ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.14р. Справа № 904/8202/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Адванс-Лізинг", м.
Дніпропетровськ

до Відповідача-1: Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Карпатибудінвест", м.Єнакієве,
Донецька область

Відповідача-2: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім "Армада
ЛТД", м.Підгороднє, Дніпропетровський
район, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за
договором фінансового лізингу в сумі 1
209 080 грн. 37 коп.

Суддя Красота О.І.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Адванс-Лізинг"
(далі-Позивач) звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом, в якому просить суд:

- стягнути солідарно з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Карпатибудінвест" (далі-Відповідач-1)
та Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім "Армада
ЛТД" (далі-Відповідач-2) заборгованість
за договором фінансового лізингу та
договором поруки суму в розмірі 10 000
грн. 00 коп.;

- стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Карпатибудінвест"
заборгованість за договором
фінансового лізингу в сумі 786 278 грн. 48
коп. - основного боргу, 286 660 грн. 25 коп. -
штрафу, 22 741 грн. 71 коп. - 3% річних, 103 399
грн. 93 коп. - інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням Відповідачем-1
умов Договору фінансового лізингу
№52ФЛ-12 від 15.08.2012 року (а.с. 12-14) та
неналежним виконанням Відповідачем-2
умов Договору поруки від 15.08.2012 року
(а.с. 22-23).

14.11.2014 року Позивач подав до
господарського суду заяву про
збільшення позовних вимог, відповідно
до якої просить суд:

- стягнути солідарно з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Карпатибудінвест" (далі-Відповідач-1)
та Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім "Армада
ЛТД" (далі-Відповідач-2) суму поруки в
розмірі 10 000 грн. 00 коп. в рахунок
погашення заборгованості за договором
фінансового лізингу №52ФЛ-12 від 15.08.2012
року;

- стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Карпатибудінвест"
суму заборгованості в розмірі 802 640 грн.
33 коп. - основного боргу, 292 550 грн. 52 коп. -
штрафу, 29 873 грн. 41 коп. - 3% річних, 162 537
грн. 62 коп. - інфляційних втрат.

09.12.2014 року Позивач подав до
господарського суду заяву про відмову
від частини позовних вимог, згідно якої
відмовився від позовних вимог відносно
Відповідача-2 та просить провадження в
частині позовних вимог до останнього
припинити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України.

За заявою Позивача від 18.12.2014 року,
ухвалою господарського суду від 18.12.2014
року, відповідно до вимог статті 69
Господарського процесуального кодексу
України, продовжено строк вирішення
спору на 15 днів - до 25.12.2014 року.

Позивач в судове засідання не з'явився,
25.12.2014 року направив на адресу суду
клопотання відповідно до якого просить
суд розглянути справу за відсутності
його представника та підтримав позовні
вимоги.

Відповідач-1 у судове засідання не
з'явився. Відзив на позов та документи
витребувані ухвалою господарського
суду, а також докази оплати за спірним
договором до суду не надав. Клопотання
про відкладення розгляду спору та
письмові пояснення причин такої неявки
на адресу суду не надходило.

Відповідач-2 у судове засідання не
з'явився. Відзив на позов та документи
витребувані ухвалою господарського
суду, а також докази оплати за спірним
договором до суду не надав. Клопотання
про відкладення розгляду спору та
письмові пояснення причин такої неявки
на адресу суду не надходило.

Відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру за №19721569 на 05.12.2014
року, юридична адреса Відповідача-1: 84205,
Донецька область, м. Дружківка, вул.
Радченко, буд. 34 (а.с.83-84).

Відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру за №19721538 станом на
05.12.2014 року, юридична адреса
Відповідача-2: 52001, Дніпропетровська
область, Дніпропетровський район, м.
Підгородне, вул. Радченко, Автодорога
Знам'янка-Луганськ-Ізварино 227 км. + 580 м.
територія Підгородненської міської
Ради (а.с.81-82).

Суд вважає можливим розглянути справу
за відсутності представника
Відповідача-1 та Відповідача-2, оскільки
останні повідомлені про час та місце
судового засідання належним чином (а.с.
90, 96), а в матеріалах справи наявні
документи необхідні для вирішення
спору по суті та прийняття
обґрунтованого рішення.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу сторонами не
подавалось.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

В порядку ст. 85 ГПК України, у судовому
засіданні прийнято вступну та
резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
оцінивши надані докази в їх сукупності,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.08.2012 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Адванс-Лізинг"
(далі-Лізингодавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Карпатибудінвест"
(далі-Лізингоодержувач) був укладений
Договір фінансового лізингу №52ФЛ-12
(далі-Договір лізингу), відповідно до
пункту 1.1 якого Лізингодавець передає
на умовах фінансового лізингу у платне
користування предмет лізингу, а
Лізингоодержувач приймає предмет
лізингу та зобов'язується сплачувати
лізингові платежі на умовах Договору
лізингу. Найменування, марка, Модель,
рік випуску, ціна одиниці, кількість і
загальна вартість майна на момент
укладенні Договору лізингу наведені в
Додатку №1 "Специфікація".

Строк користування Лізингоодержувачем
предметом лізингу починається з дати
підписання сторонами акту
приймання-передачі предмета лізингу та
не може бути менше одного року. (п. 1.2
Договору лізингу).

Відповідно до пункту 2.2 Договору
лізингу, його ціна становить гривневий
еквівалент вартості майна у Євро,
виходячи з розрахунку, наведеного у п.
2.2.2 Договору лізингу.

