номер провадження справи 10/122/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2014
Справа № 908/4869/14

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТД Ирбис", м. Харків

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Краснолиманське", м.
Красноармійськ, м. Родинське

про стягнення 45 056 грн. 99 коп.

Суддя: Алейникова Т.Г.

Представники сторін:

від позивача - Янович М.Ю., на підставі
довіреності б/н від 07.10.2013 р.;

від відповідача - не з'явився;

У судовому засіданні було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглядається позовна заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТД Ирбис", м. Харків
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Краснолиманське", м.
Красноармійськ, м. Родинське про
стягнення заборгованості в розмірі 45 056
грн. 99 коп., за договором поставки № 01/04-1
від 01.04.2014 р., яка складається з суми
основного боргу в розмірі 40 902, 44 грн.,
суми пені в розмірі 2358, 18 грн., суми
інфляційного збільшення
заборгованості в розмірі 1513, 39 грн.,
суми річних у розмірі 282, 98 грн.

Відповідно до Положення про
автоматизовану систему документообігу
суду, затвердженого рішенням Ради
суддів України № 30 від 26.11.2010р.,
протоколом автоматичного розподілу
справи між суддями від 13.11.2014 р., справу
908/4869/14 передано на розгляд судді
Алейниковій Т.Г.

Ухвалою господарського суду від 14.11.2014
р. порушено провадження у справі №
908/4869/14. Справі присвоєно номер
провадження № 10/122/14, її розгляд
призначено на 15.12.2014 р.

Представники сторін у судове засідання
15.12.2014 р. не з'явились. Позивач направив
на адресу суду клопотання про
відкладення розгляду справи. Суд
клопотання прийняв та задовольнив. Про
час та місце проведення судового
засідання сторони були повідомлені
належним чином.

У відповідності до ст. 22 ГПК України,
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Статтею 77 ГПК України встановлено, що
нез'явлення в судове засідання
представників сторін, інших учасників
судового процесу, є підставою для
відкладення розгляду справи в межах
строків, встановлених ст. 69 ГПК України.

У зв'язку із неявкою в судове засідання
представників сторін, ненадання
відзиву на позовну заяву та для
отримання всіх необхідних документів
по справі, судом було відкладено
розгляд справи на 24.12.2014 р. о 11 год. 00 хв.

Представник позивача у судовому
засіданні 24.12.2014 р. підтримав позовні
вимоги викладені в позові та просив суд
задовольнити їх повністю.

Представник відповідача до суду 24.12.2014
р. вдруге не з'явився, на адресу суду
24.12.2014 р. ніяких клопотань та відзиву не
надав. Про час та місце проведення
судового засідання був повідомлений
належним чином.

Статтею 64 ГПК України передбачено, що
ухвала про порушення провадження у
справі надсилається учасникам спору за
повідомленою ними господарському суду
поштовою адресою. У разі ненадання
сторонами інформації щодо їх поштової
адреси, ухвала про відкриття
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином. Таким чином,
відповідач є повідомленим належним
чином, про час і місце розгляду справи
судом.

Згідно п. 3.6 Роз'яснення президії Вищого
арбітражного суду України від 18.09.1997 р.
№ 02-5/289 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України" з
наступними змінами та доповненнями,
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце її розгляду судом, якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві. У випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Неявка відповідача не перешкоджала
вирішенню спору, у судовому засіданні
24.12.2014 р., розгляд справи був закінчений,
судом оголошено лише вступну та
резолютивну частини рішення.

Справа розглянута в порядку ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України за наявними в ній матеріалами
та без застосування засобів технічної
фіксації судового процесу.

Вивчивши матеріали справи та
проаналізувавши докази надані
позивачем, суд

ВСТАНОВИВ:

Між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ
ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТД ИРБИС» та
ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ
ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ»
було укладено договір поставки № 01/04-1
від 01.04.2014 р., відповідно до якого
позивач зобов'язується поставити і
передати у власність (повне
господарське відання) покупцю
визначений цим Договором товар, а
покупець зобов'язується приймати цей
товар та своєчасно здійснювати його
оплату.

