РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 5023/6400/11-33/226 04.02.14
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом Науково - виробничого підприємства "Академія"ВГО "Союз організацій

інвалідів України"товариства інвалідів Київського району міста Харкова

до публічного акціонерного товариства "Піреус банк МКБ" в особі Харківської

філії ПАТ "Піреус банк МКБ"

про визнання недійсними кредитних договорів

Представники сторін:

від позивача: Іваненко Є.В. - представник за довіреністю б/н від 15.02.2013 року;

від відповідача: Нечай Р.В. - представник за довіреністю № 689/юр від 13.01.2014 року.

встановив:

Науково-виробниче підприємство "Академія"ВГО "Союз організацій інвалідів України"товариства інвалідів Київського району міста Харкова звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до публічного акціонерного товариства "Піреус банк МКБ" в особі Харківської філії ПАТ "Піреус банк МКБ" про визнання недійсними кредитних договорів.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.06.2008 року між Науково-виробничим підприємством «Академія» Всеукраїнської громадської організації «Союз організацій інвалідів України» - товариства інвалідів Київського району м. Харкова та Харківською філією відкритого акціонерного товариства «Піреус Банк МКБ» укладено кредитний договір № К/08-15.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позивач передав в іпотеку відповідачеві нежитлові приміщення, про що укладено договори іпотеки від 10.06.2008 року № 1/08-23 та № 1/08-24, а також укладено договір застави № З/08-25 від 10.06.2008 року.

Також, 10.06.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про порядок погашення боргу.

Від імені позивача всі вищезазначені договори були укладені Мясоєдовим Миколою Миколайовичем.

24.10.2008 року щодо комерційного директора позивача Мясоєдова М.М. порушена кримінальна справа за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем, вчинені в особливо великих розмірах..

09.02.2009 року щодо комерційного директора позивача Мясоєдова М.М. порушена кримінальна справа за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 222 КК України (шахрайство з фінансовими ресурсами).

09.02.2009 року обидві кримінальні справи об'єднані в одне провадження під № 26070075.

У зв'язку з вищезазначаченим, позивач звернувся в суд та просить визнати недійсними кредитний договір №К/08-15 від 10.06.2008 року, договір іпотеки №1/08-23 від 10.06.2008 року, договір іпотеки №1/08-24 від 10.06.2008 року, договір застави №З/08-25 від 10.06.2008 року та договір про порядок погашення боргу від 10.06.2008 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.08.2011 року порушено провадження у справі № 5023/6400/11 та призначено справу до розгляду.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.09.2011 року справу № 5023/6400/11 скеровано за підсудністю до господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.09.2011 року прийнято до провадження справу № 5023/6400/11 та присвоєно № 5023/6400/11-33/226, розгляд справи призначено на 04.10.2011 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.10.2011 року розгляд справи відкладено на 18.10.2011 року, у зв'язку із неявкою представників сторін у судове засідання.

18.10.2011 року представник позивача подав через загальний відділ діловодства господарського суду міста Києва клопотання про зупинення провадження по справі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.10.2011 року клопотання Науково - виробничого підприємства "Академія"ВГО " Союз організацій інвалідів України" товариства інвалідів Київського району міста Харкова про зупинення провадження у справі задоволено, зупинено провадження у справі № 5023/6400/11-33/226 до вирішення Дзержинським районним судом міста Харкова пов'язаної з нею кримінальної справи № 1-198/10 по обвинуваченню Мясоєдова М.М. по ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 222 КК України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2011 року апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Піреус банк МКБ" залишено без задоволення, ухвалу господарського суду м. Києва від 18.10.2011 року по справі № 5023/6400/11-33/226 - без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.01.2012 року касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Піреус банк МКБ" залишено без задоволення. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2011 року та ухвалу господарського суду м. Києва від 18.10.2011 року у справі № 5023/6400/11-33/226 залишено без змін.

