ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року Справа № 909/43/14 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого Кота
О.В.,суддівКочерової Н.О. (доповідач),
Саранюка В.І.,розглянувши касаційну
скаргу приватного підприємства
"Барвник"на постановуЛьвівського
апеляційного господарського суду від
30.10.2014у справі№ 909/43/14 господарського
суду Івано-Франківської областіза
позовомфізичної особи-підприємця
ОСОБА_4доприватного підприємства
"Барвник"простягнення 350 321,50 грн
заборгованості за участю
представників сторін:

від позивача: ОСОБА_5, дов. від 16.01.2013

від відповідача: не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_4 звернувся до
господарського суду з позовом до
приватного підприємства "Барвник" про
стягнення 350 321,50 грн заборгованості.

В обґрунтування вимог позивач послався
на те, що відповідач не повністю
виконав взяті на себе зобов'язання з
оплати поставленого позивачем
протягом 2010-2013 років товару згідно
накладних, долучених позивачем до
позовної заяви.

Рішенням господарського суду
Івано-Франківської області від 30.10.2014
(суддя Скапровська І.М.) позов
задоволено частково. Стягнуто з ПП
"Барвник" на користь ФОП ОСОБА_4 114324,64
грн заборгованості. В частині
стягнення 183627,06 грн заборгованості
провадження у справі припинено.

При цьому, місцевий господарський суд
виходив з того, що заборгованість
відповідача перед позивачем складає
297954,70 грн, така сума підтверджується
матеріалами справи та висновком
судової експертизи №1082 від 12.05.2014, на
підставі якого суд не прийняв в якості
доказів ті накладні, в яких експерт
поставив під сумнів ідентичність
підписів посадових осіб, як позивача,
так і відповідача. Однак, взявши до
уваги заяву відповідача про
зарахування зустрічних однорідних
вимог в частині 183627,06 грн, суд стягнув з
відповідача суму, що становить різницю
між сумою доведеної заборгованості
відповідача перед позивачем та
доведеною сумою зустрічних однорідних
вимог.

Припиняючи провадження у справі в
частині стягнення 183627,06 грн
заборгованості, суд дійшов висновку
про відсутність предмету спору в цій
частині, оскільки зобов'язання сторін
щодо стягнення вказаних грошових
коштів за поставлений товар є
припиненими зарахуванням зустрічних
однорідних вимог.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 30.10.2014 (колегія
суддів у складі: Орищин Г.В. -
головуючий, Галушко Н.А., Новосад Д.Ф.)
апеляційну скаргу приватного
підприємства "Барвник" залишено без
задоволення, а рішення господарського
суду Вінницької області від 13.11.2013 - без
змін з тих же підстав.

В касаційній скарзі приватне
підприємство "Барвник" просить рішення
місцевого та постанову апеляційного
господарських судів скасувати, а
справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції, посилаючись на
порушення судами попередніх інстанцій
норм матеріального і процесуального
права та неповне з'ясування обставин,
що мають значення для правильного
вирішення спору у даній справі.

Заслухавши пояснення представника
позивача, перевіривши повноту
встановлених судом обставин справи та
їх юридичну оцінку, Вищий
господарський суд України вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Зі змісту ст.1117 Господарського
процесуального кодексу України
вбачається, що завданням
господарського суду касаційної
інстанції є перевірка застосування
судом першої чи апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права на підставі встановлених судами
фактичних обставин справи.

Як встановлено господарськими судами
попередніх інстанцій та
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами за усною домовленістю
між сторонами у справі протягом
періоду з 02.02.2010 по 23.02.2013 позивач
поставив відповідачу товар на загальну
суму 372817,50 грн на підставі наступних
накладних:

