ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2014 р.
Справа № 5023/1871/12

Колегія суддів у складі: головуючого
судді Бородіної Л.І., судді Лакізи В.В.,
судді Шевель О.В.

при секретарі Катренко І.С.

за участю представників сторін:

апелянт - арбітражний керуючий
Мусієнко А.В. - свідоцтво від 05.03.2013р.
НОМЕР_1;

від кредитора Лозівської ОДПІ
Головного управління Міндоходів у
Харківській області - Згурський В.М. - за
довіреністю від23.10.2014р. №5266/10/20-27-25;

ліквідатор боржника - арбітражний
керуючий Козаченко В.М. - свідоцтво від
30.05.2013р. НОМЕР_2;

від інших кредиторів - не з'явились;

розглянувши апеляційну скаргу
арбітражного керуючого Мусієнка
Артема Вікторовича, м. Краматорськ

на ухвалу господарського суду
Харківської області від 11.11.2014р.

у справі № 5023/1871/12

за заявою Закритого акціонерного
товариства «Краснопавлівський
молокозавод», смт. Краснопавлівка

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 11.11.2014р. у
справі №5023/1871/12 (суддя Чистякова
І.О.) задоволено скаргу Лозівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області на
дії ліквідатора; усунено Мусієнко А.В.
від виконання обов'язків ліквідатора
ЗАТ «Краснопавлівський молокозавод»;
призначено ліквідатором ЗАТ
«Краснопавлівський молокозавод»
арбітражного керуючого Козаченко
Володимира Михайловича; відхилено
кандидатури арбітражного керуючого
Мішина С.І. та арбітражного керуючого
Шаповалова О.М. на участь у справі про
банкрутство в якості ліквідатора ЗАТ
«Краснопавлівський молокозавод».

Ухвала місцевого господарського суду
мотивована тим, що ліквідатором
Мусієнко А.В. при проведенні
інвентаризації майна боржника
порушено вимоги п.п.11.12 Інструкції по
інвентаризації основних засобів,
нематеріальних активів,
товарно-матеріальних цінностей,
грошових коштів і документів та
розрахунків, затвердженої наказом
Міністерства фінансів України від
11.08.1994 р. N 69, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 26.08.1994 р.
за N 202/412, також ліквідатором видано
наказ про списання майна божника, а
саме: 43 позицій матеріальних цінностей,
однак за відсутністю висновку комісії
про необхідність його списання. Крім
того, суд зазначив, що ліквідатором, в
порушення вимог ст.ст.22-25, 51 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» (далі - Закон
про банкрутство) продано рухоме майно
банкрута на металобрухт у кількості
6333,3кг за загальною ціною 9500грн. без
застосування процедури відкритих
торгів. Також суд зазначив, що
арбітражним керуючим Мусієнко А.В.
після його звільнення від обов'язків
ліквідатора боржника з поточного
рахунка ЗАТ «Краснопавліський
молокозавод» були отримані грошові
кошти у розмірі 47000грн. на підставі
«грошового чеку №ЛЗ2999477 від 13.06.2013р.»,
що в сукупності, на думку місцевого
господарського суду, свідчить про
неналежне виконання ліквідатором
покладених на нього обов'язків. В
частині призначення розпорядника
майна Козаченко В.М. ухвала суду
мотивована тим, що його кандидатура
запропонована комітетом кредиторів,
він має більший досвід роботи, ніж інші
арбітражні керуючі та має необхідні
організаційні та технічні можливості
для проведення процедури банкрутства
(т.15, а.с.127-138).

Арбітражний керуючий Мусієнко Артем
Вікторович з ухвалою суду першої
інстанції не погодився та звернувся до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу господарського суду
Харківської області від 11.11.2014р. у
справі №5023/1871/12 та прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
скарги Лозівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги скаржник вказує на те, що:
по-перше, він та більшість кредиторів
не були повідомлені про час та місце
розгляду справи, що призвело до
порушення основного принципу
судочинства - рівності сторін; по-друге,
судом не взято до уваги того факту, що
всі працівники підприємства - боржника
звільнені, а отже інвентаризаційна
комісія за участю працівників
підприємства створена не була з
об'єктивних причин; по-третє,
ліквідатором було списано майно
банкрута на підставі звіту про
вартість майна, здійсненого оцінювачем
Тронза М.О., у якому зазначено про
відсутність розумних перспектив на
використання майна, окрім як
реалізації за вартістю основних
матеріалів, які можливо вилучити
(т.15,а.с.154-160).

Відзивом від 11.12.2014р. арбітражний
керуючий ліквідатор боржника
Козаченко В.М. заперечує проти доводів
апеляційної скарги вважає ухвалу
місцевого господарського суду
законною та обґрунтованою і такою, що
не підлягає скасуванню.

Розпорядженням секретаря другої
судової палати Харківського
апеляційного господарського суду від
23.12.2014р. у зв'язку з відпусткою судді
Гетьмана Р.А. для розгляду справи
№5023/1871/12 сформовано колегію суддів у
складі: головуючого судді Бородіної
Л.І., судді Лакізи В.В., судді Шевель О.В.
(т.15, а.с.227).

В судовому засіданні апеляційної
інстанції арбітражний керуючий
Мусієнко А.В підтримав вимоги
апеляційної скарги та просив скасувати
ухвалу господарського суду
Харківської області від 11.11.2014р. у
справі №5023/1871/12 та прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
скарги Лозівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області.

Представник Лозівської ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Харківській
області та ліквідатор боржника
арбітражний керуючий Козаченко В.М.
заперечили проти вимог апеляційної
скарги та просили ухвалу місцевого
господарського суду від 11.11.2014р. у
справі №5023/1871/12 залишити без змін як
законну та обґрунтовану, а апеляційну
скаргу - без задоволення.

Представники інших кредиторів
належним чином були повідомлені про
час та місце розгляду справи, про що
свідчить відтиск штампу на звороті
останнього аркуша ухвали суду
апеляційної інстанції від 11.12.2014р. та
повідомлення про вручення поштових
відправлень, проте не скористалися
своїм правом на участь у судовому
засіданні.

