ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"25" грудня 2014 р.Справа № 916/4449/14

За позовом Товариство з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"НАСІННЯ";

до відповідача Фермерське
господарство "САДИ ГРАДЕНИЦІ"

про стягнення 149816,48грн.

Суддя Гуляк Г.І.

Представники:

Від позивача: Добровольський Є.Д. - за
дорученням;

Від відповідача: Горовий А.О. - за
дорученням;

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Товариство з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "НАСІННЯ", звернувся до
господарського суду Одеської області з
позовною заявою до відповідача
Фермерського господарства "САДИ
ГРАДЕНИЦІ" про стягнення
заборгованості у розмірі 149 816,48
гривень, а саме: основного боргу у
розмірі 128475,48 гривень, пені у розмірі
1847,93 гривень, штрафу у розмірі 19 271,32
гривень, та 3%річних у розмірі 221,75
гривень.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 7 листопада 2014 року
порушено провадження у справі №916/4449/14.

8 грудня 2014 року від позивача надійшла
заява про збільшення розміру позовних
вимог на 3 069,33 гривень, у зв'язку зі
збільшенням строку прострочки з 04.11.2014
року по 02.12.2014 року, де сума основного
боргу залишена в сумі 128 475,48 гривень,
пені в сумі 4611,03 гривень, 19271,32 гривень
штрафу та 527,98 гривень 3% річних в сумі
527,98 гривень.

08.12.2014 року представник відповідача
надав клопотання, в якому просить суд
зменшити розмір штрафних санкцій до
мінімального розміру.

Представник позивача 18.12.2014 року надав
заяву про збільшення розміру позовних
вимог на суму 7001,55 гривень, в якій
просить суд стягнути з відповідача
основний борг в сумі 128 475,48 гривень,
пеню в сумі 5892,27 гривень, 19 271,32 гривень
штрафу, 5 583,03 гривень інфляційних та
665,26 гривень 3% річних, всього 159 887,36
гривень.

Представник позивача у судове
засідання з'явився та просить суд
стягнути з відповідача заявлені суми з
урахуванням двох заяв про збільшення
розміру позовних вимог

Представник відповідача у судове
засідання з'явився, проти суми
основного боргу не заперечує, але
просить суд зменшити штрафні санкції
до мінімального розміру у зв'язку з
форс-мажорними обставинами.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, суд встановив.

18 березня 2014 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "НАСІННЯ" (Продавець) та Фермерським
господарством „САДИ ГРАДЕНИЦІ"
(Покупець) було укладено договір
№2-1803/пр665х, згідно умов якого,
Продавець зобов'язався в строки
визначені договором, передати у
власність Покупця (поставити) Товар, а
Покупець зобов'язався прийняти Товар
та оплатити його вартість.

Відповідно до п. 2.1. договору,
розгорнутий асортимент та кількість
товару, що поставляється, визначається
у додатках до цього договору та згідно
п.4.1. договору термін поставки товару
визначається у додатках до цього
договору, але термін може бути
продовжено на строк отримання
узгодження умов та режиму перевезення
небезпечного вантажу з ДАІ, у цьому
випадку покупець не має права
нараховувати будь-які штрафні санкції
продавцю.

Позивач належним чином виконав взяті
зобов'язання та здійснив поставку на
адресу відповідача товар - 290 літрів та
333,75 кілограм засобів захисту рослин на
загальну суму 140 883,36 гривень, що
підтверджується: видатковою
накладною №Н-ВХ-2103-039 від 21.03.2014
року та довіреністю 12 ААД №597520 від
18.03.2014 р.; видатковою накладною
№Н-ВХ-1004-005 від 10.04.2014 р.
та довіреністю 12 ААД №597523 від 07.04.2014 р.;
видатковою накладною
№Н-ВХ-1004-006 від 10.04.2014 р.
та довіреністю 12 ААД №597524 від 08.04.2014 р.;
видатковою накладною
№Н-ВХ-1104-008 від 11.04.2014 р. та
довіреністю 12 ААД №597523 від 07.04.2014 р.;
видатковою накладною
№Н-ВХ-1804-020 від 18.04.2014р. та
довіреністю 12 ААД №597526 від 17.04.2014 р.