1) №4 від 02.02.2010 на суму з урахуванням ПДВ
819,60 грн,

2) №6/1 від 01.03.2010 на суму з урахуванням
ПДВ 2148,24 грн

3) №6 від 01.03.2010 на суму з урахуванням ПДВ
6230,40 грн,

4) №14 від 01.04.2010 на суму з урахуванням
ПДВ 23563,08 грн,

5) №14 від 03.05.2010 на суму з урахуванням
ПДВ 19438,20 грн,

6) №21 від 02.06.2010 на суму з урахуванням
ПДВ 11407,80 грн,

7) №24 від 02.07.2010 на суму з урахуванням
ПДВ 11756,88 грн,

8) №18 від 05.08.2010 на суму з урахуванням
ПДВ 14986,20 грн

9) №18/1 від 05.08.2010 на суму з урахуванням
ПДВ 18226,80 грн

10) №45 від 01.09.2010 на суму з урахуванням
ПДВ 10237,20 грн

11) №46 від 01.09.2010 на суму з урахуванням
ПДВ 16027,20 грн,

12) №52 від 04.10.2010 на суму з урахуванням
ПДВ 6486,00 грн

13) №59 від 04.11.2010 на суму з урахуванням
ПДВ 14979,60 грн,

14) №69 від 01.12.2010 на суму з урахуванням
ПДВ 9678,00 грн,

15) №1 від 11.01.2011 на суму з урахуванням
ПДВ 2610,00 грн,

16) №4 від 24.02.2011 на суму з урахуванням
ПДВ 8500,50 грн,

17) №1 від 01.03.2011 на суму з урахуванням
ПДВ 3874,80 грн,

18) №1 від 01.04.2011 на суму з урахуванням
ПДВ 22899,60 грн,

19) №2 від 03.05.2011 на суму з урахуванням
ПДВ 7543,20 грн,

20) №5 від 16.05.2011 на суму з урахуванням
ПДВ 9196,80грн,

21) №2 від 01.06.2011 на суму з урахуванням
ПДВ 2030,40 грн,

22) №2 від 05.07.2011 на суму з урахуванням
ПДВ 15924,60 грн,

23) №3 від 06.07.2011 на суму з урахуванням
ПДВ 1123,20 грн,

24) №1 від 01.08.2011 на суму з урахуванням
ПДВ 10802,40 грн,

25) №1 від 02.09.2011 на суму з урахуванням
ПДВ 16260,00 грн,

26) №01 від 03.10.2011 на суму з урахуванням
ПДВ 5604,00 грн,

27) №1 від 01.11.2011 на суму з урахуванням
ПДВ 3765,60 грн,

28) №1 від 01.12.2011 на суму з урахуванням
ПДВ 2889,60 грн,

29) №2 від 02.12.2011 на суму з урахуванням
ПДВ 4200,00 грн,

30) №1 від 01.02.2012 на суму з урахуванням
ПДВ 2404,80 грн,

31) №13 від 19.04.2012 на суму з урахуванням
ПДВ 72,00 грн,

32) №1 від 03.05.2012 на суму з урахуванням
ПДВ 7294,80 грн,

33) №2 від 01.06.2012 на суму з урахуванням
ПДВ 15480,00 грн,

34) №1 від 02.07.2012 на суму з урахуванням
ПДВ 7214,40 грн,

35) №3 від 03.07.2012 на суму з урахуванням
ПДВ 2520,00 грн,

36) №1 від 01.08.2012 на суму з урахуванням
ПДВ 10716,00 грн,

37) №2 від 01.08.2012 на суму з урахуванням
ПДВ 1584,00 грн,

38) №2 від 06.09.2012 на суму з урахуванням
ПДВ 67,20 грн,

39) №3 від 10.09.2012 на суму з урахуванням
ПДВ 168,00 грн,

40) №2 від 10.10.2012 на суму з урахуванням
ПДВ 2124,00 грн,

41) №1 від 03.12.2012 на суму з урахуванням
ПДВ 4596,00 грн,

42) №3 від 21.12.2012 на суму з урахуванням
ПДВ 4800,00 грн,

43) №2 від 01.06.2013 на суму з урахуванням
ПДВ 1548,00 грн,

44) №1 від 03.06.2013 на суму з урахуванням
ПДВ 7200,00 грн,

45) №1 від 31.05.2013 на суму з урахуванням
ПДВ 7838,40 грн,

46) №1 від 05.03.2013 на суму з урахуванням
ПДВ 7500,00 грн,

47) №1 від 23.02.2013 на суму з урахуванням
ПДВ 6480,00 грн.

За твердженням позивача відповідач
товар прийняв, однак оплату його
вартості провів лише частково на суму 22
566,40 грн., у зв'язку з чим у відповідача
перед позивачем виникла
заборгованість у сумі 350 321,50 грн, у
зв'язку з чим позивач звертався до
відповідача з претензією №1 від 25.09.2013
на суму 346355,50 грн та з вимогою про
сплату заборгованості №26/12-13 від 26.12.2013
на суму 350321,50 грн. Однак, відповідач
вимоги позивача не задовольнив,
заборгованість в розмірі 350321,50 грн не
погасив, що і стало підставою для
звернення позивача з позовом до
господарського суду у даній справі.

Як вірно встановлено судами попередніх
інстанцій в даному випадку між
сторонами у справі на підставі
вказаних вище накладних виникли
правовідносини з поставки товарів.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару.

