ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року Справа № 5015/3554/12

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Ткаченко Н.Г. - головуючого, Катеринчук
Л.Й., Куровського С.В. (доповідача),за
участю представників:

ПрАТ "Індар" - Святиної В.А. (дов. від
21.05.2014),

ТОВ "Торговий дім "Індар" - Назарова К.Є.
(дов. від 01.12.2014),

ТОВ "Індар" - Мотрука М.В. (дов. від 26.08.2014),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

касаційні скаргиПриватного
акціонерного товариства "По
виробництву інсулінів "Індар",
ліквідатора Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім "Індар"
арбітражного керуючого Гонти О.А.на
постанову та рішенняЛьвівського
апеляційного господарського суду від
17.11.2014 господарського суду Львівської
області від 17.06.2014у справі№5015/3554/12
господарського суду Львівської
областіза позовомТовариства з
обмеженою відповідальністю
"Індар"до1.Товариства з обмеженою
відповідальністю "Пластфарма",
2.Приватного акціонерного товариства
"По виробництву інсулінів "Індар",третя
особа:Товариство з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Індар",простягнення 5 410 750,00 грн.,

встановив:

Рішення господарського суду
Львівської області від 17.06.2014 (колегія
суддів у складі: Матвіїв Р.І. -
головуючий, Мазовіта А.Б., Петрашко М.М.)
задоволено позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю "Індар" до
відповідачів - Товариства з обмеженою
відповідальністю "Пластфарма" та
Приватного акціонерного товариства "По
виробництву інсулінів "Індар", за
участю третьої особи - Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "Індар", про стягнення 5 410 750,00 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Пластфарма" на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Індар" 10000,00 грн. та
643,80 грн. в рахунок відшкодування
сплаченого судового збору.

Стягнуто з Приватного акціонерного
товариства "По виробництву інсулінів
"Індар" на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Індар"
5400750,00 грн. та 63736,20 грн. в рахунок
відшкодування судового збору.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 17.11.2014 (колегія
суддів у складі: Давид Л.Л. - головуючий,
Данко Л.С., Юрченко Я.О.) рішення
господарського суду Львівської
області від 17.06.2014 залишено без змін.

Не погоджуючись в вищевказаними
судовими рішеннями до Вищого
господарського суду України з
касаційними скаргами звернулися:

- Приватне акціонерне товариство (ПрАТ)
"По виробництву інсулінів "Індар", яке,
враховуючи доповнення до касаційної
скарги та надані в судовому засіданні
уточнення, просить скасувати рішення
господарського суду Львівської
області від 17.06.2014 та постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 17.11.2014,
передати справу на новий розгляд до
суду першої інстанції. В обґрунтування
посилається на порушення та
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
а саме ст. 516 ЦК України, ст.ст. 43, 65, 79 ГПК
України;

- ліквідатор Товариства з обмеженою
відповідальністю (ТОВ) "Торговий дім
"Індар" арбітражний керуючий Гонта О.А.,
який, посилаючись на рішення норм
процесуального права, а саме ст. 79 ГПК
України, просить скасувати рішення
господарського суду Львівської
області від 17.06.2014 та постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 17.11.2014,
передати справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Подана ліквідатором ТОВ "Торговий дім
"Індар" арбітражним керуючим Гонтою О.А.
заява про відкликання касаційної
скарги колегією суддів залишається без
задоволення, оскільки надійшла після
прийняття касаційної скарги до
провадження, що суперечить вимогам п. 7
ст. 111-3 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників
сторін, перевіривши згідно зі ст. 111-5, ч.
1 ст. 111-7 ГПК України наявні матеріали
справи на предмет правильності
юридичної оцінки обставин справи та
повноти їх встановлення в судових
рішеннях, а також правильності
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, суд касаційної
інстанції вважає, що касаційні скарги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, 20.07.2011 ТОВ "Торговий дім
"Індар" (Продавець) та ПрАТ "По
виробництву інсулінів "Індар"
(Покупець) уклали договір
купівлі-продажу№2007-1, згідно з п.1.1.
якого Продавець зобов"язується
передати у власність Покупця
субстанцію інсуліну людини (товар), а
Покупець зобов"язується прийняти та
оплатити його на умовах даного
Договору. Кількість та ціна вказуються
в Специфікації, яка є невід"ємною
частиною даного Договору (п.1.2).

Пунктом 2.1. Договору встановлено, що
передача товару здійснюється від
Продавця до Покупця після підписання
сторонами даного договору та у
відповідності з документами щодо
купівлі-продажу.

Розділом 3 Договору визначено, що ціна
товару в специфікації вказується в
гривнях. Покупець здійснює оплату
протягом 20 робочих днів після
отримання товару шляхом перерахування
грошових коштів на розрахунковий
рахунок Продавця.

Даний Договір набирає чинності з
моменту його підписання і діє до
моменту виконання сторонами своїх
зобов"язань (п.7.1).

Згідно з специфікацією №1 до Договору
№ 2007-1 визначено загальну суму товару
на 20 466 750 грн.

