м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/23771/14 18.12.14

За позовом Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "АХА Страхування" до
Приватного акціонерного товариства
"Українська транспортна страхова
компанія" про
відшкодування шкоди в порядку регресу
32 707,07 грн. Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача Гоголь О.Я. (дов. № 1808/18
від 07.05.2014 року )від відповідача не
з'явився

Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 18 грудня 2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "АХА Страхування"
(надалі по тексту - позивач) звернулось
до Господарського суду міста Києва з
позовом до Приватного акціонерного
товариства "Українська транспортна
страхова компанія" (надалі по тексту -
відповідач) про відшкодування шкоди в
порядку регресу 32 707,07 грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 04.11.2014 року порушено
провадження у справі № 910/23771/14,
слухання справи призначено на 04.12.2014
року.

20.11.2014 року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
Моторного (транспортного) страхового
бюро України надійшов лист на
виконання вимог ухвали суду від 04.11.2014
року.

03.12.2014 року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
відповідача надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи.

Представник сторін в судове засідання
04.12.2014 року не з'явилися, вимоги ухвали
суду від 04.11.2014 року не виконали, про
дату та час слухання справи
повідомлявся належним чином
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення.

Суд, розглянувши подане відповідачем
клопотання про відкладення розгляду
справи, дійшов висновку про його
задоволення.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 04.12.2014 року розгляд справи
було відкладено на 18.12.2014 року, у зв'язку
з необхідністю подання додаткових
доказів у справі.

Представники відповідача у судове
засідання 18.12.2014 року не з'явився, про
поважні причини неявки суд не
повідомив, хоча про час та місце
судового засідання були повідомлені
належним чином, що підтверджується
відмітками на звороті ухвал суду та
поштовим повідомленням про вручення
поштового відправлення з відмітками
про вручення.

Місцезнаходження відповідача за
адресою: 01033, м. Київ, вул.
Саксаганського , буд. 77, на яку було
відправлено ухвали суду,
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців та вказана в
позові.

У відповідності з положеннями пункту
3.9.1. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" від
26.12.2011 року № 18 особи, які беруть участь
у справі, вважаються повідомленими про
час і місце розгляду судом справи у
разі виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87
Господарського процесуального кодексу
України.

Згідно з частиною 1 статті 64
Господарського процесуального кодексу
України ухвала про порушення
провадження у справі надсилається за
повідомленою сторонами господарському
суду поштовою адресою. У разі ненадання
сторонами інформації щодо їх поштової
адреси, ухвала про відкриття
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
суті.

Оскільки про час та місце судового
засідання відповідач був належним
чином повідомлений, на підставі статті
75 Господарського процесуального
кодексу України справа може бути
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши подані сторонами
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, суд -

ВСТАНОВИВ:

21 січня 2013 року між Приватним
акціонерним товариством "Страхова
компанія" АХА Страхування" (страховик)
та Байдак О.М. (страхувальник) було
укладено договір добровільного
страхування наземного транспорту №
21-а/13дп/сф, відповідно до умов якого
страховик зобов'язувався відшкодувати
збитки, що могли настати у зв'язку з
пошкодженням або знищенням автомобіля
марки "Hyundai", державний номер АЕ 3755 НС.

Як вбачається з матеріалів справи,
17.12.2013 року по вул. Криворізьке шосе, 24 в
м. Дніпродзержинську,
сталася дорожньо-транспортна пригода
(надалі по тексту - ДТП) за участю
автомобіля марки "Hyundai", державний номер
АЕ 3755 НС та автомобіля марки "Деу",
державний номер АЕ 1759 АТ, яким керував
Засуха І.П.

ДТП сталася в результаті порушення
водієм автомобіля марки "Деу",
державний номер АЕ 1759 АТ
правил дорожнього руху України,
останнього визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення
згідно з постановою Заводського
районного суду міста Дніпродзержинськ
від 17.03.2014 року у справі № 208/1718/14-п.

Цивільно-правова відповідальність
власника автомобіля марки "Деу",
державний номер АЕ 1759 АТ за
шкоду завдану майну третіх осіб під час
ДТП, була застрахована Приватним
акціонерним товариством "Українська
транспортна страхова компанія", що
підтверджується полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АС/8551943 від
14.11.2013 року.

Внаслідок вищевказаної
дорожньо-транспортної пригоди
автомобіль марки "Hyundai", державний номер
АЕ 3755 НС отримав механічні пошкодження.

Позивач, виходячи зі звіту про оцінку
завданого матеріального збитку,
спричиненого власнику колісного
транспортного засобу № 56/12/13 від 03.01.2014
року, складеного Фізичною особою -
підприємцем Кориновським Євгеном
Юрійовичем та враховуючи умови
страхування, визначив розмір
страхового відшкодування в сумі 32 707,07
грн., про що склав страховий акт
№ 1.001.13.19294/VESKO1790 від
16.02.2012 року та розрахунок до суми
страхового відшкодування.

