номер провадження справи 19/122/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2014
Справа № 908/3839/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпропетровськ,
вул. Набережна Перемоги, 50; 49094, м.
Дніпропетровськ,
вул. Набережна Перемоги, 30, поверх 7, ДПО)

до Державного підприємства «Донецька
вугільна енергетична компанія» (83001,
м. Донецьк, вул. Артема, 63)

про стягнення 1100810,64 грн.

Суддя Давиденко І.В.

Представники:

Від позивача: Якушев С.О. - представник
за довіреністю № 2390-К-О від 15.07.14.

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Запорізької
області 06.10.14. звернулось Публічне
акціонерне товариство Комерційний
банк «ПРИВАТБАНК» з позовною заявою до
Державного підприємства «Донецька
вугільна енергетична компанія» та
фізичної особи ОСОБА_2 про солідарне
стягнення 1944629,57 грн. заборгованості за
Кредитним договором № К 75-04 від 28.04.04., з
яких: 285036,39 грн. - заборгованості за
кредитом, 758134,78 грн. - заборгованості за
відсотками, 901458,40 грн. - пені.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач в порушення умов Договору
та чинного законодавства України не
виконав свої зобов'язання перед
позивачем по сплаті заборгованості за
кредитом, відсотками та пенею,
внаслідок чого у Державного
підприємства «Донецька вугільна
енергетична компанія» виникла
заборгованість перед Публічним
акціонерним товариством Комерційний
банк «ПРИВАТБАНК».

Ухвалою Господарського суду
Запорізької області від 09.10.14. у справі
№ 908/3839/14 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62
Господарського процесуального кодексу
України в прийнятті позовної заяви
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» в
частині солідарного стягнення з
фізичної особи ОСОБА_2 1944629,57 грн.
заборгованості відмовлено.

Ухвалою Господарського суду
Запорізької області від 09.10.14. порушено
провадження у справі № 908/3839/14, справі
присвоєно номер провадження 19/122/14,
судове засідання призначено на 13.11.14. о
10-40.

Представник відповідача в судове
засідання 13.11.14. не з'явився, письмового
відзиву на позов не надав, але від нього
через канцелярію господарського суду
10.11.14. надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи та
надіслання позивачем на адресу
відповідача копії позовної заяви з
доданими до неї документами.

Ухвалою Господарського суду
Запорізької області від 13.11.14. розгляд
справи № 908/3839/14 на підставі
ст. 77 Господарського процесуального
кодексу України відкладено на 04.12.14. о
10-00.

Від позивача через канцелярію
господарського суду 26.11.14. надійшла
заява про зменшення розміру позовних
вимог, відповідно до якої позивач
просить суд стягнути на свою користь
заборгованість у розмірі 1100810,64 грн., з
яких: 285036,39 грн. - заборгованості за
кредитом, 758134,78 грн. - заборгованості за
відсотками за користування кредитом,
57639,47 грн. - пені.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що позивач вправі до
прийняття рішення по справі збільшити
розмір позовних вимог за умови
дотримання встановленого порядку
досудового врегулювання спору у
випадках, передбачених статтею 5 цього
Кодексу, в цій частині, відмовитись від
позову або зменшити розмір позовних
вимог.

На підставі вищевикладеного, суд
приймає до розгляду заяву позивача про
зменшення розміру позовних вимог.

Судом розглядаються зменшені позовні
вимоги.

Від позивача через канцелярію
господарського суду 26.11.14. надійшли
письмові пояснення у справі,
відповідно до яких позивач надає суду
письмові пояснення щодо розрахунку
суми боргу та витребувані ухвалою суду
документи.

Представник відповідача в судове
засідання 04.12.14. повторно не з'явився,
письмового відзиву на позов не надав,
про поважні причини неявки суд не
повідомив.

Відповідно до пунктів 3.9.1 та 3.9.2
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» № 18
від 26.12.11. зазначено, що в разі якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом. У
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Ухвали суду від 09.10.14. та 13.11.14. були
надіслані відповідачу на адресу, яка
зазначена в позовній заяві та виписці з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців № б/н
від 01.12.14.

Таким чином, відповідач вважається
належним чином повідомленим про час і
місце розгляду справи, і його неявка не
перешкоджає вирішенню даного спору.

За результатами дослідження доказів,
наявних в матеріалах справи, суд у
нарадчій кімнаті, у відповідності до
ст.ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
ухвалив рішення у справі № 908/3839/14.

