ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2014 року
Справа № 904/8873/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Іванов О.Г.
(доповідач),

суддів: Подобєд І.М., Величко Н.Л.

при секретарі судового засідання:
Погорєлова Ю.А.

представники сторін:

від позивача: Близнюкова С.І.,
довіреність №633 від 24.03.14, представник;

представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином,

розглянувши апеляційну скаргу
Державного підприємства "Національна
атомна енергогенеруюча компанія
"Енергоатом" в особі Відокремленого
підрозділу "Запорізька атомна
електрична станція", Запорізька обл., м.
Енергодар на ухвалу господарського
суду Дніпропетровської області від
14.11.2014 року у справі № 904/8873/14

за позовом Державного підприємства
"Національна атомна енергогенеруюча
компанія "Енергоатом" в особі
Відокремленого підрозділу "Запорізька
атомна електрична станція", Запорізька
обл., м. Енергодар

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нафтобудсервіс", м.
Дніпропетровськ

про стягнення збитків в сумі 249 886 грн.,

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду
Дніпропетровської області з позовною
заявою звернулось Державне
підприємство "Національна атомна
енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
в особі Відокремленого підрозділу
"Запорізька атомна електрична станція"
про стягнення 249 886 грн., що
складають суму збитків за договором №
498(2)07УК від 26.10.2007 р.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 14.11.2014
року (суддя Мельниченко І.Ф.)
повернуто позовну заяву Державного
підприємства "Національна атомна
енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
в особі Відокремленого підрозділу
"Запорізька атомна електрична станція"
і додані до неї документи без розгляду
та судовий збір в сумі 4 997 грн. 72 коп.

Ухвала господарського суду
Дніпропетровської області мотивована
тим, що в позовній заяві відсутні
посилання на докази, що підтверджують
факт поставки товару з порушенням умов
п. 6 спірного Договору. Не містить
остання і посилань на докази, які
свідчать про оплату товару.

Також до позовної заяви не надано
належних доказів направлення
відповідачу копії позовної заяви та
доданих до неї документів.

Не погодившись з даною ухвалою
господарського суду Дніпропетровської
області Державне підприємство
"Національна атомна енергогенеруюча
компанія "Енергоатом" в особі
Відокремленого підрозділу "Запорізька
атомна електрична станція" звернулось
до Дніпропетровського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права, просить скасувати ухвалу та
направити справу на розгляд по суті до
господарського суду Дніпропетровської
області.

При цьому скаржник в апеляційній
скарзі посилається на те, що судом
першої інстанції було зроблено хибний
висновок про те, що опис вкладення у
цінний лист, яким відповідачу було
направлено копію позовної заяви з
доданими до неї копіями документів, не
є належним та достатнім доказом такого
направленням згідно частини 1 ст.56 ГПК
України.

Копія позовної заяви від 05.11.2014 року
вих.. № 2823/25032 з додатками була
направлена відповідачу поштовим
відправленням реєстрованим з
оголошеною цінністю і з повідомленням
про вручення, з оформленням ВП ЗАЕС
опису вкладення в поштове
відправлення.

Також, скаржником в апеляційній скарзі
зазначено, що в якості доказів на
підтвердження позовних вимог
позивачем було надано копію постанови
Жовтневого районного суду м. Запоріжжя
від 04.02.2013 року по справі №1/331/107/13.
Оригінали первинних документів які
підтверджують позовні вимоги
знаходяться в матеріалах справи
№1/331/107/13.

Відзив на апеляційну скаргу подано не
було.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
11.12.2014 року прийнято апеляційну скаргу
до розгляду та призначено на 22.12.2014
року.

22.12.2014 року Дніпропетровським
апеляційним господарським судом
оголошено вступну та резолютивну
частини постанови по справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України в
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази
приймаються судом, якщо заявник
обґрунтував неможливість їх подання
суду першої інстанції з причин, що не
залежали від нього.

Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень.

Дослідивши матеріали справи,
апеляційний господарський суд
встановив наступні обставини.

14.11.2014 року господарським судом
Дніпропетровської області було
винесено ухвалу про повернення
позовної заяви Державного
підприємства "Національна атомна
енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
Відокремленого підрозділу "Запорізька
атомна електрична станція".