Відповідно до умов договору №
21-а/13дп/сф добровільного страхування
наземного транспорту від 21.01.2013 року,
позивачем було здійснено виплату
страхового відшкодування на користь
страхувальника в сумі 32 707,07 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 85 456 від 23.01.2014 року
(належним чином засвідчена копія
містяться в матеріалах справи).

Зважаючи на вищенаведене, 03.06.2014 року
позивач, звернувся до відповідача з
регресною вимогою за вих. № 4657/26/ЦВ про
відшкодування шкоди на суму 32 707,07 грн.

Проте, на момент подання позовної
заяви, відповідачем страхове
відшкодування на користь позивача
сплачене не було.

Приймаючи до уваги ліміт
відповідальності відповідача та
розмір франшизи, які передбачені
полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобі № АС/8551943 від 14.11.2013 року, позивач
просить суд стягнути з відповідача
суму страхового відшкодування у
розмірі 32 707,07 грн.

Оцінивши наявні в справі докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, суд
приходить до висновку, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджується, що
транспортним засобом "Деу", державний
номер АЕ 1759 АТ, яким керував Засуха
І.П., спричинено ДТП, що потягнуло
нанесення шкоди застрахованому
позивачем автомобіля марки "Hyundai",
державний номер АЕ 3755 НС.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та статтею 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Частиною другою статті 1187 Цивільного
кодексу України передбачено, що шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Вина водія, який керував автомобілем
"Деу", державний номер АЕ 1759 АТ,
встановлена у судовому порядку,
останнього визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення
згідно з постановою Заводського
районного суду міста Дніпродзержинськ
від 17.03.2014 року у справі № 208/1718/14-п.

Як вбачається з матеріалів справи,
цивільно-правова відповідальність
власника автомобіля марки "Деу",
державний номер АЕ 1759 АТ, за шкоду
завдану майну третіх осіб під час ДТП,
була застрахована Приватним
акціонерним товариством "Українська
транспортна страхова компанія" на
підставі полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АС/8551943 від
14.11.2013 року. Вказаним полісом
передбачено, що ліміт відповідальності
за шкоду заподіяну майну третіх осіб
становить 50 00,00 грн., франшиза - 0,00 грн.,
строк дії полісу з 14.11.2013 року до 13.11.2014
року.

Таким чином, відповідач є
відповідальною особою за завдані
збитки власнику "Hyundai", державний номер
АЕ 3755 НС відповідно до положень Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільної відповідальності власників
транспортних засобів" в межах,
передбачених полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АС/8551943 від
14.11.2013 року, а до позивача як страховика,
який виплатив страхове відшкодування
за договором добровільного
страхування наземного транспорту №
21-а/13дп/сф від 21.01.2013 року, перейшло
право вимоги, яке потерпіла особа мала
до відповідача як особи,
відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у
встановленому цим Законом порядку
оцінену шкоду, яка була заподіяна у
результаті дорожньо-транспортної
пригоди життю, здоров'ю, майну третьої
особи.

Статтею 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що у зв'язку
з пошкодженням транспортного
засобу відшкодовуються витрати,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Враховуючи визначені полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АС/8551943 від 14.11.2013 року
розміри лімітів відповідальності та
франшизи, а також встановлену судом
вартість відновлюваного ремонту
транспортного засобу, суд приходить до
висновку, що відповідач зобов'язаний
відшкодувати позивачу витрати у
розмірі 32 707,07 грн.

Відповідно до статті 202 Господарського
кодексу України та статті 599 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняються виконанням, проведеним
належним чином.

Приймаючи до уваги те, що факт
наявності боргу у відповідача перед
позивачем у розмірі 32 707,07 грн.
належним чином доведений,
документально підтверджений і
відповідачем, в порядку
статей 4-3, 33 Господарського
процесуального кодексу України не
спростований, позовні вимоги
Приватного Акціонерного товариства
"Страхова компанія "АХА Страхування"
про стягнення з Приватного
акціонерного товариства "Українська
транспортна страхова компанія" 32 707,07
грн. страхового відшкодування в
порядку регресу підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Витрати з судового збору покладаються
на відповідача, відповідно до
статті 49 Господарського
процесуального кодексу України.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись
статтями 4, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АХА
Страхування" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Українська транспортна
страхова компанія" (01033, м. Київ, вул.
Саксаганського , буд. 77, )
на користь Приватного акціонерного
товариства "АХА Страхування" (04070, м.
Київ, вул. Іллінська, 8, )
32 707 (тридцять дві тисячі сімсот сім)
грн., 07 коп. заборгованості,
1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять
сім) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст складено 23.12.2014 року

Суддя
С.В.
Стасюк