20.12.2013 року до загального відділу діловодства господарського суду м. Києва від позивача надійшла заява про поновлення провадження у справі та надано копію вироку Дзержинського районного суду у кримінальній справі №638/6555/13-к щодо обвинувачення Мясоєдова М.М.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.12.2013 року провадження по справі поновлено, розгляд справи призначено на 20.01.2014 року.

В судове засідання 20.01.2014 року представник позивача не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 018.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.01.2014 року розгляд справи відкладено на 04.02.2014 року.

29.01.2014 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва позивач подав заяву уточнення позовних вимог.

В судовому засіданні 04.02.2014 року представник відповідача подав заяву про накладення арешту на майно, яким забезпечено виконання зобов'язань за кредитним договором, а також клопотання про залучення третьої особи та клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник позивача виніс дані заяви та клопотання про залучення третьої особи та про відкладення розгляду справи на розгляд суду.

Суд відмовив у задоволені заяви про накладення арешту на майно, яким забезпечено виконання зобов'язань за кредитним договором та клопотання про залучення третьої особи та про відкладення розгляду справи, у зв'язку із необґрунтованістю.

Представник відповідача надав суду письмові пояснення до заяви про накладення арешту на майно.

Представник позивач позовні вимоги з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог підтримав, відповідно до яких просив суд визнати недійсними кредитний договір №К/08-15 від 10.06.2008 року, договір іпотеки №1/08-23 від 10.06.2008 року, договір іпотеки №1/08-24 від 10.06.2008 року, договір застави №З/08-25 від 10.06.2008 року, договір щодо розгляду документів для отримання кредиту від 15.03.2008 року, договір на відкриття банківського рахунку №333/08 від 10.04.2008 року, договір про порядок погашення боргу під відкладальною умовою від 10.06.2008 року та застосувати наслідки недійсного кредитного договору №К/08-15 від 10.06.2008 року, договору щодо розгляду документів для отримання кредиту від 15.03.2008 року, договору на відкриття банківського рахунку №222/08 від 10.04.2008 року шляхом стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів в сумі 399 936,94 грн.

У відповідності до статті 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Згідно з пунктом 3.11. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 Господарським процесуальним кодексом, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи- об'єднання позовних вимог, чи- зміну предмета або підстав позову.

Подана позивачем заява про уточнення позовних вимог розцінюється судом як заява про збільшення позовних вимог та приймається до розгляду, позовні вимоги розглядаються з урахуванням поданої заяви.

Представник відповідача заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

15.03.2008 року між відкритим акціонерним товариством "Піреус банк МКБ" в особі Харківської філії та Науково-виробничим підприємством «Академія» Всеукраїнської громадської організації «Союз організацій інвалідів України» - товариства інвалідів Київського району м. Харкова укладено договір, відповідно до умов якого в порядку та умовах, визначених цим договором клієнт надає, а банк розглядає кредитну заявку клієнта, документи та/або належним чином завірені копії документів, наданих клієнтом, в тому числі, але не обмежуючись: правовстановлюючі, реєстраційні дозвільні, ліцензійні документи, документи бухгалтерському обліку та звітності, а також інші документи, та приймає рішення компетентного органу щодо можливості кредитування клієнта.

Відповідно до статуту публічного акціонерного товариства «Піреус Банк МКБ» (нова редакція) затверджено позачерговими Загальними зборами акціонерів ВАТ «Піреус Банк МКБ» протокол №1/02 від 03.02.2010 року, відкрите акціонерне товариство «Міжнародний комерційний банк» перейменовано в відкрите акціонерне товариство «Піреус Банк МКБ».

Згідно з п.1.2 договору від 15.03.2008 року на розгляд, аналіз та вивчення документів для отримання кредиту клієнт сплачує банку в розмірі 12000 гривень на рахунок №37390006, МФО 300658.

03.06.2008 року сторони уклали додаткову угоду №1 до договору від 15 березня 2008 р., виклали п.1.2 договору в наступній редакції: за розгляд, аналіз та вивчення документів для отримання кредиту клієнт сплачує банку в розмірі 12000 гривень на рахунок №37399002, відкритому у Харківськіій філії ВАТ «Піреус Банк МКБ», МФО 350749.

