м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/26502/14 24.12.14

За позовом: товариства з обмеженою
відповідальністю "ЕЛІТМЕДІКА"

до: товариства з обмеженою
відповідальністю "Міжрегіональна
компанія Столиця"

про: стягнення 26 771,27 грн.

Суддя: Шкурдова Л.М.

Представники:

від позивача: Чуприна І.О. - пред. по
дов.

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ЕЛІТМЕДІКА"
звернулрся до господарського суду
міста Києва з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю
"Міжрегіональна компанія Столиця" про
стягнення 26 771,27 грн., з яких 25 059,37 грн -
сума боргу, 1524,31 грн - пеня та 187,59 грн - 3 %
річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказує, що ним на підставі договору
поставки №170214-01 від 17.02.2014р. поставлено
відповідачу товар, який останнім в
повному обсязі оплачено не було,
внаслідок чого у відповідача перед
позивачем виникла заборгованість в
розмірі 25 059,37 грн. Крім того, у зв'язку з
порушенням відповідачем грошового
зобов'язання позивачем нараховано пеню
в розмірі 1524,31 грн та 3 % річних в розмірі
187,59 грн.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 03.12.14р. порушено провадження у
справі №910/26502/14 та призначено справу до
розгляду на 24.12.14

В судовому засіданні 24.12.2014 було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Враховуючи наявність доказів
належного повідомлення відповідача
про час і місце проведення судового
засідання, відсутність доказів
неможливості прибуття в судове
засідання представника відповідача,
достатність матеріалів для прийняття
рішення по суті, суд, відповідно до
приписів ст.75 Господарського
процесуального кодексу України,
розглядає справу за відсутності
представника відповідача за наявними
в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази та оцінивши їх в
сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

17.02.2014р. між товариством з обмеженою
відповідальністю «Елітмедіка»
(постачальник) та товариством з
обмеженою відповідальністю
«Міжрегіональна компанія «Столиця»
(покупець) укладено договір поставки
№170214-01 від 17.02.2014р. (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору
постачальник в порядку та на умовах,
визначених цим Договором, зобов'язався
передати у власність покупцеві, а
покупець прийняти та оплатити товари
медичного призначення, загальна
кількість, одиниця виміру, ціна за
одиницю виміру та загальна ціна яких
визначена у накладних, що є додатком о
цього договору.

Згідно п. 2.1. Договору постачальник
зобов'язався передати покупцеві товар
на склад покупця разом з усіма його
приналежностями та документами, що
стосуються товару та підлягають
переданню разом із товаром відповідно
до вимог чинного законодавства
України, а витрати включені до вартості
товару.

Як передбачено п. 2.2. Договору покупець
зобов'язався своєчасно і належним
чином прийняти товар від постачальника
та оплатити його протягом 14
календарних днів з моменту передання
товару постачальником.

Судом встановлено, що позивачем згідно
видаткових накладних №1663 від 20.06.2014р,
№1674 від 23.06.2014р., №1675 від 23.06.2014р., №1678
від 23.06.2014р., №1679 від 23.06.2014р., №1728 від
26.06.2014р., №1729 від 26.06.2014р.,№1782 від
04.07.2014р., №1789 від 04.07.2014р. поставлено
відповідачу товар згідно умов Договору
на суму 28 872,06 грн.

Вказані накладні підписані
уповноваженими представниками сторін
та скріплені печатками сторін, а тому
приймаються судом як належні докази, що
підтверджують поставку позивачем
товару на суму 28 872,06 грн.

Як вказує позивач, відповідачем
частково оплачено поставлений товар,
внаслідок чого станом на час розгляду
справи судом у відповідача перед
позивачем рахується заборгованість в
розмірі 25 059,37 грн.

Відповідно ст.526 ЦК України та ч.1 ст.193
ГК України зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
законодавства, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 Цивільного
кодексу України).

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п.2.2. Договору покупець
зобов'язався своєчасно і належним
чином прийняти товар від постачальника
та оплатити його протягом 14
календарних днів з моменту передання
товару Постачальником.

Таким чином, видаткова накладна №1663
від 20.06.2014р мала бути оплачена
відповідачем в термін по 04.07.2014р.
включно, видаткові накладні №1674 від
23.06.2014р., №1675 від 23.06.2014р., №1678 від
23.06.2014р., №1679 від 23.06.2014р. - в термін по
07.07.2014р. включно, видаткові накладні
№1728 від 26.06.2014р., №1729 від 26.06.2014р. - в
термін по 10.07.2014р. включно, видаткові
накладні №1782 від 04.07.2014р., №1789 від
04.07.2014р. - в термін по 18.07.2014р. включно.

Судом встановлено, що відповідачем
зобов'язання по оплаті поставленого
позивачем товару у строк, встановлений
п.2.2. Договору в повному обсязі не
виконано.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано доказів того, що
на виконання умов договору ним були
повністю проведені розрахунки з
позивачем, у зв'язку з чим позовні
вимоги про стягнення з відповідача 25
059,37 грн підлягають задоволенню.

У зв'язку з невиконанням відповідачем
грошового зобов'язання за договором
позивач, просить суд стягнути з
відповідача 3 % річних в розмірі 187,59 грн.
та пеню в розмірі 1524,31 грн.

Частинами 1 та 2 ст. 612 Цивільного
кодексу України визначено, що боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом. Боржник, який прострочив
виконання зобов'язання, відповідає
перед кредитором за завдані
простроченням збитки і за неможливість
виконання, що випадково настала після
прострочення.

Як визначено частиною 2 статті 625
Цивільного кодексу України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Отже, позивач має право вимагати сплату
боргу з урахування трьох процентів
річних, що є способом захисту його
майнового права та інтересу, суть яких
полягає в отриманні компенсації (плати)
від боржника за користування
утримуваними ним грошовими коштами,
належними до сплати кредитору.

Судом перевірено розрахунок позивача 3
% річних за період з 05.07.2014р. по 08.10.2014р. з
суми боргу 1 051,13 грн., за період з
08.07.2014р. по 08.10.2014р. з сум боргу по
видатковим накладним №1674 від 23.06.2014р.,
№1675 від 23.06.2014р., №1678 від 23.06.2014р., №1679
від 23.06.2014р., за період з 11.07.2014р. по
08.10.2014р. з сум боргу по видатковим
накладним №1728 від 26.06.2014р., №1729 від
26.06.2014р. та за період з 19.07.2014р. по 08.10.2014р.
з сум боргу по видатковим накладним
№1782 від 04.07.2014р., №1789 від 04.07.2014р., у
зв'язку з чим суд вважає за можливе
задовольнити позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача 3 % річних в
розмірі 187,59 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути
з відповідача пеню в розмірі 1524,31 грн.
за аналогічні періоди, за якими
здійснювало нарахування 3 % річних.

Положеннями статті 611 ЦК України
визначено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання (ч.1
ст.549 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч.3 ст.549 ЦК України, пеня є
неустойкою, яка обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.4.3. Договору покупець за
порушення обов'язку, визначеного у п. 2.2
цього Договору, за вимогою
постачальника зобов'язаний сплатити
останньому пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від простроченої
суми за кожен день прострочення із
урахуванням обмежень, встановлених
Законом України від 22 листопада 1996 р.
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань".

За результатом перевірки розрахунку
пені, суд приходить до висновку про
можливість задоволення позовних вимог
про стягнення з відповідача пені в
розмірі 1524,31 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України у
спорах, що виникають при виконанні
договорів судовий збір покладається
на сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82-85 ГПК
України, Господарський суд міста Києва,
-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Міжрегіональна
компанія "Столиця" (02094, м.Київ,
вул.Пожарського, буд.4, оф.1, ) на користь товариства з
обмеженою відповідальністю
"ЕЛІТМЕДІКА" (04080, м.Київ, вул.Фрунзе,
буд.82, оф.256, ) 25 059
(двадцять п'ять тисяч п'ятдесят дев'ять)
грн 37 грн. - суми основного боргу, 1524
(тисячу п'ятсот двадцять чотири) грн 31
коп. - пені, 187 (сто вісімдесят сім) грн 59
коп - 3 % річних та 1827 (тисячу вісімсот
двадцять сім) грн 00 коп - витрат по
сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено: 26.12.2014.

Суддя
Л.М. Шкурдова