Повертаючи позовну заяву,
господарський суд першої інстанції
виходив з того, що по-перше, у позовній
заяві відсутні посилання на докази, що
підтверджують факт поставки товару з
порушенням умов Договору і відсутні
посилання на докази, які свідчать про
оплату товару; по-друге відсутні
належні докази направлення
відповідачу копії позовної заяви з
додатками.

Колегія суддів не може погодитись з
таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 ГПК
України позивач, прокурор чи його
заступник зобов'язані при поданні
позову надіслати сторонам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Пунктом 1 «Правил надання послуг
поштового зв'язку», затверджених
постановою КМУ від 05.03.2009 №270 визначено,
що розрахунковий документ - це
документ встановленої відповідно до
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» форми та змісту -
касовий чек, розрахункова квитанція, що
підтверджує надання послуг поштового
зв'язку.

Відповідно до пункту 2.1 Інформаційного
листа Вищого господарського суду
України від 13.04.2009 №01-08/2080 «Про
постанову Кабінету Міністрів України
від 05.03.2009 №270 «Про затвердження Правил
надання послуг поштового зв'язку» -
розрахунковий документ встановленої
форми, що підтверджує надання послуг
поштового зв'язку - касовий чек, поштова
квитанція, тощо, може вважатися
належним доказом надсилання іншій
стороні/сторонам у справі копії
позовної заяви, апеляційної або
касаційної скарги та іншого.

Внутрішні поштові відправлення з
оголошеною цінністю з описом вкладення
подаються для пересилання відкритими
для перевірки їх вкладення. У разі
приймання внутрішніх поштових
відправлень з оголошеною цінністю з
описом вкладення бланк опису
заповнюється відправником у двох
примірниках. Працівник поштового
зв'язку повинен перевірити
відповідність вкладення опису,
розписатися на обох його примірниках і
проставити відбиток календарного
штемпеля. Один примірник опису
вкладається до поштового відправлення,
другий видається відправникові (п.п. 59,
61 «Правил надання послуг поштового
зв'язку», затверджених постановою КМУ
від 05.03.2009 № 270).

Як вбачається з матеріалів
справи, до позовної заяви позивачем
були долучені докази направлення копії
позовної заяви відповідачу, а саме:
оригінали опису вкладення в
реєстрований лист з оголошеною
цінністю і з повідомленням про
вручення та оригінал реєстру
відправленої кореспонденції (а.с.24-25).

На вказаному описі міститься
відтиск штампу поштового відділення
від 06.11.2014 року та підпис працівника
зв`язку, який перевірив вкладення.

Згідно зі ст. 32 ГПК України опис
вкладення в цінний лист із відтиском
штампу поштового відділення від 06.11.2014
р. є належним доказом направлення
відповідачу копії позовної заяви з
додатками. У випадку сумніву його
вірогідності, чи дійшовши висновку про
недостатність таких доказів, суд міг
витребувати додаткові докази, але не
мав законних підстав для повернення
позовної заяви без розгляду.

Таким чином, висновки суду про
відсутність доказів направлення
позовної заяви є необґрунтованими.

Крім того, вони спростовуються
наданим позивачем до апеляційної
скарги повідомленням про вручення
поштового відправлення від 06.11.2014 року
відповідачу за адресою, зазначеній у
позовній заяві (а.с.63).

Згідно з п. 3 ст. 63 ГПК України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо у позовній
заяві не вказано обставин, на яких
ґрунтується позовна вимога, доказів, що
підтверджують викладені в заяві
обставини, обґрунтований розрахунок
стягуваної чи оспорюваної суми.

В оскаржуваній ухвалі місцевим
господарським судом було зроблено
висновок про те, що в позовній заяві
відсутні докази на підтвердження
викладених в ній обставин, а саме
відсутні посилання на докази, що
підтверджують факт поставки товару з
порушенням умов п. 6 спірного Договору.
Не містить остання і посилань на
докази, які свідчать про оплату товару.

Колегія суддів не погоджується з
вказаним висновком суду з огляду на
наступне.

Пунктом 3.1 договору №498(2)07УК від
26.10.2007р. передбачено, що розрахунок за
продукцію, поставлену відповідно до п.
1.1 здійснюється шляхом перерахування
коштів на поточний рахунок
постачальника протягом 30-ти
календарних днів з моменту постачання
продукції.