10.04.2008 року між відкритим акціонерним товариством «Піреус Банк МКБ» в особі Харківської філії та Науково-виробничим підприємством «Академія» Всеукраїнської громадської організації «Союз організацій інвалідів України» - товариства інвалідів Київського району м. Харкова укладено договір банківського рахунку №333/2008, відповідно до умов якого банк відкриває клієнту поточний рахунок №260060062.

10.06.2008 року між Науково-виробничим підприємством «Академія» Всеукраїнської громадської організації «Союз організацій інвалідів України» - товариства інвалідів Київського району м. Харкова та відкритим акціонерним товариством «Піреус Банк МКБ» в особі Харківської філії укладено кредитний договір № К/08-15.

Відповідно до статуту публічного акціонерного товариства «Піреус Банк МКБ» (нова редакція) затверджено позачерговими Загальними зборами акціонерів ВАТ «Піреус Банк МКБ» протокол №1/02 від 03.02.2010 року,на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства» відкрите акціонерне товариство «Піреус Банк МКБ» перейменовано у публічне акціонерне товариство «Піреус Банк МКБ» та публічне акціонерне товариство «Піреус Банк МКБ» є правонаступником відкритого акціонерного товариства «Піреус Банк МКБ» у відповідності з чинним законодавством України.

Згідно з п.1.1 кредитного договору, за умовами виконання вимог п.4.1 цього договору, банк надає позичальнику довгостроковий кредит в сумі 2 200 000, доларів США терміном з 10 червня 2008 р. по 03 червня 2015р., із щомісячною сплатою процентів, відповідно до умов пп.3.1, 3.2 цього договору.

Відповідно до п.1.2 кредитного договору, кредитні кошти надаються позичальнику в безготівковій формі для купівлі нежитлової нерухомості загальною площею 748,8 кв.м в м. Харкові, шляхом зарахування на поточний рахунок позичальника, відкритий в Харківській філії ВАТ «Піреус банк МКБ» за №260060063 (840) з подальшим продажем валютних коштів на міжбанківському валютному ринку та зарахування гривневого еквіваленту на поточний рахунок позичальника, відкритий в Харківській філії ВАТ «Піреус банк МКБ» за №260060062 (980).

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №К/08-15 від 10.06.2008 року між Науково-виробничим підприємством «Академія» Всеукраїнської громадської організації «Союз організацій інвалідів України» - товариства інвалідів Київського району м. Харкова та відкритим акціонерним товариством «Піреус Банк МКБ» в особі Харківської філії укладено наступні договори забезпечення:

- договір іпотеки - договір про задоволення вимог іпотекодержателя реєстраційний номер № I/08-23 від 10.06.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Салигою Н.А. (зареєстровано в реєстрі за №1094).

Відповідно до п.2.1 договору, предметом іпотеки є нежитлова будівля літ. «А», загальною площею 145,4 кв.м., розташована за адресою: місто Харків, вул.. Суздальські ряди, будинок 12 (дванадцять).

- договір іпотеки - договір про задоволення вимог іпотекодержателя реєстраційний номер № I/08-24 від 10.06.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Салигою Н.А. (зареєстровано в реєстрі за №1096).

Відповідно до п.2.1 договору, предметом іпотеки є нежитлові приміщення 1-го поверху №1-15, 2-го поверху №21-40, 23а, 23б, 25а, 25б, 25в, 25г, 25д в літ. А-2, загальною площею 603,4 кв.м, розташовані за адресою: місто Харків, вул.. Суздальські ряди, будинок 12/1 (дванадцять дріб один).

- договір застави реєстраційний номер №З/08-25 від 10.06.2008 року.

Відповідно до п.1.2 договору, з метою забезпечення зобов'язань за кредитним договором, заставодавець передає в заставу заставодержателю товари в обороті, а саме: обладнання для гірничодобувної промисловості.