Статтею 193 Господарського кодексу
України визначено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій надані позивачем в
обґрунтування позовних вимог такі
накладні, як № 6/1 від 01.03.2010 на суму 2148,24
грн, № 1 від 01.04.2011 на суму 22899,60 грн, № 3
від 06.07.2011 на суму 1123,00 грн, №2 від 01.06.2012
на суму 15480,00 грн, № 1 від 01.08.2012 на суму
10716,00 грн не є належними доказами
передачі позивачем та прийняття
відповідачем товару, оскільки
відповідно до висновку проведеної у
даній справі судової експертизи № 1082
від 12.05.2014 зазначені накладні підписані
з боку відповідача, як покупця,
невстановленою особою. Врахувавши
наведене, суди попередніх інстанцій
вірно визначили, що сума
заборгованості відповідача перед
позивачем складає 297 954, 70 грн (за
вирахуванням загальної суми вартості
товарів вказаних накладних, поставка
за якими ставиться під сумнів).

Відповідно до ч. 3 ст. 203 Господарського
кодексу України господарське
зобов'язання припиняється
зарахуванням зустрічної однорідної
вимоги, строк якої настав або строк
якої не зазначений чи визначений
моментом витребування. Для зарахування
достатньо заяви однієї сторони.

Аналогічні положення щодо зарахування
зустрічних однорідних вимог містяться
і в ч.1 ст.601 ЦК України.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій приватне підприємство
"Барвник" (відповідач) протягом 2008-2013
років також здійснювало поставку
товарів фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_4 (позивач), про що свідчать наявні
в матеріалах справи наступні накладні:

1) №10 від 30.01.2008 на суму з урахуванням
ПДВ 8249,58 грн,

2) №65 від 12.05.2008 на суму з урахуванням
ПДВ 6384,00 грн,

3) №89/1 від 31.07.2008 на суму з урахуванням
ПДВ 11146,56 грн,

4) №108 від 31.07.2008 на суму з урахуванням
ПДВ 26895,48 грн,

5) №118 від 28.08.2008 на суму з урахуванням
ПДВ 34202,04 грн,

6) №85/1 від 23.06.2009 на суму з урахуванням
ПДВ 3154,80 грн,

7) №93 від 17.07.2009 на суму з урахуванням
ПДВ 4136, 40 грн,

8) №115 від 14.08.2009 на суму з урахуванням
ПДВ 6860,16 грн,

9) №167/1 від 30.11.2009 на суму з урахуванням
ПДВ 2268,00 грн,

10) №163 від 15.11.2009 на суму з урахуванням
ПДВ 17154,24 грн,

11) №66 від 28.05.2010 на суму з урахуванням
ПДВ 11812,80 грн,

12) №153 від 28.10.2010 на суму з урахуванням
ПДВ 22300,80 грн,

13) №168 від 17.11.2010 на суму з урахуванням
ПДВ 3960,00 грн,

14) №7 від 07.02.2011 на суму з урахуванням
ПДВ 3654,00 грн,

15) №21 від 27.04.2011 на суму з урахуванням
ПДВ 45459,75 грн,

16) №6 від 07.06.2011 на суму з урахуванням
ПДВ 3242,40 грн,

17) №5 від 04.08.2011 на суму з урахуванням
ПДВ 3360,00 грн,

18) №26 від 30.09.2011 на суму з урахуванням
ПДВ 5719,20 грн,

19) № 11 від 27.10.2011 на суму з урахуванням
ПДВ 7537,20 грн,

20) №13 від 26.12.2011 на суму з урахуванням
ПДВ 2539,20 грн,

21) №12 від 22.12.2011 на суму з урахуванням
ПДВ 792,00 грн,

22) №5 від 30.03.2012 на суму з урахуванням
ПДВ 250,00 грн,

23) №3 від 04.04.2012 на суму з урахуванням
ПДВ 22796,40 грн,

24) №2 від 04.06.2012 на суму з урахуванням
ПДВ 15600,00 грн,

25) №12 від 02.07.2012 на суму з урахуванням
ПДВ 12,00 грн,

26) №5 від 05.07.2012 на суму з урахуванням
ПДВ 156,00 грн,

27) №2 від 01.08.2012 на суму з урахуванням
ПДВ 9828,00 грн,

28) №2 від 03.09.2012 на суму з урахуванням
ПДВ 3108,00 грн,

29) №6 від 12.09.2012 на суму з урахуванням
ПДВ 210,60 грн,

30) №1 від 01.11.2012 на суму з урахуванням
ПДВ 2184,00 грн,

31) №2 від 05.11.2012 на суму з урахуванням
ПДВ 22776,00 грн,

32) №10 від 25.12.2012 на суму з урахуванням
ПДВ 1326,00 грн,

33) №11 від 27.12.2012 на суму з урахуванням
ПДВ 2964,00 грн,

34) №8 від 26.02.2013 на суму з урахуванням
ПДВ 7231,20 грн,

35) №4 від 25.03.2013 на суму з урахуванням
ПДВ 2668,80 грн,

36) №6 від 26.03.2013 на суму з урахуванням
ПДВ 2078,40 грн,

37) №7 від 28.03.2013 на суму з урахуванням
ПДВ 796,80 грн,

38) №8 від 21.03.2013 на суму з урахуванням
ПДВ 2001,60 грн,

39) №3 від 10.04.2013 на суму з урахуванням
ПДВ 1680,00 грн,

40) №9 від 24.05.2013 на суму з урахуванням
ПДВ 660,00 грн,

41) №8 від 26.06.2013 на суму з урахуванням
ПДВ 2100,00 грн,

42) №2 від 02.07.2013 на суму з урахуванням
ПДВ 7912, 80 грн,

43) №7 від 22.07.2013 на суму з урахуванням
ПДВ 12096,00 грн.

За твердженням відповідача позивач
розрахунки за прийнятий згідно
вказаних накладних товар не здійснив, у
зв'язку з чим відповідач звернувся до
позивача із заявою від 09.01.2014 про
погашення кредиторських вимог, а в
подальшому - із заявою від 14.02.2014 про
зарахування зустрічних вимог на суму
295376,70 грн на підставі ст.601 ЦК України.
На думку відповідача наведене вище
свідчить про наявність підстав для
припинення провадження у справі в
частині стягнення 295376,70 грн, які
підлягають зарахуванню, як зустрічні
однорідні вимоги.

Однак, як встановлено судами
попередніх інстанцій, надані
відповідачем в обґрунтування заяви про
зарахування зустрічних однорідних
вимог такі накладні, як № 65 від 12.05.2008, №
89/1 від 31.07.2008, № 108 від 31.07.2008, № 93 від
17.07.2009, № 153 від 28.10.2010, № 168 від 17.11.2010, №3
від 04.04.2012, № 12 від 02.07.2012, № 2 від 01.08.2012,
№ 10 від 25.12.2012, № 11 від 27.12.2012 не є
належними доказами передачі позивачем
та прийняття відповідачем товару,
оскільки відповідно до висновку
проведеної у даній справі судової
експертизи № 1082 від 12.05.2014 зазначені
накладні на загальну суму 111 749,64 грн
поставлено під сумнів з огляду на те,
що, як зазначено у висновку, накладні
підписані з боку позивача, як покупцем,
невстановленою особою, або неможливо
встановити ким вони підписані.

Врахувавши наведене, місцевий
господарський суд, з яким погодився і
суд апеляційної інстанції, дійшов
обґрунтованого висновку про
необхідність зарахування в якості
зустрічних однорідних вимог суму в
розмірі 183 627,06 грн (за вирахуванням від
заявленої відповідачем до зарахування
суми зустрічних однорідних вимог в
розмірі 295376,70 грн загальної суми
вказаних вище накладних в розмірі 111749,64
грн, поставка за якими ставиться під
сумнів) та правильно припинив
провадження у справі в частині
стягнення з відповідача вказаної суми.

Крім того, колегія суддів вважає, що
суди попередніх інстанції в результаті
проведених розрахунків правильно
визначили, що до стягнення з
відповідача відлягає сума, що
становить різницю між сумою доведеної
заборгованості відповідача перед
позивачем (297954,70 грн) і доведеною сумою
зустрічних однорідних вимог ( 183627,06 грн)
та вірно задовольнили позовні вимоги
частково, стягнувши з відповідача 114324,60
грн боргу.

Таким чином, матеріали справи свідчать
про те, що місцевий господарський суд
всебічно, повно і об'єктивно дослідив
матеріали справи в їх сукупності, дав
вірну юридичну оцінку обставинам
справи та правильно, у відповідності до
вимог закону та встановлених обставин
вирішив спір у справі. Переглядаючи
справу повторно, в порядку ст. 101 ГПК
України, господарський суд апеляційної
інстанції правильно залишив прийняте
місцевим господарським судом рішення
без змін. Посилання скаржника на
порушення та неправильне застосування
норм матеріального та процесуального
права при винесенні оскаржуваних
рішення та постанови не знайшли свого
підтвердження, в зв'язку з чим підстав
для зміни чи скасування зазначених
судових актів колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного
підприємства "Барвник" залишити без
задоволення, а постанову Львівського
апеляційного господарського суду від
30.10.2014 у справі № 909/43/14 - без змін.

Головуючий
О. Кот

Судді
Н. Кочерова

В. Саранюк