КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2014 р. Справа№ 34/534

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Руденко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі Кобець
М.О.

за участю представників:

від прокуратури: Некрасов О.М. - посв.
002627;

від позивача 1: Дучева Д.Д. - представник
за довіреністю від 01.12.2011 року;

від позивача 2: не з'явились;

від позивача 3: Кур'ята І.В. - представник
за довіреністю від 26.09.2014 року;

від відповідача: Мустіпан О.О. -
представник за довіреністю від 06.09.2013
року;

третьої особи: не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мостобуд"

на рішення Господарського суду міста
Києва від 28.09.2012 року

у справі № 34/534 (суддя Стасюк С.В.)

за позовом Заступника прокурора
Голосіївського району м. Києва в
інтересах держави в особі

1) Національного банку України

2) Міністерства фінансів України

3) Публічного акціонерного товариства
"Родовід Банк"

до Публічного акціонерного товариства
"Мостбуд"

третя особа Комунальне підприємство
"Дирекція будівництва
шляхово-транспортних споруд м. Києва"

про стягнення 892 420 143, 62 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Голосіївського
району міста Києва в інтересах держави
в особі Національного банку України,
Міністерства фінансів України,
Публічного акціонерного товариства
"Родовід Банк" звернувся до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Публічного акціонерного
товариства "Мостобуд" про стягнення 892
420 143, 62 грн. за кредитним договором
№28.1/03-КЛТ-10 від 26.02.2010 року та
додатковим договором до нього.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 28.09.2012 року у справі № 34/534
позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
вказане рішення скасувати та прийняти
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в
порушення вимог ст. 2 ГПК України при
розгляді справи в суд першої інстанції
не звернув уваги, що позивачем не
надано жодного належного доказу та
підстав для звернення до
господарського суду з позовними
вимогами, не визначено в чому саме
полягає порушення інтересів держави.
Крім того, суд першої інстанції не
звернув увагу на те, що заявою про
уточнення позовних вимог від 16.09.2011
року було одночасно змінено і предмет,
і підстави позову.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 29.10.2012 року
апеляційну скаргу Заступника
прокурора Голосіївського району міста
Києва на рішення Господарського суду
міста Києва від 28.09.2012 року прийнято до
свого провадження колегією суддів:
Дідиченко М.А. (головуюча), Руденко М. А.,
Пономаренко Є.Ю. та призначено до
розгляду на 19.11.2012 року.

Представник відповідача у судове
засідання 19.11.2012 року не з'явився. Однак,
через відділ документального
забезпечення суду Публічне акціонерне
товариство "Мостобуд" подало
клопотання про відкладення розгляду
справи, у зв'язку з тим, що його
представник по даній справі
знаходиться у відрядженні.

Представники сторін не заперечували
проти заявленого клопотання позивача.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 19.11.2012 року
відкладено розгляд справи до 27.11.2012
року.

Представник відповідача у судовому
засіданні 27.11.2012 року заявив усне
клопотання про відкладення розгляду
справи.

Представники сторін у судовому
засіданні 27.11.2012 року не заперечували
проти клопотання відповідача про
відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 27.11.2012 року
оголошено перерву до 24.12.2012 року.

Розпорядженням заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду, у зв'язку із
перебуванням судді Руденко М.А. у
відпустці, справу № 34/534 передано до
розгляду колегії суддів у складі:
Дідиченко М. А. - головуюча, Скрипка І.М.,
Пономаренко Є. Ю.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 24.12.2012 року,
справу № 34/534 прийнято до свого
провадження колегією суддів у складі:
Дідиченко М. А. - головуюча, Скрипка І.М.,
Пономаренко Є. Ю.

Представники позивача 2 та позивача 3 у
судовому засіданні 24.12.2012 року заявили
клопотання про забезпечення позову
шляхом накладення арешту на все майно
та кошти відповідача, а також заборони
відповідачеві укладати договори
поруки чи застави щодо свого майна чи
коштів. Клопотання мотивовані тим, що
відповідач здійснює затягування
розгляду справи, що виявляється
зокрема у поданні позову про визнання
недійсним кредитного договору.

Представник відповідача у судове
засідання 24.12.2012 року не з'явився, однак
через відділ документального
забезпечення суду подав клопотання про
відкладення розгляду справи.

Представники сторін заперечували про
задоволення клопотання про
відкладення розгляду справи.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 24.12.2012 року
відхилено заяви позивача 2 та позивача 3
про забезпечення позову, розгляд
справи відкладено на 18.02.2013 року.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 18.02.2013 року, у
зв'язку із перебуванням судді
Дідиченко М.А. у відпустці, справу № 34/534
передано до розгляду колегії суддів у
складі: Баранця О.М. - головуючого,
Скрипки І.М., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 18.02.2013 року,
справу № 34/534 прийнято до свого
провадження колегією суддів у складі:
Баранець О.М. - головуючий, Скрипка І.М.,
Пономаренко Є. Ю. та призначено розгляд
справи на 01.04.2013 року.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 01.04.2013 року, у
зв'язку із виходом судді Дідиченко М.А.
з відпустки, справу № 34/534 передано до
розгляду колегії суддів у складі:
Дідиченко М.А. - головуюча, Скрипки І.М.,
Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 01.04.2013 року,
справу № 34/534 прийнято до свого
провадження колегією суддів у складі:
Дідиченко М. А. - головуюча, Скрипка І.М.,
Пономаренко Є. Ю.