Додатком №1 до Договору № 2007-1 від 21.07.2011
сторони внесли зміни до специфікації
№1 та визначили загальну суму товару в
розмірі 7 929 750 грн.

16.02.2012 між ТОВ "Торговий дім "Індар"
(первісний кредитор) та ТОВ "Індар"
(новий кредитор) укладено договір
відступлення права вимоги, в п. 1.1 якого
зазначено, що в порядку та на умовах,
встановлених даним Договором,
первісний кредитор відступає, а новий
кредитор набуває право вимоги за
забов"язанням між первісним кредитором
та ПрАТ "По виробництву інсулінів
"Індар", яке виникло за Договором №2007-1
від 20.07.2011 в сумі 5 410 750,00 грн.

Згідно п.1.2. Договору від 16.02.2012 -
відступлене право вимоги складає собою
право Первісного кредитора на
погашення Боржником заборгованості за
Договором в сумі 5 410 750,00 грн., а також
право пред"являти до Боржника вимоги
про стягнення пені за прострочення
виконання зобов"язання завдані
порушенням зобов"язання за Договором.

Відповідно до п.1.3. Договору за
відступлення права вимоги Новий
кредитор зобов'язується сплатити
Кредиторові кошти в сумі 5 410 750,00 грн. в
3-х місячний строк з моменту
добровільної сплати Боржником коштів
на користь Нового кредитора за даними
Договорами в сумі 5 410 750,00 грн., або ж їх
стягнення в примусовому порядку,
відповідно до вимог чинного
законодавства України.

Згідно з п.п. 2.1.1 п. 2.1 Договору
Первісний кредитор зобов'язується у 2-х
денний строк з моменту підписання
даного Договору передати Новому
кредитору оригінали документів, що
підтверджують право вимоги до Боржника
з оформленням акту прийому-передачі.

На виконання умов вищенаведеного
Договору, сторонами складено акт
приймання-передачі документів до
Договору про відступлення права вимоги
від 16.02.2012, згідно якого Первісний
кредитор з однієї сторони та Новий
кредитор посвідчують факт передачі
кредитором новому кредиторові:
оригіналу Договору №2007-1 від 20.07.2011,
видаткову накладну №ТД-0000265 від 29.07.2011
та довіреність №228289 від 29.07.2011. Даний
акт підписаний та скріплений печатками
сторін.

В подальшому, з метою забезпечення
виконання ПрАТ "По виробництву
інсулінів "Індар" зобов'язань за
договором купівлі-продажу ТОВ "Індар"
та ТзОВ "Пластфарма" уклали договір
поруки від 17.02.2012, згідно умов якого
Поручитель в обсязі 10 000 грн.
поручається перед новим кредитором за
виконання ПрАТ "По виробництву
інсулінів "Індар" зобов'язань за
договором №2007-1 від 21.07.2011 в сумі 5 410750
грн. та договором про відступлення
права вимоги від 16.02.2012, а саме:
погашення заборгованості в сумі 5 410 750
грн.

Невиконання ПрАТ "По виробництву
інсулінів "Індар" зобов'язання зі
сплати суми у розмірі 5 410 750,00 грн. на
користь позивача, як нового кредитора
за договором про відступлення права
вимоги, стало підставою для звернення
позивача із даним позовом до суду.

Місцевий господарський суд, з яким
погодився апеляційний господарський,
задовольнивши позов у повному обсязі
виходив з того, що правомірність
укладення договору відступлення права
вимоги та його дійсність підтверджена
рішенням господарського суду м. Києва
від 20.11.2013 по справі № 910/1943/13, яке
залишене без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 25.02.2014 та
постановою Вищого господарського суду
України від 14.04.2014. Доказів оплати за
постановлений товар за договором
купівлі-продажу від 29.07.2011 № 2007-1 в
матеріалах справи відсутні.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України вважає висновок судів
попередніх інстанцій про задоволення
позовних вимог передчасним, та таким,
що був зроблений без врахування усіх
фактичних обставин справи.

Відповідно до статей 512, 514 ЦК України,
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги);
до нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні на
обсягах і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

За приписами ст. 514 ЦК України до нового
кредитора переходять права первісного
кредитора у зобов'язанні в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
цих прав, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Первісний кредитор у зобов'язанні
повинен передати новому кредиторові
документи, які засвідчують права, що
передаються, та інформацію, яка є
важливою для їх здійснення. Боржник має
право не виконувати свого обов'язку
новому кредиторові до надання
боржникові доказів переходу до нового
кредитора прав у зобов'язанні (ст. 517 ЦК
України).

Таким чином, уступка права вимоги - це
передача кредитором належного йому на
підставі зобов'язання права (вимоги)
іншій особі, і є похідною від основного
зобов'язання, вимогу за яким відступає
кредитор, та може забезпечувати лише
дійсну вимогу.

