ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2014 р. Справа № 909/856/14
Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Скапровської
І.М.

при секретарі судового засідання
Андріїв Л.Я.

За участю:

прокурора Аверкової Н.О.,

представника позивача - Петрюк І.І.,

представників відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: Долинського міжрайонного
прокурора, вул. Котляревського, 2, м.
Долина, 77500 в інтересах держави
Державного агентства лісових ресурсів
України, вул. Хрещатик, 5, м. Київ, 01001,
Івано-Франківського обласного
управління лісового та мисливського
господарства в особі: Державного
підприємства "Болехівське лісове
господарство", вул. Є.Коновальця, 101, м.
Болехів, Івано-Франківської області,
77200,

до відповідача: приватного підприємця
ОСОБА_3, АДРЕСА_1, 77662, код ЄДРЮО та ФОП
НОМЕР_1

про стягнення 140374,35 грн. -
заборгованості за отриману
лісопродукцію.

встановив, що Долинський міжрайонний
прокурор в інтересах держави
Державного агентства лісових ресурсів
України Івано-Франківського обласного
управління лісового та мисливського
господарства в особі Державного
підприємства "Болехівське лісове
господарство" звернувся до
господарського суду з позовом до
приватного підприємця ОСОБА_3 про
стягнення 140374,35 грн. - заборгованості за
отриману лісопродукцію.

Прокурор та представник позивача
заявлений позов підтримали. В
обґрунтування позову зазначили, що
відповідач всупереч умовам договору №
10-81 купівлі - продажу необробленої
деревини від 17.09.2012р, приписам ЦК
України, ГК України, не виконав в
повному обсязі взяті на себе
зобов'язання по оплаті отриманої
лісопродукції. В підтвердження факту
отримання позивачем товару на суму 743
177,05 грн. надали товарно -транспортні та
податкові накладні.

Відповідач, щодо позову заперечив,
вказавши, що ним оплачено отриману ним
продукцію. Крім цього зазначив, що
угодою №1 від 29.12.12. ВКФ "СТП"
переуступило ПП ОСОБА_3 заборгованість
ДП "Болехівського ЛГ перед ВКФ "СТП" в
сумі 351 455, 94 грн.

Враховуючи, що відповідач заперечував
факт отримання лісопродукції по певних
накладних, суд призначав почеркознавчу
експертизу. Однак, в зв'язку з тим, що
послуги експерта були не оплачені,
експертиза не проводилась, матеріали
справи було повернено до
Господарського суду.

Розглянувши матеріали справи, суд
вважає, що позов слід задоволити
частково, судові витрати стягнути
відповідно до ст. 49 ГПК України.

При цьому суд врахував наступне:

17.09.2012р. між Державним підприємства
"Болехівське лісове господарство"
(надалі - продавець) та приватним
підприємством ОСОБА_3 ( надалі -
покупець) укладено договір № 10-81
купівлі - продажу необробленої
деревини. Згідно умов якого продавець
передає у власність на умовах
франко-склад Продавця (франко-нижній,
франко- верхній) франко - верхній,
(надалі - товар), / лоти № № 15; 26; 27; 29; 86; 87;
88; 89; 90; 91; 92; 93; 95; 123; 124./, а Покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього ціну відповідно до
умов, що визначені в цьому Договорі, п.1.1
Договору.

З матеріалів справи, зокрема, як з
товарно-транспортних так і податкових
накладних вбачається, що позивач
поставив відповідачу товар на суму 743
177,05 грн. Відповідач в свою чергу
сплатив 642 684, 39 грн.

Позивач направляв неодноразово
відповідачу претензії про оплату
поставленого товару.

Однак, дані претензії були залишені
відповідачем без розгляду.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між
сторонами на підставі Договору виникли
зобов'язальні відносини.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ст.509 ЦК України
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст.11 ЦК України, зокрема з
договорів. Зобов'язанням є право
відношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послуги, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Аналогічні положення
містяться в ст.ст.179, 193 ГК України.

Приписами ч.1 п.1 ст.530 ЦК України
встановлено, що, якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який
час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Згідно ст. ст. 610, 612 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Враховуючи викладене та те, що
документами наявними в матеріалах
справи, підтверджено, що позивач
поставив продукції на суму 743 177,05 грн., а
відповідачем в свою чергу не
спростовано факту часткового
невиконання зобов'язання по оплаті за
поставлену лісопродукцію в сумі 642 684, 39
грн., вимога позивача є обґрунтованою в
частині стягнення 100492,66 грн. та
підлягає задоволенню.

Вимога про стягнення 39881,69 грн. не
підтверджена наявними в матеріалах
справи доказами, а тому в цій частині
слід відмовити.

Заперечення відповідача, щодо позову з
тих підстав, що угодою №1 від 29.12.12. ВКФ
"СТП" переуступило ПП ОСОБА_3
заборгованість ДП "Болехівського ЛГ"
перед ВКФ"СТП" в сумі 351 455, 94 грн., не
можуть бути прийняті судом, оскільки у
суду відсутні підстави для зарахування
зустрічних однорідних вимог.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Судові витрати у відповідності до ст. 49
ГПК України, від сплати якого позивач у
встановленому порядку звільнений, слід
стягнути з відповідача пропорційно
задоволеним вимогам в доход бюджету
України.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст. 49, ст. 82 -85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити частково.

Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_3, АДРЕСА_1, 77662, код ЄДРЮО та ФОП
НОМЕР_1 на користь Державного
підприємства "Болехівське лісове
господарство", вул. Є. Коновальця, 101, м.
Болехів, Івано-Франківської області,
77200, - 100492,66 грн. -
заборгованості за отриману
лісопродукцію.

Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_3, АДРЕСА_1, 77662, код ЄДРЮО та ФОП
НОМЕР_1 - в дохід Державного бюджету -
судовий збір в розмірі 2009,85 грн.

Судовий збір зарахувати в доход
Державного бюджету України за
наступними платіжними реквізитами:
рахунок 3002 - Судовий збір
(Державна судова адміністрація
України, 050) за кодом класифікації
доходів бюджету 22030001, отримувач - УДКСУ
у м. Івано-Франківську
Івано-Франківської області, код ЄДРПОУ
отримувача - 37952250, банк - ГУДКСУ в
Івано-Франківській області, МФО банку -
836014.

Стягнути з Державного підприємства
"Болехівське лісове господарство", вул.
Є. Коновальця, 101, м. Болехів,
Івано-Франківської області, 77200, - 797, 63 грн.

Судовий збір зарахувати в доход
Державного бюджету України за
наступними платіжними реквізитами:
рахунок 3002 - Судовий збір
(Державна судова адміністрація
України, 050) за кодом класифікації
доходів бюджету 22030001, отримувач - УДКСУ
у м. Івано-Франківську
Івано-Франківської області, код ЄДРПОУ
отримувача - 37952250, банк - ГУДКСУ в
Івано-Франківській області, МФО банку -
836014.

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 30.12.14

Суддя
Скапровська І.М.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Микитин Р. Р. 30.12.14