01.04.2013 року через відділ
документального забезпечення суду від
представника Міністерства фінансів
України надійшло клопотання про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на все майно та грошові кошти
відповідача.

У судовому засіданні 01.04.2013 року
представник позивача 2 підтримав
клопотання про забезпечення позову.

Представник позивача 1, представник
позивача 3 та представник третьої особи
у судовому засіданні 01.04.2013 року
підтримали клопотання позивача 1.

Представник відповідача у судове
засідання 01.04.2013 року не з'явився, але
через відділ документального
забезпечення суду подав клопотання про
відкладення розгляду справи у зв'язку з
перебуванням у відрядженні.

Представники сторін проти задоволення
клопотання відповідача заперечували.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 01.04.2013 року
розгляд справи відкладено до 21.05.2013
року.

У судове засідання 21.05.2013 року
представник позивача 2 через відділ
документального забезпечення суду
подав заяву про забезпечення позову
шляхом накладення арешту на все майно
та грошові кошти Публічного
акціонерного товариства "Мостобуд", а
також шляхом заборони укладати
договори поруки чи застави щодо свого
майна чи коштів до вирішення справи у
судовому порядку, оскільки
заборгованість відповідача
збільшується.

Крім того, представник відповідача у
судове засідання 21.05.2013 року не
з'явився, однак подав клопотання про
відкладення розгляду справи, у зв'язку
з відрядженням.

Представник прокуратури, представник
позивача 1, представник позивача 3 та
представник третьої особи у судовому
засіданні 21.05.2013 року підтримали заяву
про забезпечення позову та просили суд
її задовольнити, проти задоволення
клопотання про відкладення розгляду
справи - заперечували.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду розгляд справи
відкладено до 03.06.2013 року.

У судовому засіданні 03.06.2013 року
представник Публічного акціонерного
товариства "Родовід Банк" підтримав
подану через відділ документального
забезпечення суду заяву про відвід
головуючої судді Дідиченко М.А.

Дана заява мотивована тим, що у
заявника виникли сумніви щодо
законного та справедливого вирішення
справи та неупередженості головуючої
судді.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 03.06.2013 року
відмовлено у задоволенні заяви
Публічного акціонерного товариства
"Родовід Банк" про відвід головуючої
судді Дідиченко М.А.

У судовому засіданні 03.06.2013 року
представник позивача 2 просив суд
задовольнити раніше заявлене
клопотання про забезпечення позову.

Представник відповідача у судовому
засіданні 03.06.2013 року заявив клопотання
про витребування доказів, а саме
статуту ПАТ "Родовід банк", доказів
повноважень Національного банку
України, доказів повноважень
Міністерства фінансів України,
документів, що підтверджують дату
виникнення зобов'язання щодо сплати 560
000 000 грн. станом на день звернення до
суду, а також документів, що
підтверджують дату виникнення
зобов'язання щодо переведення 70
відсотків оборотних коштів до рахунку,
відкритому в ПАТ "Родовід банк" та щодо
сплати підвищеної ставки у розмірі 25
відсотків.

Крім того, просив суд відкладення
розгляд справи для витребування
вищезазначених доказів.

Колегія суддів відхилила клопотання
відповідача про витребування доказів
та клопотання про відкладення розгляду
справи.

Представник прокуратури, представник
позивача 1, представник позивача 2 та
представник позивача 3 у судовому
засіданні 03.06.2013 року підтримали свої
правові позиції, просили суд залишити
рішення першої інстанції без змін.

У судовому засіданні 03.06.2013 року
оголошено перерву до 18.06.2013 року для
витребування у позивача 3 письмових
пояснень щодо дострокового стягнення
кредиту, щодо підвищення відсоткової
ставки за користування кредитом, щодо
розрахунку нарахування відсотків,
штрафних санкцій та пені.

У судове засідання 18.06.2013 року
представник відповідача не з'явився,
однак через відділ документального
забезпечення суду подав клопотання про
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відрядженням представника ПАТ
"Мостобуд" Мустіпан О. О.

Колегія суддів дійшла до висновку про
можливість розгляду справи за
відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні 18.06.2013 року
представники сторін підтримали свої
правові позиції.

Крім того, представник позивача 3 надав
суду додаткові пояснення в
обґрунтування своєї позиції.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 18.06.2013 року
розгляд справи відкладено до 18.07.2013
року.

Розпорядженням заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду від 18.07.2013 року, у
зв'язку із перебуванням судді
Дідиченко М. А. у відпустці, справу №
34/534 передано до розгляду колегії
суддів у складі: Пономаренко Є. Ю.
(головуючий), Руденко М. А., Скрипка І. М.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 18.07.2013 року,
справу № 34/534 прийнято до провадження
колегією суддів у складі Пономаренко Є.
Ю. (головуючий), Руденко М. А., Скрипка І.
М., розгляд справи призначено на 03.09.2013
року.

Розпорядженням заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду від 02.09.2013 року, у
зв'язку із виходом судді Дідиченко М. А.
із відпустки та враховуючи перебування
судді Скрипки І.М. у відпустці, справу №
34/534 передано до розгляду колегії
суддів у складі: Дідиченко М.А.
(головуюча), Пономаренко Є.Ю., Руденко М.
А.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 02.09.2013 року,
справу № 34/534 прийнято до провадження
колегією суддів у складі: Дідиченко М.А.
(головуюча), Пономаренко Є.Ю., Руденко М.
А.