Розглянувши подані матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Приписами ст. 6 Цивільного кодексу
України встановлено, що сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 2. ст. 345 Господарського
кодексу України встановлено, що
кредитні відносини здійснюються на
підставі кредитного договору, що
укладається між кредитором і
позичальником у письмовій формі. У
кредитному договорі передбачаються
мета, сума і строк кредиту, умови і
порядок його видачі та погашення, види
забезпечення зобов'язань позичальника,
відсоткові ставки, порядок плати за
кредит, обов'язки, права і
відповідальність сторін щодо видачі та
погашення кредиту.

28.04.04. між Закритим акціонерним
товариством Комерційний банк
"Приватбанк" (правонаступником якого
виступає Публічне акціонерне
товариство Комерційний банк
«ПРИВАТБАНК») (далі - Банк) та Державним
підприємством «Донецьквуголь»
(правонаступником якого виступає
Державне підприємство «Донецька
вугільна енергетична компанія»
відповідно до наказу Міністерства
палива та енергетики України № 492 від
18.08.04. "Про створення Державного
підприємства "Донецька вугільна
енергетична компанія") (далі -
Позичальник) було укладено Кредитний
договір № К 75-04 (далі - Кредитний
договір).

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору
визначено, що Банк при наявності
вільних грошових коштів зобов'язується
надати Позичальнику кредит у вигляді
відновлювальної кредитної лінії з
загальним лімітом: 1700000,00 (один мільйон
сімсот тисяч гривень 00 копійок) гривень
не пізніше 5 днів з моменту, вказаному в
третьому абзаці п. 2.1.2 цього Договору в
обмін на зобов'язання Позичальника на
повернення кредиту, сплату відсотків,
винагороди, в обумовлені цим Договором
строки. Якість послуг повинна
відповідати законодавству України,
нормативним актам НБУ, які регулюють
кредитні відносини.

Згідно з п. 1.2 Кредитного договору
передбачено, що кредит надається на
наступні цілі: для перерахування на
поточний рахунок Шахтоуправління
"Южнодонбаське № 3" ДП "Донецькуголь", в
Угледарському відділені Приватбанку №
1577 для подальшого погашення
кредиторської заборгованості за
поставлені товарно-матеріальні
цінності, виконані роботи та надані
послуги.

Банк зобов'язаний надавати кредит
шляхом зарахування кредитних коштів на
основі розрахункових документів
Позичальника в межах суми, зазначеній
п. 1.1 цього Договору, а також за умовою
виконання Позичальником зобов'язань,
передбачених п. 2.2.12. цього
Договору.

У відповідності до п. 1.3 Кредитного
договору визначено, що строки
повернення кредиту відповідно до
Графіку погашення кредиту (Додаток № 1
цього Договору), але не пізніше 27.04.05.

Зазначені строки можуть бути змінені
відповідно до п.п. 2.3.2., 2.4.1. цього
Договору.

Відповідно до Додатку № 1 від 30.08.04. до
Кредитного договору визначено, що
погашення кредиту здійснюється в сумі
та в строки відповідно до Графіка
погашення кредиту.

Як вказує позивач, на виконання умов
договору Публічне акціонерне
товариство Комерційний банк
«ПРИВАТБАНК» здійснювало
обслуговування карткового рахунку
відповідача, надавши позичальнику
грошові кошти в розмірі 1700000,00 грн.

Однак, як зазначає позивач,
відповідачем в порушення умов
Кредитного договору та вимог чинного
законодавства України з березня 2005
року не виконувалось зобов'язання за
Договором по погашенню кредиту та
процентів у терміни, визначені
зазначеним Кредитним договором.
Державним підприємством «Донецька
вугільна енергетична компанія» на
адресу Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПРИВАТБАНК» було надіслано лист № 72-296
від 23.10.06., відповідно до якого
відповідач зазначає, що станом на 01.10.06.
заборгованість відповідача перед
банком складає 290000,00 грн., в зв'язку зі
складним фінансовим становищем
підприємства, та звернувся з проханням
до позивача про зменшення вартості
відсоткової ставки за користування
кредитними ресурсами до 17% річних за
Кредитним договором.

31.10.06. позивачем надано відповідь на
зазначений вище лист, відповідно до
якого Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» погодив
можливість зменшення відсоткової
ставки заборгованості, але з
погодженням графіку погашення
заборгованості.

16.11.06. між сторонами було змінено графік
погашення кредиторської
заборгованості.

Позивач вказує на те, що після
підписання графіку погашення
заборгованості відповідачем не було
здійснено жодної оплати за Кредитним
договором.