10.06.2008 року між Науково-виробничим підприємством «Академія» Всеукраїнської громадської організації «Союз організацій інвалідів України» - товариства інвалідів Київського району м. Харкова та відкритим акціонерним товариством «Піреус Банк МКБ» в особі Харківської філії укладено договір про порядок погашення боргу під відкладальною умовою реєстраційний №З/08-25/1.

Керуючись ст. 604 Цивільного кодексу України, сторони уклали цей договір про погашення заборгованості за кредитним договором № К/08-15 від 10 червня 2008 року, укладеним між кредитом та позичальником, шляхом передачі товарів в обороті, а саме: обладнання для гірничодобувної промисловості (у відповідності із додатком 1, який є невід'ємною частиною цього договору), знаходяться у позичальника за адресами: м. Харків, вул. Індустріальна, 19-а та Харківська область, Зміївський район, м. Зміїв, вул. Харківська. 78, відповідно до договору відповідальмого зберігання № 1102-08 від 11 лютого 2008р.. укладеному з ФОП Бондарь В.В. (ідентифікаційний номер ), на відповідальному зберіганні у ФОП Бондарь В.В. (ідентифікаційний номер ), і які є власністю позичальника, v власність кредитора, на наступних умовах:

Цей договір укладений під відкладальною умовою тієї обставини, що позичальник виконає (або виконає частково) взяті на себе зобов'язання перед кредитором за кредитним договором в термін по 03.06.2015 року. (п.1 договору).

Відповідно до п.3 договору, у разі виконання позичальником зобов'язань, передбачених у п.1 цього договору не в повному обсязі, виникають права та обов'язки сторін, обумовлені в цьому договорі, в частині суми заборгованості перед кредитором.

Від імені Науково-виробничого підприємства «Академія» Всеукраїнської громадської організації «Союз організацій інвалідів України» - товариства інвалідів Київського району усі вищезазначені договори підписані Мясоєдовим Миколою Миколайовичем як комерційним директором позивача.

24.10.2008 року щодо комерційного директора позивача Мясоєдова М.М. порушена кримінальна справа за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем, вчинені в особливо великих розмірах.

09.02.2009 року щодо комерційного директора позивача Мясоєдова М.М. порушена кримінальна справа за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 222 КК України (шахрайство з фінансовими ресурсами).

09.02.2009 року обидві кримінальні справи об'єднані в одне провадження під №26070075, досудове слідство по якому здійснювалося старшим слідчим з особливо важливих справ податкової міліції Державної податкової адміністрації в Харківській області.

08.12.2011 року вироком Дзержинського районного суду міста Харкова по зазначеній кримінальній справі Мясоєдова М.М. визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 222 КК України (шахрайство з фінансовими ресурсами) та ч 4 ст. 191 КК України (розтрата чужого майна шляхом зловживання службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах).

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 07.08.2012 року зазначений вирок скасований з направленням кримінальної справи на додаткове розслідування.

В ході досудового слідства та додаткового розслідування по даній кримінальній справі встановлено, що Мясоєдов М.М. ніколи не був посадовою особою НВП «Академія».

Вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 03.10.2013 року у справі 638/6555/13-к, провадження 1-КП/638/251/13, встановлено, що Мясоєдов Микола Миколайович, в період з квітня 2008 року па червень 2008 року вчинив використання завідомо підробленого документа при наступних обставинах:

Мясоєдов Микола Миколайович, видаючи себе за особу, уповноважену на прийняття рішення щодо отримання кредиту, звернувся до ХФ ВАТ «ПІРЕУС БАНК МКБ», яка знаходиться на території Дзержинського району м. Харкова за адресою: вул. Культури, 15 з проханням про надання кредитних коштів для придбання приміщень.