Представник відповідача у судовому
засіданні 03.09.2013 року заявив клопотання
про зупинення провадження у даній
справі до набрання чинності рішення
Господарського суду міста Києва по
справі № 910/16818/13 за позовом ПАТ
"Мостобуд" до АТ "Родовід Банк" про
визнання відсутнім права вимоги АТ
"Родовід Банк" до ПАТ "Мостобуд" за
кредитним договором № 28.1/03-КЛТ-10 від
26.02.2010 року.

Клопотання мотивоване тим, що у разі
задоволення позову ПАТ "Мостобуд" та
визнання відсутнім права вимоги у
позивача - АТ "Родовід Банк" - будуть
відсутні підстави для задоволення
позовних вимог по даній справі.

Представники позивачів заперечували
проти задоволення клопотання про
зупинення провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 03.09.2013 року
зупинено провадження у справі до
набрання чинності рішення
Господарського суду міста Києва по
справі № 910/16818/13.

20.08.2014 року до загального відділу
документального забезпечення суду від
Публічного акціонерного товариства
"Родовід Банк" надійшло клопотання про
поновлення провадження у даній справі,
у зв'язку із набранням чинності рішення
Господарського суду міста Києва по
справі № 910/16818/13.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 10.09.2014 року
поновлено провадження у справі та
призначено до розгляду на 14.10.2014 року.

У судове засідання 14.10.2014 року
представник позивача 2 та представник
третьої особи не з'явились, про поважні
причини неявки суд не повідомили.

Представник відповідача у судовому
засіданні 14.10.2014 року заявив клопотання
про зупинення провадження у справі до
вирішення справи 910/16818/13, яка на даний
час перебуває в провадженні Київського
апеляційного господарського суду.

Представник прокуратури, представник
позивача 1 та представник позивача 3 у
судовому засіданні 14.10.2014 року
заперечували проти задоволення
клопотання відповідача про зупинення
провадження у справі, оскільки 09.10.2014
року Київським апеляційним
господарським судом у справі 910/16818/13
було прийнято постанову, якою залишено
без змін рішення місцевого
господарського суду від 30.07.2014 про
відмову в задоволенні позову щодо
визнання відсутнім права вимоги.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 14.10.2014 року
розгляд справи відкладено до 28.10.2014
року.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 28.10.2014 року,
враховуючи перебування судді
Пономаренка Є. Ю. на навчанні у
Національній школі суддів України,
справу № 34/534 передано до розгляду
колегії суддів у складі: Дідиченко М. А.
(головуюча), Руденко М. А., Зеленін В. О.

У судове засідання 28.10.2014 року
представник позивача 1 та представник
третьої особи не з'явились, про поважні
причини неявки суд не повідомили.

Представник відповідача повторно
заявив клопотання про зупинення
провадження у справі до остаточного
вирішення справи № 910/16818/13 Вищим
господарським судом України.

Представники сторін, присутні у
судовому засіданні 28.10.2014 року,
заперечували проти задоволення
клопотання про зупинення провадження у
справі.

Згідно ст. 79 ГПК України, господарський
суд зупиняє провадження у справі в разі
неможливості розгляду даної справи до
вирішення пов'язаної з нею іншої
справи, що розглядається іншим судом.

Київським апеляційним господарський
судом 09.10.2014 року прийнято постанову у
справі № 910/16818/13.

Відповідно до ст. 105 ГПК України
постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Беручи до уваги вищезазначене,
відсутні підстави для зупинення
провадження у даній справі.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 28.10.2014 року
розгляд справи відкладено до 11.11.2014
року.

У судове засідання 11.11.2014 року
представник позивача 2 та представник
третьої особи не з'явились, про поважні
причини неявки суд не повідомили.

Представник відповідача у судове
засідання 11.11.2014 року не з'явився, однак
подав через відділ документального
забезпечення суду клопотання про
відкладення розгляду справи.

Представники сторін, присутні у
судовому засіданні 11.11.2014 року
заперечували проти задоволення
клопотання відповідача.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 11.11.2014 року
розгляд справи відкладено до 25.11.2014
року.

Представник відповідача у судове
засідання 25.11.2014 року не з'явився, однак
відповідач подав через відділ
документального забезпечення суду
клопотання про відкладення розгляду
справи, враховуючи відрядження його
представника.

Представники позивачів та третьої
особи у судовому засіданні 25.11.2014 року
надали додаткові пояснення по суті
спору.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 25.11.2014 року
розгляд справи відкладено до 16.12.2014
року.

У судове засідання 16.12.2014 року
представник позивача 2 та представник
третьої особи не з'явились, про поважні
причини неявки суд не повідомили.

Представник відповідача у судове
засідання 16.12.2014 року не з'явився, однак
подав через відділ документального
забезпечення суду клопотання про
зупинення провадження у справі до
вирішення іншої, пов'язаної з нею
справою № 910/27861/14, предметом спору якої
є визнання відсутнім у Публічного
акціонерного товариства "Родовід Банк"
права стягувати з Публічного
акціонерного товариства "Мостобуд"
проценти та пеню за кредитним
договором № 28.1/03-КЛТ-10 від 26.02.2010 року.