Згідно з п 6.1 договору №498(2)07УК від
26.10.2007р. приймання продукції за якістю і
кількістю здійснюється Покупцем
відповідно до вимог діючих в Україні
«Інструкції про порядок приймання
продукції по кількості» - №П-6,
затвердженого постановою
Держарбітража при Раді Міністрів СРСР
від 15.06.65р. і «Інструкції про порядок
приймання продукції за якістю» - №П-7,
затвердженої ухвалою Держарбітража
при Раді Міністрів СРСР від 25.04.66р. з
подальшими змінами та доповненнями.

В якості доказів, що підтверджують
викладені в заяві обставини, а саме
доказів поставки запасних частин до
насосного обладнання, в позовній заяві
йдеться посилання на видаткову
накладну № РН-Д-071107-001 від 07.11.2007 року.

Копія вищезазначеної накладної
долучена до позовної заяви (а.с. 32).

Крім того, в якості додаткового доказу
на підтвердження вищевказаних
обставин Позивачем було надано копію
постанови Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 04.02.2013р. по справі
№1/331/107/13.

Вказаним судовим актом встановлено, що
поставлена ТОВ «Нафтобудсервіс»,
керівником якого є зазначена фізична
особа, певна кількість запасних частин
до насосного обладнання, у тому числі -
секції Н18.63.40.06-02 в кількості 2-х штук,
поставлені за договором №498(2)07УК від
26.10.2007р. вартістю 249 886,00 грн., фактично не
відповідають умовам укладених
договорів поставок, у зв'язку з чим вони
не можуть бути використані на
відповідному насосному обладнанні
енергоблоків ВП «Запорізька АЕС». При
цьому вказані ТМЦ «были оприходованы и
оплачены в полном объеме, путем
перечисления 2 945151 грн. на расчетный
счет №01000, открытый ООО
«Нефтестройсервис» в ДОД «Райффайзен
Банк Аваль».

Оригінали первинних документів, які
підтверджують вищезазначені
обставини, знаходяться в матеріалах
судової справи №1/331/107/13.

Відповідно до п. 4 ст. 65 ГПК України, з
метою забезпечення правильного і
своєчасного вирішення господарського
спору суддя вчиняє в необхідних
випадках такі дії по підготовці справи
до розгляду: зобов'язує сторони, інші
підприємства, установи, організації,
державні та інші органи, їх посадових
осіб виконати певні дії (звірити
розрахунки, провести огляд доказів у
місці їх знаходження тощо); витребує
від них документи, відомості, висновки,
необхідні для вирішення спору, чи
знайомиться з такими матеріалами
безпосередньо в місці їх знаходження.

Таким чином, колегія суддів прийшла до
висновку, що позивачем при подання
позовної заяви до господарського суду
Дніпропетровської області було
надіслано її копію з доданими
документами на адресу відповідача,
відтак у місцевого господарського
суду були відсутні підстави,
передбачені п. 6 ст. 63 ГПК України, для її
повернення.

За приписами ч. ч. 1 і 2 ст. 104
Господарського процесуального кодексу
України, невідповідність висновків,
викладених у рішенні місцевого
господарського суду, обставинам
справи, порушення або неправильне
застосування норм процесуального
права, якщо це порушення призвело до
прийняття неправильного рішення, є
підставою для скасування або зміни
рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 63 ГПК України
перелік підстав для повернення
позовної заяви без розгляду є
вичерпним і не підлягає розширеному
тлумаченню, тому колегія суддів вважає,
що повертаючи матеріали позовної заяви
місцевий господарський суд вийшов за
межі підстав, передбачених ст. 63 ГПК
України, що у відповідності до ст. 106 ГПК
України є підставою для скасування
ухвали господарського суду першої
інстанції та передачі справи на
розгляд місцевого господарського суду.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст. ст. 101,103-106 ГПК України,
суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства "Національна атомна
енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
в особі Відокремленого підрозділу
"Запорізька атомна електрична станція",
Запорізька обл., м. Енергодар -
задовольнити.

Ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 14.11.2014
року у справі № 904/8873/14 -
скасувати.

Справу № 904/8873/14 за позовом Державного
підприємства "Національна атомна
енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
в особі Відокремленого підрозділу
"Запорізька атомна електрична станція"
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нафтобудсервіс" про
стягнення збитків передати на розгляд
господарського суду Дніпропетровської
області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого господарського суду
України.

Повний текст постанови складений
26.12.2014 року.

Головуючий суддя
О.Г. Іванов

Суддя
Н.Л. Величко

Суддя
І.М. Подобєд