Згідно п. 6.1 договору покупець -
відповідач зобов'язався сплатити
загальну вартість товару в кілька
етапів: згідно Додатку №1 від 18.03.2014 р.
до Договору: - 20 % від загальної вартості
в строк до 19.03.2014 р., та 80 % від загальної
вартості в строк до 01.10.2014 р.;

Згідно Додатку №2 від 08.04.2014 р. до
Договору - 100 % від загальної вартості в
строк до 09.04.2014 р., відповідно Додатку
№3 від 17.04.2014 р. до Договору - 20 % від
загальної вартості в строк до 17.04.2014 р.,
та 80 % від загальної вартості в строк
до 01.10.2014 р.

Відповідач у свою чергу зобов'язання за
договором виконав частково лише на
суму 24 700,00 гривень. Що підтверджується
банківськими виписками від 19.03.2014 р. на
суму 6 500 гривень, від 07.04.2014 р. на суму 15
000 гривень та від 17.04.2014 р. на суму 3 200
гривень.

13.10.2014 року сторони за договором уклали
Додаткові угоди до Договору, за умовами
яких було змінено ціну неоплаченого
товару та строки його оплати. Так,
згідно Додаткової угоди №1 від 13.10.2014 р.
до Договору: 21 121,20 гривень сплачується
покупцем за отриманий товар до 19.03.2014 р.,
а сума 378, 80 гривень сплачується
покупцем за отриманий товар до 07.04.2014 р.,
2 833,42 гривень сплачується покупцем за
отриманий товар до 14.10.2014 р.; 108 573,47
гривень сплачується покупцем за
отриманий товар до 14.10.2014 р..

Крім того Додатковою угодою №2 від
13.10.2014 р. до Договору передбачено, що 3120
гривень сплачується покупцем за
отриманий товар до 14.10.2014 р.; згідно
Додаткової угоди №3 від 13.10.2014 р. до
Договору: 3 200 гривень сплачується
покупцем за отриманий товар до 17.04.2014 р.;
1 484,50 гривень сплачується покупцем за
отриманий товар до 14.10.2014 р. та 12 464, 09
грн. сплачується покупцем за отриманий
товар до 14.10.2014 р.

Але всупереч умовам Договору,
положенням закону (ст. 526 ЦК України) не
виконав свої договірні зобов'язання з
оплати поставленого товару у повному
обсязі в зазначені терміни та основний
борг в сумі 128 475,48 гривень відповідачем
не сплачений.

Враховуючи невиконання відповідачем
взятого на себе за договором обов'язку
щодо оплати заборгованості за
отриманий товар, позивач звернувся до
суду з даною позовною заявою, та заявою
про уточнення позовних вимог, згідно
яких просить суд стягнути з
відповідача заборгованість у розмірі
159 887,36 гривень, а саме: основний борг у
розмірі 128 475,48 гривень, пеню у розмірі
5892,27 гривень, штраф у розмірі 19 271,32
гривень, 3% річних у розмірі 665,26 гривень,
та індекс інфляції у розмірі 5583,03
гривень.

Відповідач письмових заперечень на
позов не надав, із сумую основного
боргу погодився, але звернувся до суду
із клопотанням про зменшення розміру
штрафних санкцій до мінімального
рівня, про цьому посилається на те, що в
наслідок несприятливих погодних умов
було пошкоджено значну частину врожаю
персика та сливи, крім того залишок
сільськогосподарської продукції було
реалізовано ТОВ „Фінансова компанія
„Топ Фінанси" на підставі ухвали
Приморського районного суду міста
Одеси від 03.09.2014 року, а кошти від
реалізації продукції були зараховані
на рахунок вказаної компанії.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, суд
дійшов наступних висновків.