Представник прокуратури та
представник позивача 3 у судовому
засіданні 16.12.2014 року заперечували
проти задоволення клопотання про
зупинення провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 16.12.2014 року
відкладено розгляд справи до 23.12.2014
року.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 23.12.2014 року,
враховуючи перебування судді Зеленіна
В.О. у відпустці, справу № 34/534 передано
до розгляду колегії суддів у складі:
Дідиченко М. А. (головуюча), Руденко М. А.,
Пономаренко Є.Ю.

23.12.2014 року через загальний відділ
документального забезпечення суду
представник відповідача подав заяву
про відвід головуючої судді Дідиченко
М.А.

Заява мотивована тим, що суддя
Дідиченко М.А. приймала участь у
розгляді справи № 34/534 в суді першої
інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 16.12.2014 року
відмовлено у задоволенні заяви
Публічного акціонерного товариства
"Мостобуд" про відвід головуючої судді
Дідиченко М.А.

Крім того, представник відповідача у
судовому засіданні 23.12.2014 року
підтримав раніше подане клопотання про
зупинення провадження у справі № 34/534
до вирішення іншої, пов'язаної з нею
справою № 910/27861/14, предметом спору якої
є визнання відсутнім у Публічного
акціонерного товариства "Родовід Банк"
права стягувати з Публічного
акціонерного товариства "Мостобуд"
проценти та пеню за кредитним
договором № 28.1/03-КЛТ-10 від 26.02.2010 року.

Згідно із ч. 1 статті 79 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд зупиняє провадження
у справі в разі неможливості розгляду
даної справи до вирішення пов'язаної з
нею іншої справи, що розглядається
іншим судом.

Для вирішення питання про зупинення
провадження у справі господарському
суду слід у кожному конкретному
випадку з'ясовувати:

а) як пов'язана справа, яка
розглядається господарським судом, зі
справою, що розглядається іншим судом;

б) чим обумовлюється неможливість
розгляду справи.

Пов'язаність справ полягає у тому, що
рішення іншого суду, який розглядає
справу, встановлює обставини, що
впливають на збирання та оцінку
доказів у даній справі, зокрема, факти,
що мають преюдиціальне значення. Ці
обставини повинні бути такими, що мають
значення для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до
вирішення справи іншим судом полягає в
тому, що обставини, які розглядаються
іншим судом, не можуть бути встановлені
господарським судом самостійно у даній
справі. Йдеться про те, що
господарський суд не може розглянути
певну справу через обмеженість своєї
юрисдикції щодо конкретної справи
внаслідок: непідвідомчості;
обмеженості предметом позову;
неможливості розгляду тотожної справи;
певної черговості розгляду вимог.

Беручи до уваги те, що предметом даного
позову є зокрема, стягнення з
відповідача процентів за користування
кредитом та пені за несвоєчасну сплату
процентів, тому суд у даній справі
повинен розглянути питання щодо
наявності чи відсутності у позивача
права на таке стягнення.

Враховуючи те, що обставини щодо
наявності чи відсутності у позивача
права на стягнення з відповідача
процентів за користування кредитом та
пені за несвоєчасну сплату процентів
розглядаються у даній справі, колегія
суддів не вбачає підстав для зупинення
провадження у справі до вирішення
справи № 910/27861/14, а тому відхилила
клопотання відповідача про зупинення
провадження у справі.

Представник прокуратури у судовому
засіданні 23.12.2014 року заперечував проти
доводів апеляційної скарги та просив
суд рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Представники позивача 1 та позивача 3 у
судовому засіданні 23.12.2014 року
заперечували проти доводів
апеляційної скарги та просили суд у її
задоволенні відмовити.

Представник відповідача у судовому
засіданні 23.12.2014 року підтримав доводи
апеляційної скарги, просив суд її
задовольнити, рішення суду першої
інстанції скасувати.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, Київський
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі. у
у повному обсязі.

Згідно із вимогами ст. 2 ГПК України
господарський суд порушує справи за
позовними заявами прокурорів та їх
заступників, які звертаються до
господарського суду в інтересах
держави. Прокурор, який звертається до
господарського суду в інтересах
держави, в позовній заяві самостійно
визначає в чому полягає порушення
інтересів держави та обґрунтовує
необхідність їх захисту, а також вказує
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах.

Відповідно до рішення Конституційного
Суду України у справі за поданням
Вищого арбітражного суду України та
Генеральної прокуратури України щодо
офіційного тлумачення положень ст. 2
АПК України від 08.04.1999 року № 3-рп/99 під
поняттям «орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції у спірних відносинах» потрібно
розуміти орган державної влади чи
орган місцевого самоврядування, якому
законом надано повноваження органу
виконавчої влади. Інтереси держави
можуть збігатися повністю або частково
з інтересами господарських товариств
із часткою державної власності у
статутному фонді. Держава може вбачати
свої інтереси не тільки в їх
діяльності, але й в діяльності
приватних підприємств, товариств.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів
України № 580 від 10.06.2009 «Про
капіталізацію Публічного акціонерного
товариства «Родовід Банк» держава в
особі Міністерства фінансів України
взяла участь у капіталізації
зазначеного банку, після чого її частка
у статутному капіталі банку стала
складати 99,97 %.

Порушення позичальником кредитних
зобов'язань призвело до погіршення
платоспроможності банку та до
збільшення невиконаних ним зобов'язань
перед кредиторами, зокрема, перед
державою в особі Національного банку
України. Одночасно, відсутність
надходжень коштів за кредитним
договором перешкоджає виконанню
банком своїх зобов'язань по виплаті
вкладникам банку (фізичним та
юридичним особам) нарахованих
процентів за депозитними вкладами.