02.12.13. Публічним акціонерним
товариством Комерційний банк
«ПРИВАТБАНК» було надіслано на адресу
відповідача лист № DO.0.0.0.0/14-2872,
відповідно до якого позивач зазначає,
що станом на 13.05.13. у відповідача існує
заборгованість в розмірі 2283052,01 грн., з
яких: 285036,39 грн. - прострочене тіло
кредиту, 892412,21 грн. - прострочені
проценти, 1105603,41 грн. - пені та
звертається з з пропозицією
переглянути структуру кредиту в
частині списання пені та прострочених
процентів за умови внесення на рахунок
банку в якості погашення
заборгованості грошових коштів в
розмірі 371000,00 грн., залишена сума
заборгованості буде списана банком в
повному об'ємі.

В матеріалах справи відсутні докази
відповіді Державного підприємства
«Донецька вугільна енергетична
компанія» на вказаний вище лист, а
також докази погашення заборгованості.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем було здійснено часткове
погашення тіла кредиту на загальну
суму 1414963,61 грн., що підтверджується
виписками по рахунках та платіжними
дорученнями: № 05853 від 09.07.04. в розмірі
30000,00 грн., 22.07.04. в розмірі 50000,00 грн., № 1038
від 28.07.04. в розмірі 36927,00 грн., 03.08.04. в
розмірі 167000,00 грн., № 2016 від 30.12.04. в
розмірі 25993,36 грн., № 106 від 03.02.05. в
розмірі 233947,64 грн., № 133 від 14.02.05. в
розмірі 285000,00 грн., 22.03.05. в розмірі 294000,00
грн., 29.04.05. в розмірі 7095,61 грн., № 312 від
16.08.05. в розмірі 200000,00 грн., № 870 від 24.11.05.
в розмірі 80000,00 грн., 04.05.07. в розмірі 5000,00
грн. належним чином завірені копії яких
містяться в матеріалах справи.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивач вказує на те, що відповідачем
не сплачено суму заборгованості за
простроченим кредитом, чим порушено
умови Кредитного договору № К 75-04 від
28.04.04. та вимоги чинного законодавства
України, в зв'язку з чим заборгованість
відповідача перед позивачем станом на
день звернення позивача до суду з даним
позовом склала 285036,39 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського
кодексу України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України, до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов`язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до вимог закону, умов
договору. Одностороння відмова від
виконання зобов`язання не допускається
крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
закріплено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу
України передбачено, що за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення про позику,
якщо інше не встановлено цим
параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного
кодексу України, якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилась, та сплати
процентів.

У відповідності до п. 1.3 Кредитного
договору визначено, що строки
повернення кредиту відповідно до
Графіку погашення кредиту (Додаток № 1
цього Договору), але не пізніше 27.04.05.

Зазначені строки можуть бути змінені
відповідно до п.п. 2.3.2., 2.4.1. цього
Договору.

Як вбачається з матеріалів справи,
30.08.04. та 16.11.06. між сторонами були
внесені зміни до графіку погашення
кредиторської заборгованості.

Судом встановлено, що позивачем на
виконання умов Кредитного договору
було здійснено обслуговування
карткового рахунку відповідача,
надавши позичальнику грошові кошти в
розмірі 1700000,00 грн.

Відповідач взяті на себе зобов'язання
належним чином не виконував, платіж в
розмірі та строки, визначені п. 1.3
Кредитного договору, не здійснював, про
що свідчить додані позивачем до
матеріалів справи виписки по рахунках
за період з

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем було здійснено часткове
погашення тіла кредиту на загальну
суму 1414963,61 грн., що підтверджується
виписками по рахунках та платіжними
дорученнями: № 05853 від 09.07.04. в розмірі
30000,00 грн., 22.07.04. в розмірі 50000,00 грн., № 1038
від 28.07.04. в розмірі 36927,00 грн., 03.08.04. в
розмірі 167000,00 грн., № 2016 від 30.12.04. в
розмірі 25993,36 грн., № 106 від 03.02.05. в
розмірі 233947,64 грн., № 133 від 14.02.05. в
розмірі 285000,00 грн., 22.03.05. в розмірі 294000,00
грн., 29.04.05. в розмірі 7095,61 грн., № 312 від
16.08.05. в розмірі 200000,00 грн., № 870 від 24.11.05.
в розмірі 80000,00 грн., 04.05.07. в розмірі 5000,00
грн. належним чином завірені копії яких
містяться в матеріалах справи.

Відповідно до п. 6.1 Кредитного договору,
цей Договір в частині п. 4.4 вступає в
силу з моменту підписання цього
Договору, в інших частинах - з моменту
надання Позичальником розрахункових
документів на використання кредиту в
межах вказаних в них сум, та діє в об'ємі
перелічених коштів до повного
виконання зобов'язань сторонами за цим
Договором.