Згідно з умовами ХФ "ПІРЕУС БАНК МКБ" підприємству було необхідно відкрити розрахунковий рахунок в ХФ "ПІРЕУС БАНК МКБ", надати реєстраційні, статутні документи НВП "Академія", копії документів про постановку підприємства на облік в усіх передбачених законом установах, рішення засновників НВП "Академія" на отримання кредиту, надання майна в заставу та доручення підписати кредитний договір (протоколи засідання правління або загальних зборів), а також інші документи, пов'язані з отриманням кредиту, а саме: довідки про обороти підприємства з інших банків довідки про відсутність непогашених кредитів від інших фінансових установ.

Отримавши від банка перелік умов та необхідних документів, за яких банк може прийняти рішення про надання кредиту, Мясоєдов Микола Миколайович приступив до реалізації свого злочинного наміру.

На виконання умов банку про відкриття розрахункового рахунку Мясоєдов Миколи Миколайович, отримавши у своє розпорядження від невстановлених у ході досудового слідства осіб завідомо для нього підроблений наказ №11/1 від 15.03.2008 року про призначення його тимчасово виконуючим обов'язки директора НВП «Академія», картку із зразками підписів та відбитка печатки НВП «Академія», копію статуту підприємства та змін до нього, копію свідоцтва про державну реєстрацію підприємства, які нотаріально посвідчені особою, яка ніколи не була нотаріусом, уклав 10.04.2008 року від імені НВП «Академія» з ХФ "ПІРЕУС БАНК МКБ" договір на банківське обслуговування та здійснив відкриття банківського рахунку.

Не будучи посадовою особою НВП «Академія», не маючи у наявності необхідних документів та отримавши у своє розпорядження від невстановлених у ході досудового слідства осіб завідомо фіктивні документи, а саме: наказ про призначення його комерційним директором №23/07 від 15.05.2007- року та контракт з комерційним директором від 15.05.2007 року, витяги з протоколів зборів засновників НВП "Академія" - Товариства інвалідів Київського району м. Харкова про нібито отриманий дозвіл на придбання приміщень і отримання кредиту, довідки про обороти по розрахункових рахунках НВП "Академія", відкритих в АКІБ "Уксиббанк", довідки про відсутність заборгованостей за кредитами у НВП "Академія" в АКІБ " Уксиббанк ", баланси та звітні документи підприємства, в яких містяться неправдиві відомості, бізнес-план підприємства, техніко-економічне обґрунтування, реєстраційні та статутні-документи, - тобто офіційні документи, - які зіграли вагому роль у позитивному розгляді питання про видачу кредиту, усвідомлюючи протиправність своїх дій, спрямованих на незаконне отримання грошових коштів у вигляді кредиту, Мясоєдов М.М., діючи від імені комерційного директора НПП "Академія", використовував вищезазначені підроблені документи, надавши їх у ХФ ВАТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» МФО, яка знаходиться на території Дзержинського району м. Харкова за адресою : вул. Культури, 15.

30.05.2008 року Мясоєдов М.М., використовуючи завідомо для нього фіктивний наказ про призначення його комерційним директором №23/07 від 15.05.2007 року, ввівши таким чином в оману директора НВП «Академія» Івченко О.О., отримав від нього нотаріально посвідчену довіреність, згідно з якою Мясоєдов М.М. був уповноважений купити на ім'я НВП «Академія» нежитлові приміщення за адресою м.Харків, в ул.. Суздальські ряди, 12, 12/1 та передати їх в іпотеку.

