСОБА_3 та просив зобов'язати ФОП
ОСОБА_3 звільнити та повернути передане
в оренду згідно договору оренди
нерухомого майна № 213 від 07.07.2014 року,
частину підвального приміщення
Сопачівської ЗОШ І-ІІІ ступенів площею
80 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1. Судові
витрати покласти на відповідачів.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 29 жовтня 2014
року порушено провадження у даній
справі, розгляд якої призначено на 07
листопада 2014 року.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 07 листопада 2014
року залучено до участі в справі у
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Володимирецьку
районну раду Рівненської області.

У судовому засіданні 09 грудня 2014 року
судом оголошувалася перерва до 10
грудня 2014 року, про що сторони
повідомлялися під розписку у
відповідному протоколі судового
засідання.

Представники позивача, Відповідача-1 та
третьої особи у судове засідання 24
грудня 2014 року не з'явилися, хоча про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлялися належним чином, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштових відправлень.

Згідно позиції Вищого господарського
суду України наведеної у пункті 3.9.2
постанови Пленуму ВГСУ від 26 грудня 2011
року № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Таким чином, суд дійшов висновку про
розгляд даної справи без представників
вищевказаних осіб.

У судовому засіданні 24 грудня 2014 року
Прокурор просив позов задовольнити з
підстав наведених у ньому. Відповідач-2
письмового відзиву на позовну заяву не
подав, проте просив суд відмовити у
задоволенні позову посилаючись на те,
що у Сопачівській ЗОШ І-ІІІ ступенів на
даний час навчання учнів не
відбувається у зв'язку із аварійним
станом приміщення школи, що і не
заперечувалося представником
Відповідача-1 у судовому засіданні 09
грудня 2014 року, а тому ФОП ОСОБА_3
вважає, що не порушує своєю
підприємницькою діяльністю права та
законні інтереси учнів.

Вивчивши подані сторонами письмові
докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги не
підлягають до задоволення.

В результаті розгляду матеріалів
справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Володимирецької районної
ради № 185 від 25.12.2012 року "Про надання
згоди на прийняття приміщення
сільського клубу с. Сопачів у спільну
власність територіальних громад сіл,
селищ району", на баланс відділу освіти
та виховання Володимирецької районної
державної адміністрації передано
приміщення сільського клубу с. Сопачів
Володимирецького району по вул. І.
Гузоватого 6.

07 липня 2014 року між Сопачівською ЗОШ
І-ІІІ ступенів (далі Орендодавець) та
ФОП ОСОБА_3 (далі Орендар) укладено
договір оренди № 213 індивідуально
визначеного (нерухомого або іншого)
майна спільної власності
територіальних громад сіл, селищ
району (далі Договір, а.с. 14-16), згідно
умов якого Орендодавець передає (або
зобов'язується передати у строк,
встановлений Договором), а Орендар
приймає в строкове платне користування
частину підвального приміщення
сільського клубу Сопачівської ЗОШ
І-ІІІ ступенів (далі Майно) площею 80
кв.м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1. Майно перебуває на балансі
управління освіти, молоді та спорту
Володимирецької райдержадміністрації
(далі Балансоутримувач. Акт оцінки
складається у випадках, визначених
чинною Методикою розрахунку і порядку
користування плати за оренду майна
спільної власності територіальних
громад сіл, селищ району (Додаток 3 до
Методики), а саме тоді, коли для
розрахунку орендної плати не
вимагається незалежна оцінка об'єкта.
Майно здається в оренду з метою
організації проведення дискотеки. (п.п.
1.1., 1.2. Договору).

Даний Договір підписаний
уповноваженим представником
Сопачівської ЗОШ І-ІІІ ступенів та ФОП
ОСОБА_3, а також погоджений
Володимирецькою районною радою і
скріплений відтисками печаток
зазначених сторін.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що
як вбачається з наявної у матеріалах
довідки виданої Сопачівською
сільською радою Володимирецького
району Рівненської області, сільський
клуб знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
(а.с. 18).

Таким чином, судом встановлено, що на
баланс відділу освіти та виховання
Володимирецької районної державної
адміністрації передано приміщення
сільського клубу який є об'єктом оренди
за оспорюваним Договором, знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 3.1. Договору орендна
плата становить 997,84 грн. за місяць та
підлягає подальшій щомісячній
індексації в залежності від рівня
індексу інфляції у відповідності з
чинним законодавством України.
Нарахування ПДВ на суму орендної плати
здійснюється у порядку визначеному
чинним законодавством України.

Згідно з п. 7.1. Договору цей Договір
укладено строком на три роки, що діє з
07.07.2014 року до 06.07.2017 року включно.

Прокурор звернувся з даним позовом про
визнання Договору оренди недійсним,
посилаючись зокрема на те, що
відповідно до ч.5 ст. 63 ЗУ "Про освіту"
об'єкти освіти і науки, що фінансуються
з бюджету, а також підрозділи
технологічно пов'язані з
навчально-виховним та науковим
процесом, не підлягають приватизації,
перепрофілюванню або використанню не
за призначенням.