Таким чином, прокурором даний позов
заявлений в інтересах держави,
оскільки невиконання зобов'язань за
кредитним договором № 28.1/03-КЛТ-10 від
26.02.2010 року, призвело до ненадходження
коштів до Публічного акціонерного
товариства «Родовід Банк», а відтак до
порушення державних інтересів,
оскільки 99,97% статного капіталу банку
належить державі.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, 06.02.2010 року між
Публічним акціонерним товариством
"Родовід Банк" (банк) та Відкритим
акціонерним товариством "Мостобуд"
(позичальник) було укладено кредитний
договір №28.1/03-КЛТ-10 (надалі - кредитний
договір).

Відповідно до пункту 1.1. кредитного
договору цим договором встановлюються:

- Мета, порядок та умови видачі (надання
) банком в майбутньому кредитів
(траншів) позичальнику в загальній сумі
1 545 910 000,00 (один мільярд п'ятсот сорок
п'ять мільйонів дев'ятсот десять)
гривень(надалі - ліміт кредитування ) на
основі додаткових договорів про видачу
(надання) кредиту (траншу) до цього
договору, які є його невід'ємною
частиною (надалі - додаткові договори);

- порядок та умови погашення
/(повернення) позичальником отриманих
кредитів, нарахування та сплати
процентів за отриманими кредитами;

- вид(и) забезпечення виконання
зобов'язань позичальника;

- порядок плати за користування
кредитами (траншами);

- порядок плати за послуги, що надаються
банком позичальнику;

- відповідальність сторін щодо видачі
та погашення кредитів;

- а також взаємні права та обов'язки
сторін, що виникають/виникнуть при
видачі/наданні банком кредитів.

Кредитні зобов'язання банку щодо
видачі/надання кредитів (траншів) та
зобов'язання позичальника щодо
погашення кредитів (траншів), сплати
процентів, комісій, а також інші права
та зобов'язання сторін, передбачені цим
договором , виникають з моменту
укладання сторонами за взаємною згодою
додаткових договорів про видачу
кредитів до цього договору, що є його
невід'ємними частинами, в межах ліміту
кредитування та суми кредитів,
передбачених такими додатковими
договорами. Строк користування кожним
окремим кредитом (траншем)
визначаються відповідним додатковим
договором. Заборгованість за кредитами
, наданими за цим договором має бути
погашена в строки, вказані у
відповідних додаткових договорах, але
не пізніше 26 лютого 2013 року (пункт 1.2.
кредитного договору).

Згідно з пунктом 2.2. кредитного
договору кредити видаються на наступні
цілі (мета використання кредитів): для
фінансування будівництва мостового
переходу через р. Дніпро в місті Києві
фінансування будівництва
автотранспортної магістралі через р.
Дніпро в місті Запоріжжя.

Пунктом 2.10.2. кредитного договору
сторони погодили, що проценти за
користування кредитами, наданими
відповідно до додаткових договорів,
нараховуються банком щомісячно 25-го
числа (за період з 26-ого числа місяця, що
передує звітному, до 25-го числа
звітного місяця включно -"звітний
період"), а також у день повного
погашення заборгованості за кредитами,
але не пізніше дати погашення кредитів,
визначених у відповідних додаткових
договорах, та дати вказаної в п. 1.2.
цього договору, виходячи із суми
заборгованості на відповідних
позичкових рахунках та процентних
ставок, що встановлені цим договором, а
також у день повного погашення
заборгованості за кредитами та
припинення дії відповідного
додаткового договору, але не пізніше
дати вказаної в п. 1.2. цього договору,
виходячи із суми заборгованості на
відповідних позичкових рахунках та
процентних ставок, що встановлені цим
договором. У разі якщо день нарахування
процентів припадає на вихідний,
святковий або інший не робочий день,
проценти нараховуються в робочий день,
що йому передує. У разі, якщо дата
вказана, вказана в п. 1.2. цього договору
припадає на не робочий (вихідний,
святковий) день, то останньою датою
нарахування банком процентів є
наступний за ним робочий день.

Відповідно до пункту 2.10.3. кредитного
договору у разі не своєчасного
погашення заборгованості за кредитами
у строки, що вставлені у додаткових
договорах або у пункті 1.2. цього
договору, останнє нарахування
процентів за користування кредитами
здійснюється наступного робочого дня
за датою, вказаною у відповідному
додатковому договорі або у п. 1.2. цього
договору, в подальшому проценти за
користування кредитами не
нараховуються.

Сплата нарахованих процентів за
користування кредитами протягом дії
цього договору здійснюється
позичальником щоквартально, в період з
26-го числа звітного кварталу до
останнього робочого дня звітного
кварталу включно (надалі - період
сплати процентів). У разі повного
погашення заборгованості за кредитами
та припинення дії відповідного
додаткового договору/цього договору
сплата процентів відбувається в день
погашення цієї заборгованості на
рахунок банку, що вказані у відповідних
додаткових договорах (пункт 2.10.4
кредитного договору).

17.03.2010 року між Публічним акціонерним
товариством "Родовід Банк" та Відкритим
акціонерним товариством "Мостобуд"
було укладено додатковий договір № 1 до
кредитного договору №28.1/03-КЛТ-10 від
26.02.2010 року (надалі - додатковий договір
№ 1).