На підставі поданих Мясоєдовим М.М. підроблених документів, ХФ ВАТ "ПІРЕУС БАНК МКБ" було прийнято рішення про видачу підприємству НВП "Академія" кредитних коштів під купівлю будівель, розташованих за адресою: м. Харків, вул. Суздальські Ряди, 6.12 і 12/1, у сумі 2 200 000 доларів США.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що Мясоєдов Микола Миколайович, маючи у своєму розпорядженні підроблену невстановленими у ході слідства особами копію наказу про його призначення його на посаду комерційного директора НВП «Академія», а також використовуючи відкритий в ХФ ВАТ "ПІРЕУС БАНК МКБ", яка знаходиться на території Дзержинського району м. Харкова за адресою : вул. Культури, 15, розрахунковий рахунок, у червні - жовтні 2008 року ввівши в оману службових осіб банку про свій службовий стан, як комерційного директора НВП "Академія", незаконно розпорядився власними коштами вказаного підприємства, що знаходились на розрахунковому рахунку НВП "Академія" №26006062, незаконно без відповідних повноважень здійснював фінансово-господарську діяльність НВП "Академія", яка полягала у сплаті банку комісії за видачу кредиту, за купівлю на міжбанківському ринку іноземної валюти для сплати коштів за кредитом, сплаті послуг банку за видачу готівкових коштів, сплаті процентів за користування кредитом, сплаті грошових коштів за закупівлю товарів, надання послуг і виконання робіт різними суб'єктами підприємницької діяльності; а також отриманні коштів за товар, надані послуги та виконані роботи від покупців і замовників, не маючи на те спеціальних повноважень.

12.06.2008 року Мясоєдов М.М., видаючи себе за комерційного директора, здійснив наступні витрати з розрахункового рахунку підприємства, на якому обліковувалися власні кошти підприємства:

- 74713,10 грн. на користь ХФ ВАТ «Піреус банк МКБ» - сплата комісії за видачу кредиту згідно кредитного договору № К/08-15 від 10.06.2008;

- 12000,00 грн. на користь ХФ ВАТ «Піреус банк МКБ» - сплата за розгляд, аналіз і вивчення документів на отримання кредиту згідно договору б/н від 15.03.2008;

- 41606,40 грн. на користь ХФ ВАТ «Піреус банк МКБ» - сплата комісії за продаж валюти;

- 52008,00 грн. на користь ХФ ВАТ «Піреус банк МКБ» - сплата за розрахунково- касове обслуговування (видачу готівки) згідно договору від 10.04.2008;

Крім того, у період з червня по жовтень 2008 року за рахунок власних коштів НВП «Академія», які не являлись кредитними коштами, з розрахункового рахунку підприємства Мясоєдовим М.М., як комерційним директором НВП «Академія», було здійснено придбання валюти доларів США для виплати процентів за кредитом та розрахунково-касове обслуговування на суму 219 549,44грн.

Вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 03.10.2013 року у справі 638/6555/13-к, провадження 1-КП/638/251/13, Мясоєдова Миколу Миколайовича визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 358 (використання завідомо підроблених документів), ч. 4 ст. 190 КК України (шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене у великих розмірах) та призначити покарання за ч. З ст. 358 КК України 1 (один ) рік обмеження волі, за ч. 4 ст. 190 КК України у вигляді 5 ( п'яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ч.3 статті 35 ГПК України вирок суду у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, є обов'язковим для господарського суду при вирішенні спору з питань, чи мали місце певні дії та ким вони вчинені.

10.06.2008 року Мясоєдов Микола Миколайович, на підставі грошового чеку ЛБ 83449951 отримав готівкою кредитні грошові кошти в сумі 2 200 000 доларів США, які на розрахунковий рахунок НВП «Академія» не поступали.

Крім того, в ході досудового та додаткового розслідування кримінальної справи (провадження) постановою слідчого від 24.10.2008 року призначалася судово- криміналістична експертиза, на вирішення якої ставилося питання про те, якою печаткою був нанесений відтиск на кредитному договорі № К/08-15 від 10.06.2008 року, договорах іпотеки № 1/08-24 від 10.06.2008 року та № 1/08-23 від 10.06.2008 року, договорі застави № 3/08-25 від 10.06.2008 року, а також яким способом були нанесені відбитки печатки на виписках з протоколів засновників позивача №23 від 10.03.2008 року та №23-1 від 28.05.2008 року.

