ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" грудня 2014 р. Справа № 911/4728/14

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом виконавчого комітету Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області

до публічного акціонерного товариства «Вімм-Білль-Данн Україна»

про спонукання до укладення договору про пайову участь

Секретар судового засідання (пом. судді): Новікова І.С.

Представники сторін:

від позивача: Цвід О.І. (довіреність № 3/02-2306 від 22.12.2014 р.)

від відповідача: Бачинська О.І. (довіреність б/н від 01.01.2014 р.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду Київської області звернувся виконавчий комітет Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області (далі - позивач, виконком) з позовом до публічного акціонерного товариства «Вімм-Білль-Данн Україна» (далі - відповідач, ПАТ «Вімм-Білль-Данн Україна») про спонукання до укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Вишневе.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що відповідачем було проведено розширення (реконструкцію) холодильної станції, за адресою: Київська область, м. Вишневе, вул. Промислова, 7, про що свідчить декларація про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрована Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області 20.07.2012 р.

Позивач стверджує, що на адресу виконавчого комітету повідомлення від ПАТ «Вімм-Білль-Данн Україна» про готовність об'єкта до експлуатації надійшло листом від 16.08.2013 р. № 340, а 09.09.2013 р. позивач надіслав відповідачеві лист № 3/02-1662, яким просив його укласти договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Вишневе у зв'язку з розширенням (реконструкцією) холодильної станції, однак від ПАТ «Вімм-Білль-Данн Україна» відповідь на вказаний лист до виконавчого комітету Вишневої міської ради не надходила.

05.09.2014 р. позивач направив до відповідача лист № 3/02-1759 з двома примірниками договору від 05.09.2014 р. про пайову участь (внесок) ПАТ «Вімм-Білль-Данн Україна» у створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Вишневе за розширення (реконструкцію) холодильної станції та додатку № 1 до договору з розрахунком величини пайової участі. Оскільки 26.09.2014 р. виконавчий комітет Вишневої міської ради отримав письмову відмову від відповідача щодо укладення даного договору, виконком звернувся до суду з даним позовом і просить суд зобов'язати ПАТ «Вімм-Білль-Данн Україна» підписати з виконавчим комітетом Вишневої міської ради договір про пайову участь (внесок) у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Вишневе за розширення (реконструкцію) холодильної станції за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Промислова, 7, в редакції, запропонованій виконавчим комітетом Вишневої міської ради, який направлено на адресу ПАТ «Вімм-Білль-Данн Україна» листом від 05.09.2014 р. за № 3/02-1759.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.11.2014 р. за вказаною позовною заявою було порушено провадження у даній справі.

Розгляд справи відкладався.

09.12.2014 р. до господарського суду Київської області представником відповідача було подано клопотання № 571 від 08.12.2014 р. про долучення документів до матеріалів справи.

Також 09.12.2014 р. до господарського суду Київської області представником відповідача було подано відзив № 564 від 08.12.2014 р. на позовну заяву, за змістом якого товариство проти позову заперечує, посилаючись при цьому на те, що ч. 3 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що пайовучасть у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Холодильна станція, щодо якої заявлена вимога позивача, прийнята в експлуатацію 20 липня 2012 року, про що свідчить відповідна декларація, а вимоги про укладення договору про пайову участь направлялись позивачем відповідачеві 09 вересня 2013 року та 05 вересня 2014 року, тобто відповідно через 1 рік та 2 роки після прийняття холодильної станції в експлуатацію.

Водночас, нормами абз. 1 ч. 9 статті 40 Закону також встановлено строки, протягом яких укладається договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту - не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника будівництва щодо його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію. Таким чином, відповідач вважає, що укладення договору про пайову участь після прийняття об'єкта в експлуатацію протирічить нормам ч. 3 та ч. 9 ст. 40 вказаного Закону.

Також відповідач наголошував, що у роз'ясненнях 22.07.2011 р. Мінрегіонбуд України зазначав, що частиною першою статті 40 Закону встановлено законодавчу норму прямої дії про обов'язковість встановлення органом місцевого самоврядування порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту відповідно до норм цього Закону, тому обумовлення порядку, у тому числі - строків укладення договорів про пайову участь та контролю за своєчасністю їх укладення, є важливою умовою встановлюваного органом місцевого самоврядування порядку залучення коштів пайової участі. Між тим, Містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки (м. Вишневе Київської області, вул. Промислова, 7), які були затверджені рішенням виконкому Вишневої міської ради від 24.12.2009 р за № 102/11, жодних зобов'язань щодо пайової участі в розвитку інфраструктури м. Вишневе не містять. Не містить, на думку відповідача, таких умов і Порядок пайової участі (внеску) замовників у створенні і розвитку інженерно-транспортної інфраструктури м. Вишневе, затверджений рішенням Вишневої міської ради від 22.11.2011 р. за № 1-01/ХІУ6-7 (окрім об'єктів, щодо яких вимагається отримання ордеру на проведення земельних робіт).

Також відповідач посилався на те, що п. 9 ч. 4 ст. 40 Закону встановлює, що до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не залучаються замовники у разі будівництва об'єктів інженерної, транспортної інфраструктури, об'єктів енергетики, зв'язку та дорожнього господарства (крім об'єктів дорожнього сервісу). Відповідно до п. 3.8 Державних будівельних норм України ДБН А.2.2-3-2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», до лінійних об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури відносяться наземні, надземні або підземні лінійні об'єкти для пересування людей, транспортних засобів, вантажів, переміщення рідких та газоподібних продуктів, передачі електроенергії тощо. Аналогічне визначення містить і Державний класифікатор будівель і споруд ДК 018-2000. Таким чином, виходячи з норм ДБН А.2.2-3-2012 та враховуючи положення Робочого проекту «Холодильна станція. Розширення», холодильна станція є об'єктом інженерно-транспортної інфраструктури для здійснення холодопостачання шляхом переміщення рідкого продукту «крижаної» води, і згідно з п. 9 ч. 4 ст.40 Закону «Про регулювання містобудівної діяльності» не є об'єктом сплати пайового внеску.

Крім того, відповідач вважає необгрунтованим розмір пайового внеску, визначений позивачем, оскільки пункт 2.4 Порядку пайової участі (внеску) замовників у створенні і розвитку інженерно-транспортної інфраструктури м. Вишневе встановлює, що розмір пайової участі (внеску) визначається в розмірі 10% від загальної вартості будівництва (реконструкції) об'єкта містобудування - для нежитлових будівель та або споруд, визначеної кошторисом, за виключенням технологічного обладнання. Між тим, Декларацією про готовність об'єкта до експлуатації визначена вартість основних фондів, які приймаються в експлуатацію, в сумі 7338620 грн., у тому числі - витрати на будівельно-монтажні роботи в сумі 2020070 грн. та витрати на обладнання і інвентар в сумі 5318550 грн.

З огляду на викладене, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог виконавчого комітету.

У судовому засіданні 10.12.2014 р. представником позивача була подана заява № 3/02-2215 від 09.12.2014 р. про уточнення позову, згідно якої позивач уточнив зміст прохальної частини позову і просить суд зобов'язати ПАТ «Вімм-Білль-Данн Україна» укласти та підписати з виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області договір про пайову участь (внесок) ПАТ «Вімм-Білль-Данн Україна» у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Вишневе та додаток № 1 до договору про пайову участь (внесок) ПАТ «Вімм-Білль-Данн Україна» у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Вишневе із зазначенням змісту умов договору.

23.12.2014 р. до господарського суду Київської області представником відповідача на доповнення до відзиву було подано пояснення № 621 від 22.12.2014 р. на позовну заяву.

У судовому засіданні 25.12.2014 р. представником позивача було подане пояснення № 3/02-2336 від 24.12.2014 р.

У судовому засіданні 25.12.2014 р. представником позивача було подане клопотання про витребування доказів № 3/02-2335 від 24.12.2014 р., згідно якого позивач просив суд витребувати у відповідача зведений кошторисний розрахунок спірного будівництва з метою надання позивачем пояснень суду щодо кошторисної вартості будівництва, яке було залишено судом без задоволення з огляду на приписи ст.ст. 38, 75 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 25.12.2014 р. представником позивача було подане клопотання № 3/02-2337 від 24.12.2014 р. про продовження строку розгляду справи на 15 днів понад строк, встановлений ст. 69 ГПК України, мотивоване тим, що позивачем 25.12.2014 р. подане клопотання про витребування доказів.

З огляду на відхилення судом вказаного клопотання позивача про витребування доказів, клопотання виконкому про продовження строку розгляду справи також залишено судом без задоволення.

У судовому засіданні 25.12.2014 р. представник позивача позовні вимоги підтримував, зазначивши, водночас, про можливість їх уточнення позивачем; представник відповідача проти позову заперечував.

У судовому засіданні 25.12.2014 р. було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

Встановив:

ПАТ «Вімм-Білль-Данн Україна» у 2012 році було проведено розширення (реконструкцію) належної товариству холодильної станції, що підтверджується Декларацією про початок виконання будівельних робіт від 20.01.2012 р. та Декларацією про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованою Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області 20.07.2012 року.

Стаття 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачає обов'язок замовника, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

До пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не залучаються замовники у разі будівництва: 1) об'єктів будь-якого призначення на замовлення державних органів або органів місцевого самоврядування за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів; 2) будівель навчальних закладів, закладів культури, фізичної культури і спорту, медичного і оздоровчого призначення; 3) будинків житлового фонду соціального призначення та доступного житла; 4) індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів, господарських споруд, розташованих на відповідних земельних ділянках; 5) об'єктів комплексної забудови територій, що здійснюється за результатами інвестиційних конкурсів або аукціонів; 6) об'єктів будівництва за умови спорудження на цій земельній ділянці об'єктів соціальної інфраструктури; 7) об'єктів, що споруджуються замість тих, що пошкоджені або зруйновані внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного або природного характеру; 8) об'єктів, передбачених Державною цільовою програмою підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу, за рахунок коштів інвесторів; 9) об'єктів інженерної, транспортної інфраструктури, об'єктів енергетики, зв'язку та дорожнього господарства (крім об'єктів дорожнього сервісу); 10) об'єктів у межах індустріальних парків на замовлення ініціаторів створення індустріальних парків, керуючих компаній індустріальних парків, учасників індустріальних парків.

Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

Встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати: 1) 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для нежитлових будівель та споруд; 2) 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для житлових будинків.

Розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта, з техніко-економічними показниками.

Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію. Істотними умовами договору є: 1) розмір пайової участі; 2) строк (графік) сплати пайової участі; 3) відповідальність сторін. Невід'ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Позивач стверджує, що на адресу виконавчого комітету Вишневої міської ради повідомлення від ПАТ «Вімм-Білль-Данн Україна» про готовність об'єкта (розширення холодильної станції) до експлуатації надійшло листом від 16.08.2013 р. № 340.

09.09.2013 р. позивач надіслав лист відповідачеві лист № 3/02-1662, яким просив його укласти договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Вишневе у зв'язку з розширенням (реконструкцією) холодильної станції, однак від ПАТ «Вімм-Білль-Данн Україна» відповідь на вказаний лист до виконавчого комітету Вишневої міської ради не надходила.

05.09.2014 р. позивач направив відповідачеві лист № 3/02-1759 з двома примірниками договору від 05.09.2014 р. про пайову участь (внесок) ПАТ «Вімм-Білль-Данн Україна» у створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Вишневе за розширення (реконструкцію) холодильної станції та додатку № 1 до договору з розрахунком величини пайової участі.

26.09.2014 р. виконавчий комітет Вишневої міської ради отримав письмову відмову від відповідача щодо укладення даного договору (лист № 371 від 25.09.2014 р.).

З огляду на викладене, виконком звернувся до суду з даним позовом і просить суд зобов'язати ПАТ «Вімм-Білль-Данн Україна» підписати з виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області договір про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Вишневе за розширення (реконструкцію) холодильної станції за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Промислова, 7, в редакції, запропонованій виконавчим комітетом Вишневої міської ради.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським є зобов'язання, що виникає місуб'єктами господарювання, в силу якого один суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта, або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати згосподарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною сьомою статті 179 ГК України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди за всіма істотними умовами договору; за загальним правилом договір має бути вчиненим у письмовій формі (ст.ст. 205, 207, 208, 626, 638 ЦК України).

). Частиною другою ст. 180 ГК України визначено, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною.

Слід зазначити, що загальний порядок укладання господарських договорів визначений у статті 181 Господарського кодексу України.

У свою чергу, примусовий порядок укладення господарських договорів за рішенням суду регулюється ст. 187 ГК України та ст. 649 Цивільного кодексу, виходячи зі змісту яких і принципу свободи договору, переддоговірні спори поділяються на спори про спонукання до укладення договору, якщо одна зі сторін ухиляється від його укладення, та на спори з умов договору, коли сторони не врегулювали розбіжності щодо його умов.

При цьому можливість розгляду судом цих спорів обумовлюється обов'язковістю договору (за державним замовленням, на підставі правового акту органу державної влади чи місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом).

Отже, необхідною підставою для укладення договору за рішенням суду є наявність відповідного переддоговірного спору між сторонами.

З матеріалів справи слідує, що відповідний переддоговірний спір між сторонами виник у вересні 2014 року, коли позивач відповідно до вимог ст 181 ГК України направив відповідачеві проект договору.

Поряд з цим слід зазначити, що згідно з ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.Поряд з цим, ч. 9 ст. 40 того ж Закону визначено, що договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

На підставі наведених нормативно-правових приписів позивач звернувся до відповідача із пропозицією укласти спірний договір про пайову участь замовника будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Вишневе.

Проте, вказаний вище об'єкт будівництва (реконструкція холодильної станції) було прийнято в експлуатацію ще 20.07.2012 р.

За таких обставин, враховуючи приписи ч. 9 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», укладення спірного договору про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Вишневе, в редакції, запропонованій позивачем, після введення об'єкта будівництва в експлуатацію суперечить вимогам названого закону. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постановах Вищого господарського суду України від 19.11.2012 р. у справі № 5010/240/2012-22/9, від 17.07.2013 р. у справі № 5010/1650/2012-6/31, від 03.12.2014 р. у справі № 909/790/14 та ін.

Також з вищенаведеного вбачається відсутність обов'язку відповідача укладати договір пайової участі у встановленому законом порядку, оскільки будівництво об'єкту є завершеним та об'єкт прийнятий в експлуатацію відповідно до вимог законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 02.12.2014 р. у справі № 925/1305/14.

Водночас, слід зауважити, що звернення позивача до відповідача з листом, в якому вказувалося на необхідність укласти договір пайової участі також відбулося вже після завершення будівництва та прийняття об'єкта в експлуатацію, а саме - 09.09.2013 р., тоді як декларація про готовність об'єкту до експлуатації була зареєстрована Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області ще 20.07.2012 р.

Окрім того, ст. 40 вказаного Закону встановлює обов'язок взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту виключно замовника, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті.

При цьому, замовником є фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву (п. 4 ст. 1 даного Закону).

З наведеного вбачається відсутність обов'язку відповідача укладати договір пайової участі у встановленому законом порядку, оскільки на даний час він не є замовником в розумінні п. 4 ст. 1 Закону у зв'язку з тим, що реконструкція об'єкту, у зв'язку з якою позивач звернувся до суду з даним позовом, є завершеною, і об'єкт є прийнятим в експлуатацію відповідно до вимог законодавства.

Таким чином, прийняття або неприйняття пропозиції позивача щодо укладення договору у даному випадку не є обов'язком відповідача, а відтак відмова останнього від підписання договору пайової участі після завершення відповідного будівництва не суперечить нормам чинного законодавства.

Приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Під час розгляду справи представник позивача зазначав суду про те, що відповідачем на адресу виконавчого комітету не надсилалося повідомлення про початок реконструкції холодильної станції, однак вказане твердження спростовується наданою відповідачем до матеріалів справи копією повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що містить відмітку про отримання зазначеного листа виконавчим комітетом Вишневої міської ради 01.02.2012 р. (вх. № 3/01-260).

Також відповідачем, на спростування посилання виконавчого комітету у позовній заяві на отримання від ПАТ «Вімм-Білль-Данн Україна» повідомлення про введення в експлуатацію спірного об'єкта у серпні 2013 року, надано до матеріалів справи копію повідомлення про введення в експлуатацію від 15.08.2012 р. № 226, яке містить відмітку про отримання виконавчим комітетом вказаного повідомлення 15.08.2012 р. за вх. № 3/01-2252.

З урахуванням усього вищевикладеного, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог виконавчого комітету Вишневої міської ради у даній справі.

При цьому посилання сторін щодо належності спірного об'єкта будівництва до лінійних об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури, щодо мотивів відмови від підписання відповідачем договору пайової участі, щодо невизначення в Порядку пайової участі (внеску) замовників у створенні і розвитку інженерно-транспортної інфраструктури м. Вишневе порядку і строків укладення договорів про пайову участь, щодо обґрунтованості визначення розміру пайового внеску для ПАТ «Вімм-Білль-Данн Україна», виходячи із загальної кошторисної вартості будівництва з урахуванням вартості обладнання, залишаються судом поза увагою, оскільки на наведені вище висновки суду щодо відсутності підстав для задоволення позову не впливають та не спростовують вказаних висновків.

Витрати зі сплати судового збору в порядку ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 32-34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Повне рішення підписане 05.01.2015 р.

Суддя В.М. Бабкіна