Відповідно до пункту 3 додаткового
договору № 1 сторони погодили викласти
пункт 3.1.13 кредитного договору в
наступній редакції: "3.1.13. Встановити
процентну ставку за користування
кредитами, наданими згідно з
додатковими договорами до цього
договору, в розмірі: процентна ставка
за користування кредитами за кожним
окремим кредитом (траншем) +2% річних у
разі незабезпечення позичальником
надходжень на поточний рахунок №
1475.980 в банку в розмірі та на
умовах, встановлених пунктом 3.4.10. цього
договору, яка буде діяти до моменту
забезпечення позичальником умов,
встановлених пунктом 3.4.10 цього
договору."

Згідно з пунктом 4 додаткового договору
№ 1 банк надає позичальнику кредит
(транш) згідно з цим додатковим
договором в сумі 560 000 000,00 грн."

Пунктом 7 додаткового договору № 1
сторони погодили, що процентна ставка
за користування кредитом
встановлюється у розмірі 23% річних.

У відповідності до пункту 10
додаткового договору № 1 надання
кредиту, нарахування та сплата
процентів. іншої винагороди банку
здійснюються на умовах, передбачених
кредитним договором та цим додатковим
договором.

Повернення кредиту здійснюється
наступним чином:

- 260 000 000,00 грн. до 26.02.2012 року;

- 300 000 000,00 грн. до 26.02.2013 року.

На виконання умов кредитного договору
18.03.2010 року банк надав позичальнику
кредитні кошти у розмірі 560 000 000,00 грн.,
що підтверджується випискою з
особового рахунку позивача - 3 за період
з 26.02.2010 року по 18.11.2010 року.

Звертаючись до суду першої інстанції
позивач зазначав, що відповідач, у
визначений кредитним договором строк
не виконав свої зобов'язання, а саме, не
здійснював щомісячні платежі в рахунок
погашення суми кредиту та не сплатив
нараховані проценти за користування
кредитом, у зв'язку з чим станом на
26.06.2012 року його заборгованість перед
Публічним акціонерним товариством
"Родовід Банк" становила 892 420 143, 62 грн.
заборгованості за кредитним договором
№ 28.1/03-КЛТ-10від 26.02.2010 року, яка включає
в себе: заборгованість за основним
боргом в сумі 560 000 000,00 грн., строкову
заборгованість за нарахованими
процентами в сумі 35 191 256,84 грн.,
прострочену заборгованість за
нарахованими процентами в сумі 265 318
044,76 грн., пеню за тілом кредиту в сумі 12
875 683, 06 грн., пеню за несвоєчасне
погашення заборгованості за
процентами в сумі 19 035 158, 96 грн.

Заперечуючи проти задоволення
позовних вимог відповідач зазначає, що
оскільки датою повернення кредиту
відповідно до умов спірного кредитного
договору є 26.02.2013 року, то право вимоги
кредитора ще не настало.

Відповідно до частини 1 статті 1054
Цивільного кодексу України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов'язується
надати грошові кошти (кредит)
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1056-1 Цивільного
кодексу України передбачено, що розмір
процентів та порядок їх сплати за
договором визначаються в договорі
залежно від кредитного ризику,
наданого забезпечення, попиту і
пропозицій, які склалися на кредитному
ринку, строку користування кредитом,
розміру облікової ставки та інших
факторів.

Пунктом 3.1.3. кредитного договору
встановлено, що банк має право
достроково стягувати, частково або в
повному обсязі, надані кредити та
проценти за період фактичного
користування цими кредитами і комісії.
Сплата яких передбачена умовами цього
договору, у разі:

- порушення позичальником умов цього
договору ;

- порушення позичальником та/або
поручителем/заставодавцем договорів,
що укладені в забезпечення виконання
зобов'язань за цим договором;

- ненадання позичальником
відомостей, що стосуються його
фінансово-господарської діяльності;

- використання кредитів не за
цільовим призначенням;

- надання банку недостовірної
звітності;

- втрати предмета (предметів)
забезпечення забезпечень виконання
зобов'язань позичальника за цим
договором або зменшення його/їх
вартості;

- у разі порушення процедури
визнання позичальника та/або
поручителя, та/або майнового
поручителя банкрутом;

- за наявності інших обставин, які
свідчать про те, що надані
позичальником кредити своєчасно не
будуть поверненні;

- у разі порушення позичальником
та/або заставодавцем/іпотекодавцем
строку (строків) укладення договорів
страхування на користь банку майна,
переданого в забезпечення виконання
зобов'язань за цим договором та/або у
разі порушення позичальником та/або
заставодавцем/іпотекодавцем
строку(строків) сплати страхових
платежів за договором (договорами)
страхування майна на користь банку,
переданого в забезпечення виконання
зобов'язань за цим договором.