Висновком експерта сектору технічного дослідження документів і почерку відділу криміналістичних досліджень Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при Головному управлінні МВС України в Харківській області від 29.10.2008 року № 472, встановлено, що відбитки круглої печатки в документах, перерахованих в п. 1 графи «На експертизу представлено:» (в тому числі: кредитний договір, обидва договори іпотеки, договір застави, договір про порядок погашення боргу) цього висновку, нанесені за допомогою рельєфного еластичного кліше, виготовленого із застосуванням фотополімерної технології. Дані відбитки нанесені не печаткою НВП «Академія», вільні зразки якої представлені на дослідження, а іншою печаткою. Зображення відтисків круглої печатки в документах, перерахованих в п. 2 графи «На експертизу представлено:» (в тому числі і виписки з протоколів №23 від 10.03.2008 року та №23-1 від 28.05.2008 року.) відтворені шляхом струменевого друку з використанням вивідного друкуючого пристрою до ПК.

Постановою слідчого від 24.11.2008 року по кримінальній справі призначалася судово-почеркознавча експертиза, на вирішення якої ставилося питання, зокрема, про те, чи виконаний підпис у виписках з протоколів №23 від 10.03.2008 року та №23-1 від 28.05.2008 року Головою товариства інвалідів Костенко Т.В.

Висновком експерта сектору технічного дослідження документів і почерку відділу криміналістичних досліджень Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при Головному управлінні МВС України в Харківській області від 03.12.2008 року №513 встановлено, що підписи від імені Костенко Т.В. в виписках з протоколу № 23 від 28.05.2008 року та № 23-1 від 28.05.2008 року виконані не Костенко Т.В., а іншою особою.

Відповідно до ч.1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з ч. 1 статті 92 ЦК України, юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов'язків і здійснювати їх через своїх учасників.

Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. (ч.2, 3 статті 92 ЦК України).

Зі змісту статті 4 Статуту позивача, вбачається, що його волевиявлення може бути реалізоване шляхом рішень засновника або директором підприємства. Комерційний директор не наділений жодними повноваженнями органа управління НВП «Академія».

Відповідно до ч. 2 статті 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Згідно з ч. 3 ст. 203 Цивільного Кодексу України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відсутність волевиявлення засновника щодо укладання усіх оспорюваних договорів (факт підроблення виписок з протоколів засідання ради засновника), відсутність компетенції у комерційного директора на укладання договорів (комерційний директор взагалі не є органом управління в НВП «Академія») та взагалі підроблення усіх документів, які б встановлювали наявність в НВП «Академія» посади комерційного директора, його повноваження та персональний склад, свідчить про відсутність у позивача вільного волевиявлення щодо укладання спірних правочинів (договорів).

Частиною 4 ст. 203 ЦК України встановлено, що правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини між юридичними особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Висновком експерта № 472 від 29.10.2008 року підтверджується та обставина, що позивач не скріплював кредитний договір, договір застави та договори іпотеки своєю печаткою, що є порушенням вимог щодо форми правочину.

Таким чином, вимоги позивача щодо визнання недійсними кредитного договору № К/08-15 від 10.06.2008 року, договору іпотеки № 1/08-23 від 10.06.2008 року, договору іпотеки № 1/08-24 від 10.06.2008 року, договору застави №З/08-25 від 10.06.2008 року, договору щодо розгляду документів для отримання кредиту від 15.03.2008 року, договору на відкриття банківського рахунку №333/08 від 10.04.2008 року, договору про порядок погашення боргу під відкладальною умовою від 10.06.2008 року є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню.