Однак, суди попередніх інстанцій не
з'ясували належне виконання сторонами
договорів купівлі-продажу та
відступлення права вимоги, умов
договору купівлі-продажу від 29.07.2011 №
2007-1 щодо обсягу поставленого товару.
Вказані докази та мотиви їх оцінки
мають суттєве значення у даній справі,
оскільки цей факт породжує обов'язок у
відповідача здійснити оплату після
отримання товару відповідності до
умов договору. При цьому, судами не було
перевірено, якими доказами
підтверджується виконання сторонами
умови договору купівлі-продажу, не
з'ясовано та не перевірено розрахунки
позивача, та не наведено підстави для
їх стягнення.

При цьому, поза увагою судів
залишилися клопотання ТОВ "Торговий
дім "Індар" про витребування первинних
бухгалтерських документів позивача
щодо наявності боргу ТОВ в сумі 14234002,00
грн., що підтверджує право позивача
стягнути зазначену суму боргу та
встановлення обставин щодо
недопущення заміни кредитора у
зобов'язаннях за договором
купівлі-продажу. Хоча положення ст. 9
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
встановлюють вимоги щодо
підтвердження факту здійснення
господарських операцій відповідними
документами первинного обліку та
встановлюють вимоги до таких
документів. Такими доказами можуть
бути, зокрема, накладні, платіжні
доручення, меморіальні ордери,
розписки, чеки тощо.

Тобто, попередні судові інстанції з
урахуванням встановленого не
дослідили, яке право вимоги первісного
кредитора до боржника існувало до
укладення договору про відступлення
права вимоги з новим кредитором, та
право якої вимоги було передано новому
кредитору за спірним договором, і чи
взагалі існувало таке право на момент
його укладення.

При цьому, залишилися не дослідженими
доводи відповідача про не відображення
у документах фінансової та
бухгалтерської звітності позивача
зобов'язань за договором відступлення
права вимоги у 2012 році з посиланням на
рішення господарського суду м. Києва
від 13.05.2013 у справі № 5011-9/11746-2012, листи
Головного управління статистики у м.
Києві та ДПІ у Дарницькому районі м.
Києва.

Крім того, судами не перевірено
дотримання порядку заміни кредитора у
зобов'язанні, який встановлено ст. 516 ЦК
України, за ч. 1 якої заміна кредитора у
зобов'язанні здійснюється без згоди
боржника, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Вирішуючи спір, суди не дослідили
виконання первісним кредитором вимог
п.п. 2.1.2 п. 2.1 договору про відступлення
права вимоги від 16.02.2012 щодо обов'язку
первісного кредитора про письмове
повідомлення боржника про
відступлення права вимоги на користь
нового кредитора.

Залишилися також поза увагою судів
попередніх інстанцій, що в матеріалах
справи наявні копії документів, які
зазначають про існування іншого
договору відступлення права вимоги
щодо низки договорів купівлі-продажу,
укладених між тими ж сторонами, зокрема
і договору купівлі-продажу від 29.07.2011 №
2007-1.

Не в повній мірі відповідає дійсним
обставинам справи висновок суду про те,
що в матеріалах справи наявні докази,
що підтверджують дійсність договору
відступлення права вимоги від 16.02.2012,
оскільки не враховано те, що в межах
провадження у справі про банкрутство
ТОВ "Торговий дім "Індар" розглядається
заява ПрАТ "По виробництву інсулінів
"Індар" про визнання недійсним
вказаного договору, у зв'язку з чим були
заявлені клопотання про зупинення
провадження у справі, в задоволенні
яких судами було відмовлено, а вказані
обставини як певні джерела
доказування не досліджені.

Отже, як місцевий, так і апеляційний
господарські суди припустились
неправильного застосування приписів ч.
1 ст. 4-7 ГПК України щодо прийняття
судового рішення суддею за
результатами обговорення усіх
обставин справи та ч. 1 ст. 43 цього
Кодексу стосовно всебічного, повного і
об'єктивного розгляду в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, що відповідно до ч. 1 ст. 111-10
ГПК України є підставою для скасування
судового рішення у справі.

В силу норм ст. 111-7 ГПК України,
касаційна інстанція не має права сама
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові місцевого чи
апеляційного господарського суду чи
відхилені ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково
перевіряти докази.

При новому розгляді справи суду
необхідно врахувати вищенаведене,
всебічно і повно з'ясувати дійсні права
та обов'язки сторін, вжити всі
передбачені законом заходи для
всебічного, повного і об'єктивного
встановлення обставин справи,
перевірити доводи, на яких ґрунтуються
вимоги та заперечення сторін, дати їм
належну юридичну оцінку, і в залежності
від встановлених обставин вирішити
спір у відповідності з нормами чинного
законодавства, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин, з
ухваленням законного й обґрунтованого
судового рішення.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11112 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги Приватного
акціонерного товариства "По
виробництву інсулінів "Індар" та
ліквідатора Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім "Індар"
арбітражного керуючого Гонти О.А.
задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 17.11.2014 та
рішення господарського суду
Львівської області від 17.06.2014 по справі
№5015/3554/12 скасувати.

Справу № 5015/3554/12 направити на новий
розгляд до господарського суду
Львівської області.

Головуючий
Ткаченко Н.Г.

Судді
Катеринчук Л.Й.

Куровський С.В.