Враховуючи належне повідомлення
сторін про час та місце засідання суду,
а також те, що явка представників
сторін не була визнана судом
обов'язковою, та приймаючи до уваги
15-денний термін, встановлений ч.2 ст.102
ГПК України для розгляду апеляційної
скарги на ухвалу місцевого
господарського суду, та відсутність
правових підстав для відкладення
розгляду справи, колегія суддів вважає
за можливе розглянути апеляційну
скаргу за відсутності представників
інших кредитора за наявними у справі
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
Лозівської ОДПІ Головного управління
Міндоходів у Харківській області та
арбітражних керуючих, дослідивши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
повноту встановлення судом першої
інстанції обставин справи та
відповідність їх наданим доказам,
колегія суддів встановила наступне.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 24.04.2012р.
прийнято заяву Закритого акціонерного
товариства «Краснопавлівський
молочний завод», порушено провадження
у справі про банкрутство Закритого
акціонерного товариства
«Краснопавлівський молочний завод» в
порядку ст. 51 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(т.1, а.с.2-3).

Постановою господарського суду
Харківської області від 13.07.2012р. у
справі №5023/1871/12 визнано Закрите
акціонерне товариство
«Краснопавлівський молочний завод»
банкрутом та відкрито ліквідаційну
процедуру; призначено ліквідатором ЗАТ
«Краснопавлівський молочний завод»
Мусієнко А.В.; зобов'язано ліквідатора
відповідно до п.3 ст.23 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
в п'ятиденний строк опублікувати в
офіційних друкованих органах «Голос
України» або «Урядовий кур'єр»
відомості про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури та надати докази
опублікування суду, вжити заходів по
оцінці та реалізації активів боржника,
представити суду реєстр грошових вимог
кредиторів, повідомлення про
результати розгляду вимог кредиторів
банкрута, надавати суду щомісячно
звіти про хід ліквідаційної процедури,
в строк до 13.01.2013р. виконати
ліквідаційну процедуру, надати суду
звіт про виконану роботу, всі докази, що
свідчать про виконання ліквідаційної
процедури, у тому числі акти
інвентаризації майна боржника, акти
оцінки майна, звіти про виплачені
кредиторам кошти, договори
купівлі-продажу майна банкрута,
довідки установ банку про закриття
рахунків банкрута, копію повідомлення
органу державної податкової служби,
пенсійного фонду, центру зайнятості
про закінчення ліквідаційної
процедури, довідку архіву про
прийняття документів, які підлягають
довгостроковому зберіганню, довідку
внутрішніх справ про прийняття печаток
і штампів, оригінали установчих
документів і свідоцтва про державну
реєстрацію, ліквідаційний баланс,
докази, що свідчать про стягнення
дебіторської заборгованості, або
докази, що свідчать про неможливість
стягнення дебіторської
заборгованості, інші документи, що
свідчать про виконану ліквідаційну
роботу по ліквідації банкрута
(т.2,а.с.49-52).

03.08.2012р. в газеті «Голос України» №141(5391)
опубліковано оголошення про порушення
провадження у справі №5023/1871/12 про
банкрутство ЗАТ «Краснопавлівський
молочний завод» та призначення
ліквідатором арбітражного керуючого
Мусієнко А.В. (т.2, а.с.67).

27.09.2012р. ліквідатором боржника Мусієнко
А.В. подано до місцевого господарського
суду реєстр грошових вимог кредиторів,
з якого вбачається, що ліквідатором
визнані вимоги наступних кредиторів:
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у Лозівському районі
Харківської області у сумі 312563,44грн.;
Лозівського міськрайонного центру
зайнятості у розмірі 5066,36грн.;
Управління Пенсійного фонду України в
Лозівському районі Харківської
області у розмірі 65180,93грн. (2 черга), 5089,93
(6 черга); Лозівської об'єднаної
державної податкової інспекції у
Харківській області у розмірі
4377870,83грн. (3 черга) та 2756804,79грн. (6 черга);
ПОСП «Прогрес» Тихопільської
сільської ради у розмірі 126545,68грн. (4
черга); КП «Тепловодосервіс»
Лозівської районної ради у розмірі
57521,09грн. (4 черга); СТОВ « 1-е Мая» у
розмірі 1070946,76грн. (4 черга); ТОВ
«Аграрний дім ім. Горького» у розмірі
607032,82грн. (4 черга); ТОВ «Астор» у розмірі
14431,55грн.(4 черга); ТОВ ТД «Веріас» у
розмірі 16353,90 грн. (4 черга); ПАОП «Зоря»
у розмірі 57530,56грн. (4 черга) (т.3,а.с.2-4).

31.10.2012р. ліквідатором проведено
інвентаризацію основних засобів, про
що складено акт, з якого вбачається, що
у боржника наявні основні засоби у
кількості 203шт. на загальну суму
992850,61грн. згідно залишкової вартості
основних засобів (т.4,а.с.15-17).

19.11.2012р. ліквідатором боржника Мусієнко
А.В. видано наказ про створення комісії
для списання майна, яким створено
комісію у складі ліквідатора та двох
технічних фахівців (т.4,а.с.18).

Наказом від 20.11.2012р. №17 ліквідатором
прийнято рішення списати майно ЗАТ
«Краснопавлівський молокозавод»
відповідно до переліку майна,
належного до списання, на підставі
висновку комісії про списання майна
ЗАТ «Краснопавлівський молокозавод»
(т.4, а.с.19-21).

26.11.2012р. між ЗАТ «Краснопавлівський
молокозавод» в особі ліквідатора
Мусієнко А.В. (постачальником) та ТОВ
«Ломпромсервіс» (покупцем) укладений
договір про поставку металобрухту
№1/11,п.1.1 якого встановлено, що
постачальник здає, а покупець приймає
металобрухт та оплачує його вартість
(т.4,а.с.22,23).

У п.2.2 даного договору зазначено, що при
здачі металобрухту постачальник
зобов'язаний подати два чітко
заповнених і належним чином оформлених
акта приймання-передачі.

Вартість металобрухту становить 1,50грн.
за 1 кг (п.3.1. договору №1/11).

З накладної від 30.11.2012р. вбачається, що
ТОВ «Ломпромсервіс» отримано від ЗАТ
«Краснопавлівський молокозавод»
різного металобрухту у кількості
6333,33кг на загальну суму 9500грн. (т.4,а.с.25).

25.01.2013р. Лозівською ОДПІ Харківської
області надіслано ліквідатору
боржника вимогу про скликання зборів
кредиторів ЗАТ «Краснопавлівський
молокозавод», у якому кредитор просить
скликати збори кредиторів у зв'язку зі
значною вартістю ліквідаційної маси
банкрута та великою сумою
заборгованості перед бюджетом
(т.4,а.с.27).

04.02.2013р. ТОВ «Компанія «АНП» подано до
місцевого господарського суду та
ліквідатору заяву по участь у санації
боржника, у якій зазначає, що має намір
взяти участь у санації боржника та
просить розглянути пропозицію про
санацію ЗАТ «Краснопавлівський
молокозавод» (т.4,а.с.40).

З листа КП «Лозівське бюро технічної
інвентаризації» від 26.01.2013р.
вбачається, що згідно свідоцтва про
право власності на нерухоме майно,
виданого Виконкомом Краснопавлівської
селищної ради від 25.09.2006р., загальна
проща основного виробничого цеху літ.
«А-2» складає 1354,8м2 (т.4,а.с.49).

У звіті про оцінку майна від 30.11.2012р.
зазначено, що загальна вартість об'єкта
оцінки (нерухомого майна та
обладнання), виходячи з отриманої від
замовника інформації, на підставі
візуального огляду та проведених
оціночних процедур з урахуванням
соціально-економічних умов станом на
30.11.2012р., становить 631968грн. (т.4,а.с.53).

Також в матеріалах справи наявні звіти
про оцінку транспортних засобів від
30.11.2012р. (т.4,а.с.56-73).

18.12.2012р. між ЗАТ «Краснопавлівський
молокозавод» та Універсальною
спеціалізованою товарною біржею
«Укрінкомбіржа» укладений договір про
надання послуг з організації та
проведення аукціону (т.4,а.с.75).

29.01.2013р. Універсальною спеціалізованою
товарною біржею «Укрінкомбіржа»
проведений аукціон, оформлений
протоколом №1/Р/29113/1 проведення
аукціону, який затверджений
ліквідатором ЗАТ «Краснопавлівський
молокозавод» Мусієнко А.В. (т.4,а.с.83-84). З
вказаного протоколу вбачається, що
нерухоме та рухоме майно, яке
знаходиться за адресою: Харківська
область, Лозівський район, смт.
Краснопавлівка, вул.
Червоногвардійська, буд.45а, до якого
входять: комплекс нежитлових будівель
та допоміжних споруд, основний
виробничий цех, літ. А-2 загальною
площею 1349,9кв.м, котельна літ.Г
загальною площею 168,3кв.м,
мазутосховище, літ.Д загальною площею
30,5кв.м, матеріальний склад, літ.Е ,
загальною площею 211,1кв.м, підстанція,
літ. Ж, загальною площею 41,8кв.м, очисні
споруди, літ. З, загальною площею 41,8кв.м,
мийка автомолочних цистерн, літ. В,
загальною площею 195,3кв.м, та обладнання,
реалізовано за ціною 695164,80грн. та
переможцем торгів стало ТОВ «ДЕЛІСІУС
МІЛК» (т.4,а.с.83-84).

Ухвалою місцевого господарського суду
від 18.02.2013р. у справі №5023/1871/12
продовжено строк ліквідаційної
процедури до 13.07.2013р. (т.5,а.с.1,2).

29.03.2013р. Лозівською ОДПІ Харківської
ОДПС подано скаргу на дії ліквідатора
боржника Мусієнка А.В., яка мотивована
тим, що ліквідатором не скликались
збори кредиторів на вимогу Лозівської
ОДПІ Харківської ОДПС. Крім того,
зазначає, що ТОВ «Компанія АНП» подано
заяву на участь в санації боржника, та
згідно з вимогами ст.16 Закону про
банкрутство рішення щодо обмеження
права участі інвестора в санації
боржника та введення процедури санації
належить виключно комітету кредиторів
(т.4,а.с.122-123).

12.04.2013р. Лозівською ОДПІ Харківської
ОДПС подано другу скаргу на дії
ліквідатора боржника Мусієнка А.В., у
якій скаржник зазначає, що
ліквідатором в ході ліквідаційної
процедури списано матеріальні
цінності боржника на металобрухт та
продано його 26.11.2012р. на підставі
договору в№1/11 як металобрухт без
проведення прилюдних торгів. Також
зазначає, що експертна оцінка даного
майна в матеріалах справи відсутня та
майно продане без згоди кредиторів
(т.4,а.с.132-134).

23.04.2013р. ліквідатором боржника Мусієнко
А.В. подано відзив на скаргу Лозівської
ОДПІ, до якого додано копію висновку
комісії по списанню основних засобів
ЗАТ «Краснопавлівський молокозавод», у
якому на першому аркуші зазначено, що
він складений за участю ліквідатора,
інженера механіка ОСОБА_8 та електрика
ОСОБА_9, однак з якого неможливо
встановити осіб, які його підписали
(т.5,а.с.15-19).

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 10.06.2013р. у
справі №5023/1871/12, яка залишена без змін
постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 18.07.2013р.
задоволено скаргу на дії ліквідатора
Мусієнка А.В.; призначено ліквідатором
ЗАТ «Краснопавлівський молочний
завод» Козаченка В.М.; зобов'язано
Мусієнка А.В. передати всі матеріали,
пов'язані з ліквідаційною процедурою,
арбітражному керуючому Козаченку В.М.
(т.7,а.с.190-192, т.8,а.с.16-21).

Постановою Вищого господарського
суду України від 06.11.2013р. у даній справі
частково задоволено касаційну скаргу
арбітражного керуючого Мусієнка А.В.;
скасовано постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
18.07.2013р. та ухвалу господарського суду
Харківської області від 10.06.2013р.; справу
передано на новий розгляд до
господарського суду Харківської
області (т.8,а.с.132-136).

12.12.2013р. Лозівською ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Харківській
області надані до місцевого
господарського суду уточнення до
скарги на дії ліквідатора , у яких вона
зазначає, що ліквідатором: по-перше, не
виконуються вимоги ст.25 Закону про
банкрутство, не здійснено аналізу
фінансового становища банкрута, в
матеріалах справи відсутні висновки
щодо виявлення ознак
неплатоспроможності боржника та ознак
дій з приховування банкрутства,
фіктивного банкрутства чи доведення до
банкрутства; по-друге, не здійснено
інвентаризації активів банкрута у
відповідності до норм діючого
законодавства, а саме: Інструкції по
інвентаризації основних засобів,
нематеріальних активів,
товарно-матеріальних цінностей,
грошових коштів і документів та
розрахунків, затвердженої наказом
Міністерства фінансів України від
11.08.1994 р. N 69; по-третє, не вжито усіх
заходів по встановленню майнових
активів боржника; по-четверте, не
вижито заходів по виявленню
дебіторської заборгованості, не
направлено запитів до органів
виконавчої служби; по-п'яте,
ліквідатором в порушення вимог статей
23, 30 Закону про банкрутство списано
частину активів банкрута, оскільки він
не наділений повноваженнями щодо
списання майна банкрута, а може лише
здійснити продаж майна на відкритих
торгах; по-шосте, арбітражного
керуючого Мусієнко А.В. було звільнено
від обов'язку ліквідатора ЗАТ
«Краснопавлівський молочний завод»
ухвалою місцевого господарського суду
від 10.06.2013р., а 13.06.2013р. (після його
звільнення) ним було знято з поточного
рахунку банкрута 47000грн. на підставі
«грош.чеку від 13.06.2013р. №ЛЗ 329994777»;
по-сьоме, з рецензії на звіт про оцінку
вартості реалізованого ліквідатором
комплексу, нежитлових будівель та
допоміжних споруд, які знаходяться за
адресою: Харківська область,
Лозівський район, смт Краснопавлівка,
вул. Червоногвардійська, буд.45а,
наданої арбітражним керуючим
Козаченко В.М., вбачається, що звіт може
бути віднесений до категорії таких, що
неповною мірою відповідає вимогам
нормативно-правових актів з оцінки
майна і має значні недоліки, що
вплинули на достовірність оцінки, але
може використовуватись з метою,
зазначеною у звіті, після виправлення
цих недоліків. Крім того, зазначає, що з
висновку про оцінку майна до звіту від
08.10.2013р. №11а-09-2013, здійсненого суб'єктом
оціночної діяльності ФОП ОСОБА_10 та
наданого арбітражним керуючим
Козаченко В.М., вбачається що вартість
основних засобів: основний виробничий
цех площею 1349кв.м, котельна літ.Г,
загальною площею 168,3кв.м,
мазутосховище, літ.Д, загальною площею
30,5кв.м, матеріальний склад, літ.Е
загальною площею 211,1кв.м, підстанція,
літ. Ж, загальною площею 41,8кв.м, очисні
споруди, літ. «З», загальною площею
65кв.м, мийка автомолочних цистерн, літ.
В., загальною площею 195,3кв.м, прохідної
літ. Б- 30кв.м, нежитлової будівлі
водомірного вузла літ. К -7.4кв.м,
вбиральня літ.У-28кв.м, огорожі літ. N,
воріт літ.№1, воріт літ. №2, замощення
літ.З станом на 30.11.2012р. становить
320000грн., тоді як ліквідатором Мусієнко
А.В. дане майно продано ТОВ «Делісіус
Мілк» за ціною 163800грн. Також вказує на
те, що ліквідатором Мусієнко А.В.
продано обладнання банкрута ТОВ
«Делісіус Мілк», за ціною, що значно
занижена, що вбачається з
ретроспективної оцінки, наданої
арбітражним керуючим Козаченко В.М. (т.8,
147-152).

10.12.2013р. Лозівською ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Харківській
подано скаргу на дії ліквідатора
банкрута Мусієнка А.В., у якій вона
просить визнати незадовільною роботу
ліквідатора Мусієнка А.В.; задовольнити
скаргу на дії ліквідатора та усунути
його від виконання обов'язків
ліквідатора у справі (т.8,а.с.215-218).

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 06.02.2014р. у даній
справі, яка залишена без змін
постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 12.03.2014р.,
задоволено скаргу Лозівської ОДПІ на
дії ліквідатора; звільнено Мусієнка
А.В. від виконання обов'язків
ліквідатора ЗАТ «Краснопавлівський
молочний завод»; призначено
ліквідатором боржника ЗАТ
«Краснопавлівський молочний завод»
арбітражного керуючого Козаченка В.М.;
зобов'язано Мусієнка А.В. передати всі
матеріали, пов'язані з ліквідаційною
процедурою, арбітражному керуючому
Козаченко по акту приймання-передачі
(т.9,а.с.33-40, 99-108).

09.04.2014р. ліквідатором ЗАТ
«Краснопавлівський молочний завод»
Козаченко В.М. на вимогу кредиторів
проведено збори кредиторів, які
оформлені протоколом, та на яких були
присутні представники кредиторів:
Управління Пенсійного фонду України в
Лозівському районі Харківської
області -98голосів, Лозівського
міського центру зайнятості -5 голосів,
Лозівської ОДПІ -7133голосів, які в
сукупності складають 76% голосів. На
загальних зборах кредиторів прийняті
рішення: обрати комітет кредиторів у
складі: УПФУ в Лозівському районі та
Лозівської ОДПІ, головою комітету
кредиторів обрано Лозівську ОДПІ (т.11,
а.с.142-145).

Постановою Вищого господарського суду
України від 12.08.2014р. частково
задоволено касаційну скаргу
ліквідатора Мусієнка А.В.; скасовано
постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 12.03.2014р. та
ухвалу господарського суду
Харківської області від 06.02.2014р.; справу
направлено на новий розгляд до
господарського суду Харківської
області. Постанова суду касаційної
інстанції мотивована тим, що ухвала
суду першої інстанції від 06.02.2014р.
постановлена у незаконному складі суду
(суддя Міньковський С.В.), так як
прийнята суддею Міньковським С.В.
ухвала від 10.06.2013р. про задоволення
скарги Лозівської ОДПІ на дії
ліквідатора боржника Мусієнка А.В. та
звільнення його від виконання
обов'язків ліквідатора ЗАТ
«Краснопавлівський молочний завод»
була скасована постановою Вищого
господарського суду України від
06.11.2013р., що виключало участь даного
судді, у відповідності до вимог ст.20 ГПК
України, у подальшому повторному
розгляді скарги Лозівської ОДПІ на дії
ліквідатора у справі про банкрутство
ЗАТ «Краснопавлівський молочний
завод» (т.9.а.с.168-171).

05.08.2014р. Лозівською ОДПІ направлено на
адресу ліквідатора Мусієнка А.В. заяву
про скликання зборів комітету
кредиторів ЗАТ «Краснопавлівський
молочний завод» у зв'язку з
довготривалим проведенням
ліквідаційної процедури та значною
ліквідаційною масою (т.13,а.с.21).

14.10.2014р. арбітражним керуючим Мішиним
С.І. подано заяву на участь у справі про
банкрутство, у якій останній надає
згоду на призначення його ліквідатором
ЗАТ «Краснопавлівський молочний
завод». До заяви додано свідоцтво про
право на зайняття діяльністю
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією,
ліквідатора), видане Міністерством
юстиції України від 18.03.2013р. та договір
страхування професійної
відповідальності арбітражного
керуючого від 16.01.2014р., свідоцтво про
підвищення кваліфікації, у якому
зазначено, що він підвищив
кваліфікацію шляхом участі в семінарі
з питань банкрутства та відновлення
платоспроможності боржника та
успішного складання заліку у
Харківському національному
автомобільно-дорожньому університеті,
ліцензію Державного департаменту з
питань банкрутства від 10.11.2009р., копію
диплома та трудової книжки, договір
оренди легкового автомобіля від
01.07.2014р., договір оренди приміщення від
02.01.2014р. та докази прийняття участі у
справах про банкрутство інших
підприємств (т.13,а.с.77-79, т.15,а.с.1-95).

23.10.2014р. проведені загальні збори
комітету кредиторів ЗАТ
«Краснопавлівський молочний завод», на
яких прийнято рішення затвердити
кандидатуру арбітражного керуючого
Козаченко В.М. на посаді ліквідатора
ЗАТ «Краснопавлівський молочний
завод» на направити відповідне
клопотання до господарського суду
Харківської області (т.13,а.с.108-113).

24.10.2013р. арбітражним керуючим Козаченко
В.М. подано до місцевого господарського
суду клопотання про призначення його
ліквідатором ЗАТ «Краснопавлівський
молочний завод», до якого додано:
свідоцтво про право на здійснення
діяльності арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора), видане
Міністерством юстиції України від
30.05.2013р., договір страхування
цивільно-правової відповідальності
арбітражного керуючого від 06.02.2014р. та
інформацію про запропоновану
кандидатуру, у якій зазначено, що
ліцензію арбітражного керуючого він
отримав 29.12.1999р., виконував обов'язки
ліквідатора, розпорядника майна з
01.01.2000р. на 247 підприємствах різної
форми власності, інформацію про
навантаження на дату подання заяви на
участь у справі про банкрутство, а
також свідоцтво про підвищення
кваліфікації, видане Центром
перепідготовки та підвищення
кваліфікації працівників юстиції
Міністерства юстиції України від
13.12.2013р. (т.13,а.с.114-131,т.15,а.с.101-112).

27.10.2014 арбітражним керуючим
Шаповаловим О.М. подано клопотання про
призначення його ліквідатором ЗАТ
«Краснопавлівський молочний завод», до
якого додано: свідоцтво про право на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора),
видане Міністерством юстиції України
від 04.07.2013р. та договір добровільного
страхування відповідальності
(професійна відповідальність
арбітражного керуючого №03/14-ВАК/Дп/01)
від 31.01.2014р., а також інформацію про
завантаженість на дату подання заяви
на участь у справі про банкрутство
(т.13,а.с.145-151).

11.11.2014р. місцевим господарським судом
прийнято оскаржувану ухвалу з підстав,
зазначених вище (т.15,а.с.127-137).

Перевіривши матеріали справи,
правильність їх юридичної оцінки та
застосування місцевим господарським
судом норм законодавства, апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з огляду на наступне.

Частиною другою статті 4-1
Господарського процесуального кодексу
України передбачено, що господарські
суди розглядають справи про
банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(далі по тексту Закон про банкрутство).

За приписами пункту 1-1 Розділу X
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», викладеного
у новій редакції згідно з Законом
України від 22.12.2011р. N 4212-VI, який набрав
чинності 18.01.2013р., положення цього
Закону, що регулюють ліквідаційну
процедуру, застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження у
яких порушено до набрання чинності цим
Законом, якщо на момент набрання ним
чинності господарським судом не було
прийнято постанову про визнання
боржника банкрутом і відкриття
ліквідаційної процедури.

Як вбачається з матеріалів
справи, постановою місцевого
господарського суду від 13.07.2012р.
визнано боржника банкрутом.

Враховуючи вимоги перехідних
положень Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
в редакції від 22.12.2011р., до спірних
правовідносин слід застосовувати
Закон України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» в редакції
від 30.06.1999р. зі змінами та доповненнями
(далі - Закон про банкрутство).

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону
про банкрутство провадження у справах
про банкрутство регулюється цим
Законом, ГПК України та іншими
законодавчими актами України.

Відповідно до статті 1 Закону про
банкрутство ліквідація - припинення
діяльності суб'єкта підприємницької
діяльності, визнаного господарським
судом банкрутом, з метою здійснення
заходів щодо задоволення визнаних
судом вимог кредиторів шляхом продажу
його майна;

ліквідатор - фізична особа, яка
відповідно до рішення господарського
суду організовує здійснення
ліквідаційної процедури боржника,
визнаного банкрутом, та забезпечує
задоволення визнаних судом вимог
кредиторів у встановленому цим Законом
порядку.

Відповідно до вимог статті 3-1 Закону
про банкрутство при реалізації своїх
прав та обов'язків арбітражний
керуючий (розпорядник майна, керуючий
санацією, ліквідатор) зобов'язаний
діяти сумлінно та розумно з
урахуванням інтересів боржника та його
кредиторів.

Відповідно до частини 9 статті 3-1
Закону про банкрутство невиконання або
неналежне виконання обов'язків,
покладених на арбітражного керуючого
згідно з цим Законом, за відсутністю
наслідків, передбачених цією статтею,
може бути підставою для усунення
арбітражного керуючого від виконання
ним своїх обов'язків, про що
господарський суд виносить ухвалу.

Арбітражний керуючий в своїй
діяльності повинен дотримуватись
балансу інтересів, бути добросовісним
та розумним, зокрема, в процедурі
санації чи ліквідації, коли
арбітражний керуючий виконує функції
керівника боржника.

Невиконання чи неналежне виконання
арбітражним керуючим своїх обов'язків
може мати певні правові наслідки:
позбавлення ліцензії, припинення
повноважень, стягнення збитків.

Відповідно до частини 2 статті 23 Закону
про банкрутство з дня прийняття
господарським судом постанови про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури
припиняються повноваження органів
управління банкрута щодо управління
банкрутом та розпорядження його
майном, якщо цього не було зроблено
раніше, керівник банкрута звільняється
з роботи у зв'язку з банкрутством
підприємства, про що робиться запис у
його трудовій книжці, а також
припиняються повноваження власника
(власників) майна банкрута, якщо цього
не було зроблено раніше.

Згідно з приписами статті 25
вищевказаного Закону ліквідатор з дня
свого призначення здійснює такі
повноваження: приймає до свого відання
майно боржника, вживає заходів по
забезпеченню його збереження; виконує
функції з управління та розпорядження
майном банкрута; здійснює
інвентаризацію та оцінку майна
банкрута згідно з законодавством;
аналізує фінансове становище банкрута;
виконує повноваження керівника
(органів управління) банкрута; очолює
ліквідаційну комісію та формує
ліквідаційну масу; пред'являє до третіх
осіб вимоги щодо повернення
дебіторської заборгованості банкруту;
має право отримувати кредит для
виплати вихідної допомоги працівникам,
що звільняються внаслідок ліквідації
банкрута, який відшкодовується в першу
чергу згідно зі статтею 31 цього Закону
за рахунок коштів, одержаних від
продажу майна банкрута; з дня визнання
боржника банкрутом та відкриття
ліквідаційної процедури повідомляє
працівників банкрута про звільнення та
здійснює його відповідно до
законодавства України про працю.
Виплата вихідної допомоги звільненим
працівникам банкрута провадиться
ліквідатором у першу чергу за рахунок
коштів, одержаних від продажу майна
банкрута або отриманого для цієї мети
кредиту; заявляє в установленому
порядку заперечення по заявлених до
боржника вимогах поточних кредиторів
за зобов'язаннями, які виникли під час
провадження у справі про банкрутство, і
є неоплаченими; з підстав, передбачених
частиною десятою статті 17 цього Закону,
подає до господарського суду заяви про
визнання недійсними угод боржника;
вживає заходів, спрямованих на пошук,
виявлення та повернення майна
банкрута, що знаходиться у третіх осіб;
передає у встановленому порядку на
зберігання документи банкрута, які
відповідно до нормативно-правових
документів підлягають обов'язковому
зберіганню; реалізує майно банкрута
для задоволення вимог, включених до
реєстру вимог кредиторів, у порядку,
передбаченому цим Законом; повідомляє
про своє призначення державний орган з
питань банкрутства в десятиденний
строк з дня прийняття рішення
господарським судом та надає
державному органу з питань банкрутства
інформацію для ведення єдиної бази
даних щодо підприємств-банкрутів.

З матеріалів справи вбачається та не
спростовано апелянтом, що ліквідатор
боржника - Мусієнко А.В. неналежним
чином виконував покладені на нього
обов'язки, зокрема, ліквідатором не
направлено запитів до Державної митної
служби України щодо митного оформлення
товарів, ввезених на митну територію
України чи вивезених за її межі, до
філії «Український центр інноватики та
патентно-інформаційних послуг»
Державного підприємства «Український
інститут промислової власності»,
Державного департаменту
інтелектуальної власності.

В матеріалах справи відсутні докази
прийняття первинних документів від
керівника ЗАТ «Краснопавлівський
молокозавод» та прийняття майна до
свого відання.

Крім того, ліквідатором не надано
доказів проведення інвентаризації
дебіторської заборгованості банкрута
після призначення його ліквідатором.
Так, згідно акту інвентаризації
розрахунків з покупцями,
постачальниками та іншими дебіторами
та кредиторами від 06.02.2012р. №1,
складеного у досудовій ліквідаційній
процедурі за участю виконавчого
директора Оптова Г.В. та члена
ліквідаційної комісії Уфатова О.М.,
загальна дебіторська заборгованість
становить 602916,8грн. (т.1,а.с.99). Однак,
ліквідатором не проведено
інвентаризації дебіторської
заборгованості та не надано доказів
вжиття заходів щодо стягнення вказаної
заборгованості. Крім того, в матеріалах
справи відсутні докази вчинення інших
дій по встановленню дебіторів
боржника.

Також суд апеляційної інстанції
зазначає, що у відповідності ст. 10
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» для забезпечення
достовірності даних бухгалтерського
обліку та фінансової звітності
підприємства зобов'язані проводити
інвентаризацію активів і зобов'язань,
під час якої перевіряються і
документально підтверджуються їх
наявність, стан і оцінка. Об'єкти і
періодичність проведення
інвентаризації визначаються власником
(керівником) підприємства, крім
випадків, коли її проведення є
обов'язковим згідно з законодавством.

Відповідно до п.п. ж п.3 Інструкції по
інвентаризації основних засобів,
нематеріальних активів,
товарно-матеріальних цінностей,
грошових коштів і документів та
розрахунків, затвердженої наказом
Міністерства фінансів України 11.08.1994 р.
N 69 та зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 26.08.1994 р. за N 202/412,
проведення інвентаризації є
обов'язковим, зокрема, у разі
ліквідації підприємства.

У пункті 7 даної Інструкції зазначено,
що основними завданнями
інвентаризації є: виявлення фактичної
наявності основних фондів,
нематеріальних активів,
товарно-матеріальних цінностей,
коштів, цінних паперів та інших
грошових документів, а також обсягів
незавершеного виробництва в натурі;
установлення лишку або нестачі
цінностей і коштів шляхом зіставлення
фактичної наявності з даними
бухгалтерського обліку, виявлення
товарно-матеріальних цінностей, які
частково втратили свою первісну
якість, застарілих фасонів і моделей, а
також матеріальних цінностей та
нематеріальних активів, що не
використовуються, перевірка
дотримання умов та порядку збереження
матеріальних та грошових цінностей, а
також правил утримання та експлуатації
основних фондів, перевірка реальності
вартості зарахованих на баланс
основних фондів, нематеріальних
активів, товарно-матеріальних
цінностей, цінних паперів і фінансових
вкладень, сум грошей у касах, на
розрахунковому, валютному та інших
рахунках в установах банків, грошей у
дорозі, дебіторської і кредиторської
заборгованості, незавершеного
виробництва, витрат майбутніх
періодів, забезпечень та резервів
наступних витрат і платежів.

В матеріалах справи відсутні докази
проведення ліквідатором боржника
інвентаризації грошових коштів,
документів, нематеріальних активів та
цінних паперів, що є порушенням вимог
Закону про банкрутство та неналежним
виконанням ліквідатором покладених на
нього обов'язків.

Згідно з п.11.2 Інструкції на
підприємствах, де через великий обсяг
робіт проведення інвентаризації не
може бути забезпечено однією комісією,
для безпосереднього проведення
інвентаризації у місцях збереження та
виробництва розпорядчим документом
керівника підприємства створюються
робочі інвентаризаційні комісії у
складі інженера, технолога, механіка,
виконавця робіт, товарознавця,
економіста, бухгалтера та інших
досвідчених працівників, які добре
знають об'єкт інвентаризації, ціни та
первинний облік. Робочі
інвентаризаційні комісії очолюються
представником керівника підприємства,
який призначив інвентаризацію.
Забороняється призначати головою
робочої інвентаризаційної комісії у
тих самих матеріально відповідальних
осіб одного й того ж працівника два
роки підряд. Інвентаризація
проводиться повним складом
інвентаризаційної комісії та у
присутності матеріально
відповідальної особи.

31.10.2012р. ліквідатором, в порушення вимог
вищезазначеної Інструкції
одноособово, без створення
інвентаризаційної комісії та без
участі матеріально відповідальної
особи проведено інвентаризацію
основних засобів, про що складено акт, з
якого вбачається, що у боржника в
наявності основні засоби у кількості
203шт. на загальну суму 992850,61грн. згідно
залишкової вартості основних засобів
(т.4,а.с.15-17).

Судом апеляційної інстанції не
приймаються до уваги доводи
ліквідатора про те, що всі працівники
підприємства - боржника звільнені, а
отже інвентаризаційна комісія за
участю працівників підприємства
створена не була з об'єктивних причин,
оскільки дані документи не надані
ліквідатором до матеріалів справи, а
отже відсутні належні докази їх
звільнення.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що після проведення
інвентаризації основних засобів,
19.11.2012р. ліквідатором боржника Мусієнко
А.В. видано наказ про створення комісії
для списання майна, яким створено
комісію у складі ліквідатора та двох
технічних фахівців (т.4,а.с.18).

Також, суд апеляційної інстанції
зазначає, у відповідності до вимог
статті 25 Закону про банкрутство
ліквідатор з дня свого призначення та з
дня визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури
повідомляє працівників банкрута про
звільнення та здійснює його відповідно
до законодавства про працю.

Так, ліквідатор зобов'язаний був
першочергово отримати усі документи
підприємства-боржника за актом
приймання-передачі від матеріально
відповідальних осіб, провести
інвентаризації основних фондів,
нематеріальних активів,
товарно-матеріальних цінностей,
коштів, цінних паперів та інших
грошових документів, а також обсягів
незавершеного виробництва в натурі, та
участю членів комісії, яка мала бути
створена ліквідатором, та лише після
цього проводити повне звільнення
найманих працівників підприємства
боржника.

Крім того, суд апеляційної інстанції
зазначає, що згідно акту перевірки
інвентаризації цінностей основних
засобів банкрута від 23.02.2012р.,
складеного за участю голови комісії
Мусієнка А.В. та членів: Оптова Г.В. та
Уфатова О.Н. на підприємстві боржника
наявні матеріальні цінності у
кількості 216шт. на загальну суму
992870,61грн. (т.1,а.с.72-74).

Однак, згідно акту інвентаризацію
основних засобів від 31.10.2012р.,
проведеного ліквідатором одноособово
під час ліквідаційної процедури, у
боржника наявні основні засоби у
кількості 203шт. на загальну суму
992850,61грн. згідно залишкової вартості
основних засобів (т.4,а.с.15-17).

Таким чином, залишкова вартість
основних засобів ЗАТ
«Краснопавлівський молокозавод»
залишилась незмінною, однак їх
кількість зменшилась на 13 одиниць.
Проте, ліквідатором не надано жодних
обґрунтувань зменшення кількості
основних засобів та не встановлено
причин такого зменшення.

Також, суд апеляційної інстанції
зазначає, що ліквідатором не надано
доказів здійснення аналізу
фінансового становища ЗАТ
«Краснопавлівський молокозавод»,
здійснення заходів щодо виявлення
(наявності чи відсутності)
корпоративних прав банкрута у інших
суб'єктів господарювання, наявності у
банкрута прав інтелектуальної та
промислової власності, об'єктів
авторського права.

Також, в матеріалах справи відсутня
довідка податкового органу про
кількість наявних у боржника рахунків
в банківських установах, їх закриття та
переоформлення одного рахунку для
розрахунку з кредиторами, що свідчить
про порушення ліквідатором статті 30
Закону про банкрутство.

Крім того, суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками місцевого
господарського суду про те, що
ліквідатором в порушення вимог статті
30 Закону про банкрутство продано
частину майна банкрута ЗАТ
«Краснопавлівський молокозавод» без
проведення відкритих торгів на
підставі договору про поставку
металобрухту від 26.11.2012р. №1/11.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що арбітражним керуючим -
ліквідатором ЗАТ «Краснопавлівський
молокозавод» Мусієнко А.В. в порушення
вимог ст.33 ГПК України не надано суду
належних доказів на підтвердження
належного виконання ним своїх
обов'язків ліквідатора ЗАТ
«Краснопавлівський молокозавод»,
зокрема, вчинення дій по стягненню
дебіторської заборгованості,
проведенню інвентаризації всього
майна боржника, закриття рахунків,
передачі документів, які підлягають
довгостроковому зберіганню до архіву,
повідомлення податкових та інших
органів про закінчення ліквідаційної
процедури продажу майна банкрута та
відкритих торгах з метою отримання
найвищої ціни.

Відповідно до частини 4 статті 25 Закону
про банкрутство дії ліквідатора
(ліквідаційної комісії) можуть бути
оскаржені до господарського суду
власником майна (органом,
уповноваженим управляти майном)
банкрута; особою, яка відповідає

за зобов'язаннями банкрута; кожним
кредитором окремо або комітетом

кредиторів; особою, яка, посилаючись на
свої права власника або

іншу підставу,передбачену законом чи
договором, оспорює правомірність
віднесення майнових активів або коштів
до ліквідаційної маси.

Господарський суд у справі про
банкрутство, відповідно до вимог
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", в порядку
наряду з юрисдикційною функцією -
здійсненням правосуддя по справам про
банкрутство, виконує і контролюючі
функції над учасниками процедури
банкрутства. Виступаючи від імені
держави, господарський суд не керує
процедурою банкрутства, а перевіряє
належне виконання своїх обов'язків
учасниками процедури банкрутства та
відповідність законодавству дій тих чи
інших учасників процедури банкрутства.

Таким чином, встановивши, що
арбітражний керуючий ліквідатор в
справі про банкрутство не виконує у
відповідності до вимог закону
покладені на нього обов'язки
ліквідатора боржника, господарський
суд першої інстанції не позбавлений
можливості за ініціативою суду, за
наявності підстав, вирішити питання
про усунення арбітражного керуючого
від виконання обов'язків ліквідатора
боржника.

Частиною 1 статті 43 ГПК України
передбачено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Отже, оскільки господарський суд
здійснює нагляд за дотриманням
законності при проведенні процедури
ліквідації боржника у відповідності до
вимог Закону про банкрутство,
підставою для усунення від виконання
обов'язків ліквідатора, з огляду на
наведені норми, є встановлений у
судовому порядку факт невиконання або
неналежного виконання ліквідатором
своїх обов'язків.

Ліквідатором ні суду першої, а ні суду
апеляційної інстанції не надано
доказів належного виконання ним
покладених на нього обов'язків,
зокрема, не надано доказів виконання
ліквідаційної процедури у
відповідності до вимог Закону про
банкрутство.

Крім того, ліквідатор не виконує дій,
спрямованих на закінчення
ліквідаційної процедури, чим грубо
порушує строки ліквідаційної
процедури, визначені Законом про
банкрутство, що призводить до
порушення інтересів кредиторів в
частині задоволення їх вимог.

Вищенаведене свідчить про
правомірність висновків суду першої
інстанції про те, що ліквідатор
Мусієнко А.В. неналежним чином виконує
покладені на нього Законом України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
обов'язки, що призводить до затягування
погашення кредиторських вимог та
строку проведення ліквідаційної
процедури.

Статтею 3-1 Закону про банкрутство
встановлено, якщо інше не передбачено
цим Законом, арбітражним керуючим
(розпорядником майна, керуючим
санацією, ліквідатором) може бути
призначено фізичну особу - суб'єкта
підприємницької діяльності, яка має
вищу юридичну або економічну освіту,
володіє спеціальними знаннями та не є
зацікавленою особою щодо боржника і
кредиторів. Згідно з цим Законом одна і
та ж особа може виконувати функції
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією, ліквідатора)
на всіх стадіях провадження у справі
про банкрутство відповідно до вимог
цього Закону.

До призначення арбітражним керуючим
особа має подати до господарського
суду заяву, в якій зазначається, що вона
не належить до жодної категорії
вищезазначених осіб.

Частинами 2 та 3 статті 13 вказаного
Закону передбачено, що розпорядник
майна призначається господарським
судом із числа осіб, зареєстрованих
державним органом з питань банкрутства
як арбітражні керуючі, відомості про
яких надаються в установленому порядку
Вищому господарському суду України.

При цьому згідно з нормами Закону про
банкрутство жодна із запропонованих
суду кандидатур ліквідатора не має
заздалегідь встановленого пріоритету
перед іншими. Тобто, всі кандидатури,
незалежно від того, хто їх пропонує
суду, є рівними. При призначенні
ліквідатора суд, перевіривши
відповідність запропонованих
кандидатур вимогам статті 31 Закону про
банкрутство, повинен враховувати
професійні здібності кандидатів, їх
досвід роботи, завантаженість у інших
справах тощо.

Відповідно до пункту 64 Постанови
Пленуму Верховного суду України від
18.12.2009р. N 15 «Про судову практику в
справах про банкрутство» в ухвалі про
призначення розпорядника майна суд
має зазначити мотиви, з яких призначено
певну кандидатуру та відхилено інші, що
були запропоновані.

При виборі кандидатури розпорядника
майна судам слід враховувати освіту,
досвід та показники роботи у
попередніх справах, кількість справ, у
яких бере участь арбітражний керуючий,
наявність у нього організаційних та
технічних можливостей виконувати
обов'язки розпорядника майна у
конкретній справі, страхування
відповідальності арбітражного
керуючого та інші обставини, які
свідчать про його здатність належним
чином виконувати передбачені Законом
обов'язки.

Суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку щодо
необхідності призначення ліквідатором
ЗАТ «Краснопавлівський молокозавод»
арбітражного керуючого Козаченка А.В.
(свідоцтво НОМЕР_2 від 30.05.2013р.), оскільки
ним подано відповідну заяву, він
володіє спеціальними знаннями та
займається відповідною діяльністю з
01.01.2000р., та під час своєї діяльності
відділом з питань банкрутства
головного управління юстиції в
Харківській області не було
встановлення порушень ліцензійних
умов, що, відповідно, свідчить про
великий досвід роботи та належне
виконання своїх обов'язків. Крім того,
він не є заінтересованою особою щодо
банкрута і має договір страхування
відповідальності арбітражного
керуючого.

Місцевим господарським судом
обґрунтовано з дотриманням вимог
чинного законодавства, при виборі
арбітражного керуючого враховано
досвід роботи кожного з запропонованих
кандидатур та встановлено, що
арбітражний керуючий Козаченко А.В. має
найбільший досвід роботи порівняно з
арбітражними керуючими Мішиним С.І. та
Шаповаловим О.М.

Матеріали справи не містять доказів
того, що арбітражний керуючий Мішин С.І.
чи Шаповалов О.М. мають будь-які
переваги перед кандидатурою
арбітражного керуючого Козаченка А.В.
чи то освіту, показників роботи,
кількість справ, у яких брав участь
арбітражний керуючий тощо, а отже
місцевий господарський суд, здійснивши
порівняльний аналіз запропонованих
кандидатур арбітражних керуючих,
дійшов обґрунтованого висновку про
призначення ліквідатором боржника
арбітражного керуючого Козаченка А.В.
як найбільш досвідченого.

З огляду на викладене, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду вважає, що під час
розгляду справи господарським судом
першої інстанції встановлені фактичні
обставини справи на основі повного і
об'єктивного дослідження поданих
доказів, висновки суду відповідають
цим обставинам та їм надана правильна
юридична оцінка з правильним
застосуванням норм матеріального і
процесуального права, а тому підстав
для скасування ухвали суду першої
інстанції немає.

Таким чином, доводи, викладені в
апеляційній скарзі арбітражного
керуючого Мусієнко А.В., не знайшли
свого підтвердження при апеляційному
перегляді ухвали господарського суду
Харківської області від 11.11.2014р. у даній
справі. Ухвала господарського суду
Харківської області від 11.11.2014р. у
справі №5023/1871/12 прийнята з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права внаслідок повного та всебічного
з'ясування всіх обставин справи, у
зв'язку з чим апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, ухвалу
місцевого господарського суду - без
змін.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 99, 101, п.1 ст.103, ст.ст.105,106 ГПК
України, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

1.Апеляційну скаргу Арбітражного
керуючого Мусієнка Артема Вікторовича
залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду
Харківської області від 11.11.2014р. у
справі № 5023/1871/12 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом двадцятиденного строку.

Повний текст постанови складений
29.12.2014р.

Головуючий суддя
Л.І. Бородіна

Суддя
В.В.Лакіза

Суддя
О.В.Шевель