Як вбачається із матеріалів справи,
банк неодноразово звертався до
відповідача із листами № 28-11-397/6206 від
01.04.2010 року, № 28-11-3936/6205 від 01.04.2010 року, №
28.1-11-б.б/12410 від 03.06.2010 року, № 28.1-б.б/14347
від 23.06.2010 року, № 28-11-б.б/14524 від 25.06.2010
року, № 28.1-11-б.б/14603 від 30.06.2010 року, № 14641
від 01.07.2010 року, № 28-11-б.б/16032 від 21.07.2010
року, № 28-11-б.б/16132 від 22.07.2010 року та №
28.1-11-б.б/19966 від 06.09.2010 року, відповідно
до яких просив відповідача надати
банку в забезпечення іпотеку земельних
ділянок; надати інформацію щодо
забезпечення середньомісячних
надходжень коштів на поточний рахунок
банку в сумах, не менших ніж 70% від
загального обсягу оборотів товариства;
сплатити нараховані проценти за
користування кредитом.

У зв'язку невиконанням вищевказаних
вимог банку, останній листом №
28-11-6929/21212 від 29.09.2010 року звернувся до
відповідача із вимогою достроково (до
15.10.2010 року) повернути кредитні кошти,
сплатити проценти за користування
кредитом та повідомив про підвищення
процентної ставки до рівня 25% річних,
починаючи з 01.07.2010 року.

Як встановлено колегією суддів та не
заперечується відповідачем у судових
засіданнях, станом на 29.09.2010 року (на
день пред'явлення вимоги про
дострокове повернення кредиту) у
відповідача перед позивачем існувала
заборгованість по сплаті процентів за
користування кредитними коштами у сумі
32 464 657, 52 грн.

Враховуючи те, що кредитним договором
№ 28.1/03-КЛТ-10 від 26.02.2010 року передбачено
право банку на дострокове стягнення
кредиту та відсотків за користування
кредитом у зв'язку із неналежним
виконанням позичальником своїх
зобов'язань, колегія суддів приходить
до висновку, що позивач обґрунтовано
заявив до відповідача вимогу про
дострокове повернення кредиту та
сплату процентів.

Крім того, колегією суддів встановлено,
що ПАТ «Мостобуд» звертався до ПАТ
«Родовід Банк» із позовною заявою про
визнання відсутнім права вимоги ПАТ
«Родовід Банк» за кредитним договором
№ 28.1/03-КЛТ-10 від 26.02.2010 року до ПАТ
«Мостобуд» станом на 25.11.2010 року.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 30.07.2014 року у справі № 910/16818/13,
залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 30.07.2014 року та
постановою Вищого господарського суду
України від 01.12.2014 року встановлено, що
у зв'язку із тим, що згідно з виписки по
особовому рахунку за період з 26.02.2010 по
02.01.2014 у ПАТ "Мостобуд" обліковується
заборгованість перед ПАТ "Родовід Банк"
за кредитним договором № 28.1/03-КЛТ-10 від
26.02.2010 та враховуючи те, що кредитним
договором № 28.1/03-КЛТ-10 від 26.02.2010
передбачено право банку на дострокове
стягнення кредиту та відсотків за
користування кредитом у зв'язку із
неналежним виконанням позичальником
своїх зобов'язань, позовні вимоги про
визнання відсутнім права вимоги АТ
"Родовід Банк" за кредитним договором №
28.1/03-КЛТ-10 від 26.02.2010 до ПАТ "Мостобуд"
станом на 25 листопада 2010 року не
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст.35 ГПК України
факти, встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу,
який вирішує господарські спори), за
винятком встановлених рішенням
третейського суду, під час розгляду
однієї справи, не доводяться знову при
вирішенні інших спорів, в яких беруть
участь ті самі сторони.

Отже, встановлений в справі № 910/16818/13
факт наявності у ПАТ «Родовід Банк»
права достокової вимоги до ПАТ
«Мостобуд» за кредитним договором №
28.1/03-КЛТ-10 від 26.02.2010 до ПАТ "Мостобуд"
станом на 25 листопада 2010 року у даній
справі є преюдиційним та не доводиться
знову.

Щодо посилання апелянта, що судом
першої інстанції не встановлена
календарна дата оплати нарахованих
процентів та дата, з якої ПАТ «Родовід
Банк» має підстави застосовувати
підвищену процентну ставку: 25% замість
23%, то колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 3.1.13. кредитного договору в
редакції додаткового договору № 1
сторони погодили встановити процентну
ставку за користування кредитами,
наданими згідно з додатковими
договорами до цього договору, в
розмірі: процентна ставка за
користування кредитами за кожним
окремим кредитом (траншем) + 2% річних у
разі незабезпечення позичальником
надходжень на поточний рахунок №
1475.980 в банку в розмірі та на
умовах, встановлених пунктом 3.4.10. цього
договору, яка буде діяти до моменту
забезпечення позичальником умов,
встановлених пунктом 3.4.10 цього
договору.

Згідно із п. 3.4.10 кредитного договору
встановлено, що позичальник
зобов'язаний забезпечити
середньомісячні надходження коштів на
поточний рахунок у банку в сумах, не
менших ніж 70% від загального обсягу
оборотів позичальника.

Як вбачається із розшифровки
щомісячних надходжень на поточні
рахунки ПАТ «Мостобуд» в розрізі
банків за період з травня 2010 року по
червень 2012 року, відсоток оборотів
коштів ПАТ «Мостобуд» в ПАТ «Родовід
Банк» в травні 2010 року становив 49,99%, в
липні - 0,20 %, а з серпня 2010 року по січень
2011 року - 0,00%.

Враховуючи зазначене, банк скористався
своїм правом передбаченим п. 3.1.13
кредитного договору в редакції
додаткового договору № 1, та застосував
з 01.07.2010 року процентну ставку до 25%
річних, про що повідомив відповідача
листом - вимогою № 28-11-6929/21212 від 29.09.2010
року.