Статтею 203 Цивільного Кодексу України
(далі ЦК України) встановлено загальні
вимоги, додержання яких є необхідним
для чинності правочину. Із змісту
зазначеної статті випливає, що
правочин є дійсним, якщо він відповідає
загальним умовам дійсності правочину,
до яких, зокрема, треба віднести:
законність змісту правочину, наявність
у особи, яка вчиняє правочин,
необхідного обсягу цивільної
дієздатності; вільне волевиявлення
учасника правочину та його
відповідність внутрішній волі;
відповідність форми вчинення
правочину вимогам законодавства, його
спрямованість. Правочин є чинним, якщо
він не суперечить ЦК України, іншим
актам цивільного законодавства та
моральним засадам громадського
суспільства.

Частиною першою статті 215 ЦК України
встановлено, що підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою статті 203 ЦК України. Якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із
сторін, або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до частини 4 статті 61 ЗУ "Про
освіту" додатковими джерелами
фінансування є доходи від реалізації
продукції навчально-виробничих
майстерень, підприємств, цехів і
господарств, від надання в оренду
приміщень, споруд, обладнання.

У Відповідності до п. 5 статті 63 Закону
України "Про освіту", на порушення якої
посилається Прокурор, передбачає, що не
підлягають приватизації,
перепрофілюванню або використанню не
за призначенням об'єкти освіти і науки,
що фінансуються з бюджету, а також
підрозділи, технологічно пов'язані з
навчальним та науковим процесом.

В той же час матеріалами справи
підтверджується, що за Договором
оренди від 07.07.2014 року в оренду передано
не об'єкт, і не підрозділ, а частина
підвального приміщення сільського
клубу, який знаходиться на балансі
Сопачівської ЗОШ І-ІІІ ступенів, має
окремий вихід, яким не користуються
учні школи, та безпосередньо не
використовувалося в
навчально-виховному процесі, а пункт 5
статті 63 Закону України "Про освіту" не
містить обмежень щодо використання
частини приміщень і тимчасово вільних
площ, що не пов'язані з навчальним і
науковим процесом.

Таким чином, прокурором та позивачем не
доведено, що частина орендованого
приміщення площею 80 кв.м. технологічно
пов'язана з навчально-виховним
процесом, а також того, що завдається
шкода гарантованим державою інтересам
та правам дітей на безпечні та не
шкідливі умови навчання та виховання у
закладі освіти. Крім того відповідно до
пояснень сторін по справі у
Сопачівській ЗОШ І-ІІІ ступенів на
даний час не провадяться навчання
учнів.

Інші твердження Прокурора на які
посилається останній у своїй позовній
заяві як на підставу визнання Договору
недійсним є необґрунтованими, оскільки
зазначені у позові обставини виникли
вже в процесі виконання вимог Договору
оренди, а не під час його укладення, а
тому могли б досліджуватися судом при
розгляді позовних вимог про розірвання
Договору, а не визнання його недійсним,
так як в даному випадку суд перевіряє
Договір на його відповідність
законодавству України на момент
укладення.

За частиною 1 ст.49 ГПК України судовий
збір у спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав
покладається на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до правової позиції
наведеної у п. 4.6. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №7
від 21.02.2013 року приймаючи рішення зі
справи, провадження в якій порушено за
заявою прокурора, господарський суд у
разі повного або часткового
задоволення позову (скарги) стягує
судовий збір з відповідача (повністю
або пропорційно задоволеним вимогам),
якщо він не звільнений від сплати
судового збору; у разі ж повної або
часткової відмови в позові судовий
збір стягується з визначеного
прокурором позивача (так само повністю
або пропорційно задоволеним вимогам),
за винятком випадків, коли останнього
звільнено від сплати судового збору та
коли позивачем у справі є сам прокурор.
Стягнення відповідних сум судового
збору здійснюється в доход державного
бюджету України у розмірі, визначеному
згідно з частиною першою статті 4
Закону України "Про судовий збір",
виходячи з розміру мінімальної
заробітної плати, встановленого
законом на 1 січня того календарного
року, в якому відповідна заява або
скарга подавалася до суду.

Враховуючи, те що суд не знайшов
підстав для задоволення вимоги про
визнання недійсним договору, та
оскільки вимога про звільнення
спірного приміщення є похідною від
останньої, суд, враховуючи
вищенаведене дійшов висновку про
стягнення з Управління освіти, молоді
та спорту Володимирецької районної
державної адміністрації 1218,00 грн.
судового збору в доход державного
бюджету України.

Керуючись статтями 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Стягнути з Управління освіти, молоді
та спорту Володимирецької районної
державної адміністрації в доход
Державного бюджету України (343,
Рівненська обл., Володимирецький р-н,
вул. Повстанців, 21, ) 1 218
(одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00
коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено "29" грудня 2014
року.

Суддя
Пашкевич
І.О.