Позивач, у відповідності до умов
Договору, здійснив поставку товару
відповідачу на суму 46842, 06 грн. за
видатковими накладними:

- № С-060358 від 23.07.2014 на суму 27 007,50 грн.;

- № С-060361 від 23.07.2014 на суму 2947, 30 грн.;

- № С-061355 від 25.07.2014 на суму 9655,64 грн.;

- № С-061360 від 25.07.2014 на суму 4329,86 грн.;

- № С-061366 від 25.07.2014 на суму 1473, 65 грн.;

- № С-061374 від 25.07.2014 на суму 1428,11 грн.

Відповідач отримав товар в повному
обсязі та комплектності, що
підтверджується відмітками
відповідача у видаткових накладних та
довіреності на отримання ТМЦ.

Згідно з п.6.1 Договору сплатити за товар
Відповідач повинен був на протязі 18
(вісімнадцять) календарних днів з
моменту отримання товару.

Проте відповідач не виконав свого
зобов'язання з оплати за поставлений
товар в повному обсязі.

Відповідачем було сплачено грошову
суму в розмірі 5 939, 62 грн. за поставку
товару за видатковою накладною № С-060358
від 23.07.2014.

Таким чином, на момент подання позову
до суду заборгованість відповідача
перед позивачем становить 40 902, 44 грн. за
поставку товару.

Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і одностороння відмова
від виконання зобов'язань не
допускається.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Ст. 229 Господарського кодексу України
передбачено, що учасник господарських
відносин у разі порушення ним
грошового зобов'язання зобов'язаний
відшкодувати збитки, завдані
невиконанням зобов'язання, а також
сплатити штрафі санкції відповідно до
вимог, встановлених цим кодексом та
іншими законами.

Згідно ч.4 ст. 231 Господарського кодексу
України у разі якщо розмір штрафних
санкцій законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі
передбаченому договором.

У пункті п. 10.2 Договору зазначається
про те, що у разі, якщо покупець не
здійснює оплату вартості отриманого
товару відповідно до п. 6.1. Договору (18
календарних днів), то він зобов'язаний,
на вимогу продавця, сплатити
останньому пеню за прострочення сплати
вартості товару у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожний день
прострочення.

Таким чином, відповідач зобов'язаний
сплатити позивачу за Договором суму
пені у розмірі 2358, 18 грн. за
прострочення сплати вартості
отриманого товару.

Крім того, відповідно до п. 2 ст. 625 ГК
України Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

В силу вищевказаної статті відповідач
повинен сплатити позивачу суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми.

Сума інфляційного збільшення
заборгованості складає 1513, 39 грн.

Отже, на момент подання позову до суду,
заборгованість відповідача перед
позивачем за договором поставки № 01/04-1
від 01.04.2014 р. складає 45056, 99 грн., яка
складається з 40 902, 44 грн. - основного
боргу, 2358, 18 - пені, інфляційного
збільшення боргу в розмірі 1513, 39 грн., 3%
річних в розмірі 282, 98 грн.

Враховуючи вищевикладене, вивчивши
матеріали справи та проаналізувавши
надані докази, суд вважає за необхідне
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 11 Цивільного
кодексу України договори та інші
правочини відносяться до підстав
виникнення цивільних прав та
обов'язків.

Статею 173 Господарського кодексу
України встановлено: "Господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (викопати
роботу, передані майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій. а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку".