Відповідно до ч. 4 ст. 631 Цивільного
кодексу України визначено, що
закінчення строку договору не звільняє
сторони від відповідальності за його
порушення, яке мало місце під час дії
договору.

Таким чином, з наведеного вбачається,
що Кредитний договір діє до повного
виконання зобов'язань сторонами за цим
Договором.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Статтею 1046 Цивільного кодексу України
передбачено, що за договором позики
одна сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
Позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 1049 Цивільного
кодексу України, позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику у строк та в порядку, що
встановлені договором. Позика
вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахуванням грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок.

Статтею 610 Цивільного кодексу України
встановлено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Судом встановлено, що відповідач, в
порушення умов Кредитного договору, не
сплатив суму простроченого кредиту, в
зв'язку з чим заборгованість
відповідача перед позивачем за
Кредитним договором № К 75-04 від 28.04.04.
становить 285036,39 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Доказів повної оплати заборгованості,
про яку заявлено в позовній заяві,
відповідачем до матеріалів справи не
надано.

Також, позивач просить суд стягнути з
відповідача на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПРИВАТБАНК» 57639,47 грн. - пені.

Зі змісту п. 5.1 Кредитного договору
випливає, що при порушенні
Позичальником якого-небудь із
зобов'язань по сплаті процентів за
користування кредитом, вказаних в п.п.
2.2.2, 4.1, 4.2, 4.3 цього Договору, строків
повернення кредиту, вказаних п.п. 1.3, 2.2.3,
2.3.2 цього Договору, винагороди,
передбаченої п.п. 2.2.5, 4.4, 4.5, 4.6, 4.7 цього
Договору, Позичальник сплачує Банку за
кожен випадок порушення пеню в розмірі
0,2% від суми простроченого платежу за
кожен день прострочки платежу.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного
кодексу України, неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу
України, якщо предметом неустойки є
грошова сума, її розмір встановлюється
договором або актом цивільного
законодавства.

Відповідно до п. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України, боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу
України встановлено що, учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу
України, підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Враховуючи вищевикладене, з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню сума пені в розмірі
57639,47 грн. (за обґрунтованим розрахунком
позивача).

Крім того, позивач просить суд на
підставі п.п. 4.1, 4.2 Кредитного договору
стягнути з відповідача на свою користь
758134,78 грн. - заборгованості за
відсотками за користування кредитом.

Відповідно до п. 4.1 Кредитного договору
визначено, що за користування кредитом
в період з дати списання коштів з
позичкового рахунку до дати погашення
кредиту відповідно до п.п. 1.3, 2.2.3, 2.4.1
цього Договору, Позичальник сплачує
відсотки в розмірі 18% річних.

Пунктом 4.2 Кредитного договору
визначено, що згідно зі ст. 212
Цивільного кодексу України, при
порушені Позичальником будь-якого із
зобов'язань по погашенню кредиту,
Позичальник сплачує Банку проценти за
користування кредитом в розмірі 36%
річних від суми залишку непогашеної
заборгованості.

Відповідно до виписок по рахунках
вбачається, що відповідачем погашено
відсотки за користування кредитом на
загальну суму 314527,16 грн., належним чином
завірені копії яких містяться в
матеріалах справи.

Таким чином, на підставі
вищевикладеного, з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню
758134,78 грн. - заборгованості за
відсотками за користування кредитом
(за обґрунтованим розрахунком
позивача).

За таких обставин, враховуючи
вищевикладене, суд дійшов висновку, що
позов Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПРИВАТБАНК» є обґрунтованим та таким,
що підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПРИВАТБАНК» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного
підприємства «Донецька вугільна
енергетична компанія» (83001, м. Донецьк,
вул. Артема, 63, ) на
користь Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПРИВАТБАНК» (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50; 49094, м. Дніпропетровськ,
вул. Набережна Перемоги,
30, поверх 7, ДПО, ) 285036
(двісті вісімдесят п'ять тисяч тридцять
шість) грн. 39 коп. - заборгованості за
кредитом, 758134 (сімсот п'ятдесят вісім
тисяч сто тридцять чотири) грн. 78 коп. -
заборгованості за відсотками за
користування кредитом, 57639 (п'ятдесят
сім тисяч шістсот тридцять дев'ять) грн.
47 коп. - пені, 22016 (двадцять дві тисячі
шістнадцять) грн. 21 коп. - судового
збору.

3. Після вступу рішення в законну
силу видати наказ.

4. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 09.12.14.

Суддя
І.В.
Давиденко