Також, позивач просить суд застосувати наслідки недійсності кредитного договору №К/08-15 від 10.06.2008 року, договору щодо розгляду документів для отримання кредиту від 15.03.2008 року, договору на відкриття банківського рахунку №222/08 від 10.04.2008 року шляхом стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів в сумі 399 936,94 грн., а саме:

- 74 713,10 грн. - сплата комісії за видачу кредиту згідно з кредитним договором № К/08- 15 від 10.06.2008;

- 12 000,00 грн. - сплата за розгляд, аналіз і вивчення документів на отримання кредиту;

- 60,00 грн. - сплата за внесення відомостей в реєстр обтяжень нерухомого майна;

- 41 606,40 грн. - сплата комісії за продаж валюти;

- 52 008,00 грн. - сплата за розрахунково-касове обслуговування (видачу готівки);

- 219 549,44 грн. - придбання валюти (доларів США) для виплати процентів за кредитом та розрахунково-касове обслуговування;

Відповідно до ч.1 статті 216 Цивільного Кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно з ч.3 статті 216 Цивільного Кодексу України правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача та застосувати наслідки недійсності кредитного договору №К/08-15 від 10.06.2008 року, договору щодо розгляду документів для отримання кредиту від 15.03.2008 року, договору на відкриття банківського рахунку №222/08 від 10.04.2008 року шляхом стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів в сумі 399 936,94 грн.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч.3 статті 49 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Частиною 5 статті 49 ГПК України передбачено, що суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при задоволенні позову - на відповідача.

Відповідно до п.2.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 року «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Згідно з п. 2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", ст. 55 ГПК України передбачає визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону. Що ж до позовних заяв немайнового характеру, то до них відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Подання до господарського суду таких заяв оплачується судовим збором згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Пунктом 2.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 року «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з пунктом 3 статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Згідно статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 16.01.2014, № 719-VII, який опублікований 21.01.2014 року, з 1 січня 2014 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1 218,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 2 відсотків ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальної заробітної плати у місячному розмірі.

За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 1 розміру мінімальної заробітної плати.

За таких обставин, з відповідача стягується судовий збір в доход Державного бюджету України в сумі 16 524,74 грн.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст. 32, ч.1 ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсними кредитний договір, реєстраційний номер № К/08-15від 10 червня 2008 року, договір іпотеки (договір про задоволення вимог іпотекодержателя), реєстраційний номер 1/08-23, від 10 червня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу H.A. Салигою за № 1095, договір іпотеки (договір про задоволення вимог іпотекодержателя), реєстраційний номер 1/08-24, від 10 червня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу H.A. Салигою за № 1097, договір застави, реєстраційний номер З/08-25 від 10 червня 2008 року, договір щодо розгляду документів для отримання кредиту від 15 березня 2008 року, договір на відкриття банківського рахунку №222/08 від 10 квітня 2008 року, договір про порядок погашення боргу під відкладальною умовою, реєстраційний номер З/08-25/1 від 10 червня 2008 року, які укладені між Науково- виробничим підприємством «Академія» Всеукраїнської громадської організації «Союз організацій інвалідів України» - товариства інвалідів Київського району м. Харкова (64568, Харсківська область, Харківський район, смт Покотилівка, вул.. Тимірязєва, буд.12, ) та публічним акціонерним товариством «Піреус банк МКБ» в особі Харківської філії ВАТ «Піреус банк МКБ» (04070, м. Київ, вул.. Іллінська, 8, ).

3. Зобов'язати публічне акціонерне товариство «Піреус банк МКБ» в особі Харківської філії ВАТ «Піреус банк МКБ» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ) повернути Науково-виробничому підприємству «Академія» Всеукраїнської громадської організації «Союз організацій інвалідів України» - товариства інвалідів Київського району м. Харкова (64568, Харсківська область, Харківський район, смт Покотилівка, вул.. Тимірязєва, буд.12, ) грошові кошти в сумі 399 936 (триста дев'яносто дев'ять тисяч дев'ятсот тридцять шість) грн.. 94 коп.

4. Стягнути з публічного акціонерного товариства «Піреус банк МКБ» в особі Харківської філії ВАТ «Піреус банк МКБ» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ) в доход Державного бюджету України (р/р 3001, Одержувач: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, Банк одержувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, МФО 820019, ідентифікаційний код 37993783, код платежу: 22030001) судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 16 524 (шістнадцять тисяч п'ятсот двадцять чотири) грн. 74 коп.

5. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 18.02.2014 року.

Суддя С.М.Мудрий