В частині 1 статті 901 Цивільного кодексу
України зазначається, що за договором
про надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 903 Цивільного кодексу
України, якщо договором передбачено
надання послуг за плату, замовник
зобов'язаний оплатити надану йому
послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.692 Цивільного
кодексу України, Покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
передбачено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст.11 цього Кодексу, а саме:
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки, зокрема, з договорів
та інших правочинів.

Правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Він може
вчинятися усно або в письмовій формі.
Сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше не встановлено
законом. Правочин, для якого законом не
встановлена обов'язкова письмова
форма, вважається вчиненим, якщо
поведінка сторін засвідчує їхню волю
до настання відповідних правових
наслідків (ст.ст.202, 205 Цивільного
кодексу України).

Ст. 193 Господарського кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Одностороння відмова від виконання
зобов`язань не допускається, крім
випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7
ст.193).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін),
що визначено в ч.1 ст.530 Цивільного
кодексу України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським Кодексом
України.

Так, судом встановлено наявність
поставки позивачем відповідачу товару
на загальну суму 140 883,36 гривень та
існування заборгованості Фермерського
господарства „САДИ ГРАДЕНИЦІ" по
оплаті отриманого товару в сумі 128 475,48
гривень, у зв'язку з чим позовна вимога
позивача щодо стягнення з відповідача
вартості поставленого неоплаченого
товару в сумі 128475,48 гривень є
обґрунтованою, відповідачем визнаною
та підлягає судом задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено позовні
вимоги про стягнення з Фермерського
господарства „САДИ ГРАДЕНИЦІ" пені в
розмірі 5 892,27 гривень, та штрафу за
ухилення від оплати вартості товару у
розмірі 15% від вартості товару у
розмірі 19 271, 32 гривень обрахованого із
суми заборгованості у розмірі 128 475,48
гривень по 15 грудня 2014 року.

Статтею 549 Цивільного кодексу України
передбачено, що неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день прострочки.

Предметом неустойки може бути грошова
сума, рухоме і нерухоме майно. Розмір
неустойки, встановлений законом, може
бути збільшений у договорі (п.п. 1, 3 ст. 551
Цивільного кодексу України).

Пунктом 1 ст. 547 Цивільного кодексу
України передбачено, що правочин щодо
забезпечення зобов'язання вчиняється у
письмовій формі.

В силу ст.216, ч.1 ст.218 Господарського
кодексу України підставою
господарсько-правової
відповідальності у вигляді
застосування господарських санкцій є
вчинене учасником господарських
відносин правопорушення у сфері
господарювання. Одним з видів
господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217
цього кодексу є штрафні санкції, до
яких віднесені, у т.ч. пеня (ч.1 ст.230 ГК
України).

Наданий позивачем розрахунок пені, на
думку суду, здійснений належним чином,
тому судом підлягає задоволенню пеня у
розмірі 5 892.27 гривень.

Оскільки судом встановлено наявність
порушення відповідачем строків
виконання зобов'язань за договором
щодо проведення своєчасної оплати, а п.
11.3. договору передбачено, в разі
ухилення від оплати вартості товару
понад 15(п'ятнадцять) календарних днів
Покупець, крім пені, сплачує Продавцеві
штраф в розмірі 15% (п'ятнадцяти
відсотків) від загальної вартості
товару, то суд задовольняє позовні
вимоги про стягнення з відповідача
штрафу у сумі 19 271,32 гривень .

Крім того, позивачем заявлено позовні
вимоги щодо стягнення з відповідача
3%річних у розмірі 665,26 гривень та
індексу інфляції у розмірі 5583,03
гривень.

Згідно ст.625 Цивільного кодексу України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Враховуючи приписи законодавства,
перевіривши правильність наданого
позивачем розрахунку, та встановлення
судом заборгованості Фермерського
господарства „САДИ ГРАДЕНИЦІ", наданий
позивачем розрахунок 3%річних та
індексу інфляції, на думку суду,
здійснений належним чином, а тому
заявлені позивачем позовні вимоги щодо
стягнення з відповідача 3%річних у
розмірі 665,26 гривень та індексу
інфляції у розмірі 5583,03 гривень
підлягають судом задоволенню в повній
мірі.

Стосовно клопотання відповідача щодо
зменшення суми штрафних санкцій, суд
вважає за необхідне звернути увагу
відповідача на те, що надані ним докази
підтверджують лише частково
форс-мажорні обставини, а саме стосовно
плодів дерев слив та персиків, інших
доказів щодо обставин які виникли
перешкодою для виконання грошового
зобов'язання відповідачем не надано.

Суд не приймає як доказ списання
коштів, на які відповідач посилається у
своєму клопотанні - ТОВ „Фінансова
компанія „Топ Фінанси", оскільки до
матеріалі справи надано лише ухвалу
про забезпечення позову Приморського
районного суду від 03.09.2014 року, але
доказів її виконання до суду не надано.

Крім того згідно спеціального витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців у
розділі „Види діяльності" зазначено -
01.11 Вирощування зернових культур (крім
рису), бобових культур і насіння
олійних культур, 01.13 Вирощування овочів
і баштанних культур, коренеплодів і
бульбоплодів, 01.24 Вирощування
зерняткових і кісточкових фруктів, 01.25
Вирощування ягід, горіхів, інших
плодових дерев і чагарників, 10.39 Інші
види перероблення та консервування
фруктів і овочів, 46.21 Оптова торгівля
зерном, необробленим тютюном, насінням
і кормами для тварин, 46.31 Оптова
торгівля фруктами й овочами, 47.21
Роздрібна торгівля фруктами й овочами
в спеціалізованих магазинах.

Також слід зазначити, що позивачем
надавалась можливість щодо
добровільної сплати заборгованості
відповідачем на підставі додатків до
договору, в яких були перенесені строки
сплати заборгованості, але відповідач
не скористався правом та порушив умови
основного договору та додатків до
нього, не сплативши кошти. Аналізуючи
вищевикладене суд не приймає до уваги
клопотання відповідача та у
задоволенні його відмовляє.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК
України).

Враховуючи вищезазначені обставини
справи, та перевіривши правильність
наданого позивачем розрахунку сум
заявлених до стягнення, уточнені
позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"НАСІННЯ" до відповідача Фермерського
господарства „САДИ ГРАДЕНИЦІ" про
стягнення 159 887,36 гривень, а саме:
основний борг у розмірі 128 475,48 гривень,
пеню у розмірі 5892,27 гривень, штраф у
розмірі 19 271,32 гривень, 3% річних у
розмірі 665,26 гривень, та індекс
інфляції у розмірі 5583,03 гривень, є
обґрунтованими, підтверджені наявними
у справі матеріалами та підлягають
задоволенню.

Згідно статей 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України слід
стягнути з відповідача на користь
позивача витрати по сплаті судового
збору на суму 3197,75 гривень.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фермерського господарства
"САДИ ГРАДЕНИЦІ" (67640, Одеська область,
Біляївський район, село Градениці
вул..Леніна 75, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"НАСІННЯ" (03141, місто Київ, вулиця
Клінічна, будинок 25, )
основний борг у розмірі 128 475 (сто
двадцять вісім тисяч чотириста
сімдесят п'ять) гривень 48 копійок, пеню
у розмірі 5 892 (п'ять тисяч вісімсот
дев'яносто дві) гривни 27 копійок, штраф
у розмірі 19 271 (дев'ятнадцять тисяч
двісті сімдесят одна) гривна 32 копійки,
3%річних у розмірі 665 (шістсот шістдесят
п'ять) гривень 26 копійок, індекс
інфляції у розмірі 5 583 (п'ять тисяч
п'ятсот вісімдесят три) гривни 3
копійки, витрати по сплаті судового
збору на суму 3197 ( три тисячі сто
дев'яносто сім ) гривень 75 копійок.

Рішення господарського суду Одеської
області набирає чинності у порядку ст.85
ГПК України.

Наказ видати у порядку ст.116 ГПК
України.

Повний текст рішення виготовлено 26
грудня 2014 року.

Суддя
Г.І. Гуляк

Повне рішення складено 26 грудня 2014 р.