Щодо сплати процентів за користування
кредитом, то як зазначалося вище,
сплата нарахованих процентів за
користування кредитами протягом дії
цього договору здійснюється
позичальником щоквартально, в період з
26-го числа звітного кварталу до
останнього робочого дня звітного
кварталу включно (п. 2.10.3 договору).

Таким чином, відповідач повинен був
оплатити проценти за користування
кредитом у строк останнього робочого
дня третього, шостого, дев'ятого та
дванадцятого місяців року.

Щодо посилання відповідача, що заявою
про уточнення позовних вимог від 11.05.2011
року, позивачем було змінено і предмет,
і підставу позову, оскільки було
виключено вимоги про переведення на
ПАТ «Родовід Банк» права вимоги на
майнові права, які предметом застави за
договором застави № 28.1/03-3-08 від 18.03.2010
року, то колегія суддів зазначає
наступне.

Предмет позову - це певна
матеріально-правова вимога позивача до
відповідача. Підстава позову - це
фактичні обставини, на яких
ґрунтується вимога позивача. Зміна
предмета позову означає зміну вимоги, з
якою позивач звернувся до відповідача.
Зміна підстав позову - це зміна
обставин, на яких ґрунтується вимога
позивача.

Так, з матеріалів справи, що позивачем
не булу змінено підстав позову,
оскільки вимоги позивача ґрунтуються
на неналежному виконанні відповідачем
умов кредитного договору № 28.1/03-КЛТ-10
від 26.02.2010 року.

Отже, заявою про уточнення позовних
вимог від 11.05.2011 року позивачем було
змінено лише предмет позову.

Посилання відповідача на те, що
невиконання ним зобов'язання за
кредитним договором виникло у зв'язку
із тим, що ПАТ «Родовід Банк» не надав
ПАТ «Мостобуд» чергового траншу за
кредитним договором, а отже у позивача 3
відсутнє право на стягнення процентів
за користування кредитом та пені є
необґрунтованими враховуючи наступне.

Відповідно до п. 2.3 кредитного договору
встановлено, що підставою для надання
кредитів за цим договором є додаткові
договори, що укладаються тільки за
взаємною згодою сторін, достатності
забезпечення надання банку документів,
необхідних для одержання кредитів
позичальником, згідно із
внутрішньобанківськими вимогами та
вимогами чинного законодавства
України та письмової заяви (клопотання)
позичальника, в якій вказується сума
кредиту, мета використання, вид
забезпечення виконання кредитних
зобов'язань, бажана процентна ставка та
строк користування кредитом.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог чи заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Так, позивачем не надано доказів
надання банку письмової заяви про
отримання кредиту.

До того ж, з матеріалів справи
вбачається, що між сторонами було
укладено лише один додатковий договір
до кредитного договору, відповідно до
якого сторони дійшли згоди про надання
кредиту у сумі 560 000 000, 00 грн., який як
зазначалося вище був виданий банком
відповідачеві.

Докази укладання інших додаткових
договорів про надання чергових траншів
сторони суду не надали.

Враховуючи зазначене колегія суддів
приходить до висновку, що твердження
відповідача про ненадання банком за
кредитним договором наступного траншу
є необґрунтованими.

Згідно з частиною 1 статті 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

У відповідності до частини 2 статті 193
Господарського кодексу України кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Аналогічні положення містяться у
статтях 525, 526 Цивільного кодексу
України.

Беручи до уваги, що відповідач кредитні
кошти не повернув, проценти за
користування кредитом не сплатив,
колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції, що
позовні вимоги в частині стягнення з
відповідача 560 000 000,00 грн. основної
заборгованості за кредитним договором,
35 191 256, 84 грн. строкової заборгованості
за нарахованими процентами, 265 318 044, 76
грн. простроченої заборгованості за
нарахованими процентами є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Відповідно до статей 546, 549 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися, зокрема, неустойкою.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 статті 230 ГК України
передбачено, що штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

У відповідності до пункту 3.4.8.
кредитного договору у разі не
своєчасного погашення заборгованості
за кредитами та/або процентами за
користування ними та/або комісіями
сплати банку пеню від суми
простроченого платежу, за кожний день
прострочення, в розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що діяла в період, за який
сплачується пеня, за умовами її
нарахування банком.

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок, колегія суддів зазначає, що
він є арифметично вірним, а тому суд
першої інстанції дійшов до
обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог в частині
стягнення з відповідача 12 875 683,06 грн.
пені за тілом кредиту та 19 035 158,96 грн.
пені за несвоєчасне погашення
заборгованості за процентами.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

За таких обставин висновки суду першої
інстанції про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, а тому рішення
Господарського суду міста Києва від
28.09.2012 року у справі № 34/534 відповідає
чинному законодавству, фактичним
обставинам та матеріалам справи і
підстав для його скасування не
вбачається.

Згідно із ст. 49 ГПК України, витрати по
сплаті судового збору за подання
апеляційної скарги покладаються на
заявника.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Мостобуд"
на рішення Господарського суду міста
Києва від 28.09.2012 року залишити без
задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 28.09.2012 року у справі № 34/534 -
без змін.

3. Матеріали справи № 34/534 повернути до
Господарського суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Головуючий суддя
М.А. Дідиченко

Судді
М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко