ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"20" травня 2014 р.Справа № 921/479/14-г/1
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

Господарський суд Тернопільської області в складі судді Чопко Ю.О. розглянув позовну заяву № 8 від 13.05.2014р. приватного підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1 про стягнення з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 АДРЕСА_2 заборгованості в сумі 56 695,30 грн.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 20.05.2014р. порушено провадження у справі № 921/479/14-г/1 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 15 год. 00 хв. 30.06.2014 р.

Одночасно з позовною заявою, позивач звернувся до суду з заявою № 9 від 13.05.2014р. про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно та/або грошові кошти, що належать фізичній особі - підприємцю ОСОБА_2 у розмірі, що відповідає позовним вимогам 64 090 грн. 30 коп.

Розглянувши подану заяву про забезпечення позову, оцінивши доводи, наведені в її обґрунтування, суд прийшов до висновку, що заява позивача не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Статтею 67 ГПК України встановлені заходи, що можуть вживатися судом для забезпечення позову, серед яких накладення арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

Згідно п.2 ч.2, 3 Постанови №16 від 26.12.2011р. пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" подана до господарського суду заява про забезпечення позову оплачується судовим збором, що складає 1,5 розміру мінімальної заробітної плати 1 827,00 грн.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік", мінімальна заробітна плата встановлена в наступних розмірах: з 1 січня 2014 р. 1218,00 грн.

Згідно ст. 9 Закону України Про судовий збір (із змінами і доповненнями), судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до Інформаційного листа Державної судової адміністрації України № 12-6621/11 від 10.11.2011р. при сплаті судового збору готівкою до документа, щодо якого вчиняється відповідна дія, додається оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні судового збору з рахунка платника останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту: "Зараховано в дохід бюджету ___ грн. (дата)". Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб, відбитком печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Відповідно до п.2.21 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 року № 7 платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Разом з тим, заява про вжиття заходів забезпечення позову позивачем судовим збором не оплачена.

Відтак, суд відмовляє Приватному підприємцю ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову.

У відповідності до п.4 Постанови №16 від 26.12.2011р. пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" клопотання про забезпечення позову, яку раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Враховуючи викладене та керуючись п. 4 ст. 63, ст. 86 ГПК України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву № 9 від 13.05.2014р. приватного підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно та/або грошові кошти, що належать фізичній особі - підприємцю ОСОБА_2 у розмірі, що відповідає позовним вимогам 64 090 грн. 30 коп. - залишити без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено до Львівського апеляційного господарського суду через цей суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня винесення ухвали.

Суддя Ю.О. Чопко