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 193 ГК України:
"Суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором. "

Згідно п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно ч. 1 ст. 527 Цивільного кодексу
України, Боржник зобов'язаний виконати
свій обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1,3 ст. 549 Цивільного
кодексу України, Неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Невиконанням своїх грошових
зобов'язань відповідач порушив
вищевказані вимоги законодавства й
умови діючого Договору.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Відповідно до статті 216 Господарського
кодексу України за невиконання або
неналежне виконання господарських
зобов'язань чи порушення правил
здійснення господарської діяльності
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного
кодексу України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитор) певну
дію (передати майно, виконати роботу,
надати послугу, сплатити гроші тощо)
або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 611 Цивільного
кодексу України в разі порушення
зобов'язання однією зі сторін договору
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом. Відповідно до
частини 1 статті 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Ст. 218 Господарського кодексу України
встановлено, що підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
закріплено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

У порушення зазначених норм закону та
умов договору поставки № 01/04-1 від 01.04.2014
р., відповідач зобов'язання за вказаним
Договором належним чином не виконав, а
саме не сплатив необхідні кошти для
погашення заборгованості.

Наведені докази і доводи свідчать про
те, що відповідач Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Краснолиманське" в односторонньому
порядку протиправно відмовився від
виконання взятих на себе зобов'язань за
умовами договору поставки № 01/04-1 від
01.04.2014 р. і не бажає добровільно
сплачувати борг.

Таким чином, заборгованість
відповідача перед позивачем становить
45056, 99 грн., яка складається з 40 902, 44 грн. -
основного боргу, 2358, 18 - пені,
інфляційного збільшення боргу в
розмірі 1513, 39 грн., 3% річних в розмірі 282,
98 грн.

Факт порушення відповідачем умов
договору поставки № 01/04-1 від 01.04.2014 р., а
також факт заборгованості за даним
договором, підтверджується
матеріалами справи.

Відповідач в судове засідання двічі не
з'являвся, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином. На адресу суду від відповідача
ніяких заяв та клопотань не надходило.
Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справа може бути розглянута за
наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини, викладені у справі
позивачем були підтверджені належними
доказами.

Згідно з ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Враховуючи вищевикладене,
проаналізувавши надані докази, суд
задовольняє позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "ТД Ирбис",
м. Харків до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Краснолиманське", м.
Красноармійськ, м. Родинське про
стягнення заборгованості в розмірі 45 056
грн. 99 коп., за договором поставки № 01/04-1
від 01.04.2014 р., яка складається з суми
основного боргу в розмірі 40 902, 44 грн.,
суми пені в розмірі 2358, 18 грн., суми
інфляційного збільшення
заборгованості в розмірі 1513, 39 грн.,
суми річних у розмірі 282, 98 грн.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» - судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подасться до суду; ставка судового
збору за подання до господарського
суду позовної заяви майнового
характеру встановлюється 2 % від ціни
позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір покладається повністю на
відповідача, внаслідок неправильних
дій якого виник спір у суді.

Керуючись ст. 22, 44, 49, 75, 82, 84, ГПК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТД Ирбис", м. Харків
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Краснолиманське", м.
Красноармійськ, м. Родинське
задовольнити.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ
ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ»
(85310, Донецька обл., м. Красноармійськ,
місто Родинське, ДП "ВУГІЛЬНА КОМПАНІЯ
"КРАСНОЛИМАНСЬКА", ) на
користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ
ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТД ИРБИС» (61001, м.
Харків, пров. Микитинський, 24, ) - суму основного боргу в
розмірі 40 902 (сорок тисяч дев'ятсот дві)
грн. 44 коп., суму пені в розмірі 2358 (дві
тисячі триста п'ятдесят вісім) грн. 18
коп., суму інфляційного збільшення
заборгованості в розмірі 1513 (одна
тисяча п'ятсот тринадцять) грн. 39 коп.,
суму річних у розмірі 282 (двісті
вісімдесят дві) грн. 98 коп. та витрати на
оплату судового збору в розмірі - 1827
(одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.
00 коп. - судового збору

Видати наказ.

Суддя
Т.Г. Алейникова

Рішення підписане 25.12.2014 р.