Пунктом 2.2 Договору лізингу
передбачено, що його ціна становить
гривневий еквівалент 214 500,00 Євро, що
розраховується із суми в гривнях за
курсом продажу Євро, встановленим у
міжбанківській інформаційній системі
"УкрДілінг", сформованим на 16:00 за
Київським часом на дату, що передує
даті укладення Договору лізингу, та
становить 2 143 133 грн. 85 коп., у тому числі
ПДВ. Ціна Договору підлягає
перерахунку за міжбанківським курсом
на дату, що передує даті підписання
акту приймання-передачі майна,
відповідно до умов п. 2.2.2 Договору
лізингу.

Згідно з пунктом 2.3 Договору лізингу, за
надання предмету лізингу у фінансовий
лізинг, Лізингоодержувач сплачує
Лізингодавцю одноразову комісію, яка є
першим лізинговим платежем, в розмірі 1
відсоток від ціни Договору лізингу.
Комісія сплачується
Лізингоодержувачем на поточний
рахунок Лізингодавця в національній
валюті за міжбанківським курсом на
дату, що передує даті фактичної оплати
у строк до 21.08.2012 року.

Пунктом 3.1 Договору лізингу сторони
погодили, що усі платежі за Договором
лізингу Лізингоодержувач зобов'язаний
здійснювати в національній валюті
України (гривнях) відповідно до умов
Договору лізингу та Додатку №2 "Графік
внесення лізингових платежів" до
Договору лізингу шляхом перерахування
грошових коштів на поточний рахунок
Лізингодавця, вказаний у Договорі
лізингу.

Авансовий платіж Лізингоодержувача в
рахунок оплати майна складає 30% від
ціни Договору лізингу та складає 64 350,00
Євро, та підлягає сплаті в термін до
21.08.2012 року. Сума авансового платежу у
гривнях обчислюється виходячи з
міжбанківського курсу фактичної
оплати. (п. 3.2 Договору лізингу).

Відповідно до пункту 3.3 Договору
лізингу, розмір, склад, терміни сплати
лізингових платежів встановлюються в
графіку. Сума чергового лізингового
платежу є гривневим еквівалентом
відповідної суми (в Євро), зазначеної в
графіку, виходячи з міжбанківського
курсу на дату, що передує даті сплати
Лізингоодержувачем чергового
Лізингового платежу, зазначеного в
графіку. Такий порядок застосовується
до усіх лізингових платежів та
будь-яких інших сум, які підлягають
сплаті або залишаються несплаченими,
згідно з Договором лізингу.

Пунктом 3.4 Договору лізингу
встановлено, що лізингові платежі
складаються з:

- 3.4.1. Суми, яка відшкодовує частину
вартості майна, яка є гривневим
еквівалентом суми, визначеної в
графіку, помноженої на фіксований
міжбанківський курс акту
приймання-передач;

- 3.4.2. Комісії за користування, що
розраховується як різниця суми
лізингового платежу та суми, яка
компенсує частину вартості майна, яка
не може бути меншою за 1 гривню.

Згідно пункту 4.2 Договору лізингу,
передача Лізингодавцем і прийом
Лізингоодержувачем майна в лізинг
здійснюється на підставі акту
приймання-передачі майна за адресою,
визначеною Лізингоодержувачем у
відповідному листі-повідомленні,
направленому Лізингодавцю. Строк
поставки 7 робочих днів з моменту
отримання Лізингодавцем
листа-повідомлення. У випадку
неотримання Лізингодавцем вказаного
листа-повідомлення впродовж 45
календарних днів з моменту укладення
Договору лізингу, сторони вважаються
строк поставки таким, що настав. При
цьому, Лізингодавець здійснює поставу
предмета лізингу за юридичною адресою
Лізингоодержувача, вказаною у Договорі
лізингу, надіславши Лізингоодержувачу
відповідне письмове повідомлення, а
Лізингоодержувач не має права
відмовитись від приймання предмету
лізингу та підписання акту
приймання-передачі. Майно вважається
переданим Лізингоодержувачу з дати
підписання акта приймання-передачі
майна.

Відповідно до пункту 11.1 Договору
лізингу, його строк з 15.08.2012 року по
20.09.2013 року, але в будь-якому випадку до
повного виконання сторонами всіх
зобов'язань за Договором лізингу.
Зазначений строк може бути змінений
відповідно до умов Договору лізингу.

В Додатку №1 до Договору лізингу
(Специфікації майна) сторони погодили
найменування майна, дані технічного
паспорту та його вартість, а саме:
Бульдозер Liebherr PR734, Сер. №VAUZ0724JZT010167, 2008
р.в., 214 500,00 Євро з ПДВ. (а.с. 15).

Додатком №2 до Договору лізингу
сторони погодили графік внесення
лізингових платежів на період дії
Договору лізингу, а саме з 20.09.2012 року по
20.09.2013 року. (а.с.16).

Згідно Акту приймання-передачі
(Додаток №3 до Договору лізингу)
Позивач передав, а Відповідач-1 прийняв
предмет лізингу (а.с. 17), найменування,
дані технічного паспорту та вартість
якого наведені в специфікації майна.

Як вказує Позивач в своїй позовній
заяві, Відповідачем-1 було порушено
своє зобов'язання зі сплати лізингових
платежів та комісії, внаслідок чого
станом на 20.09.2013 року заборгованість з
лізингових платежів за період з 20.07.2013
року по 20.09.2013 року становила суму в
розмірі 796 278 грн. 48 коп., а з урахуванням
заяви про збільшення розміру позовних
вимог згідно до умов Договору в сумі 812
640 грн. 33 коп.

Внаслідок невиконання Відповідачем-1
умов Договору лізингу Позивач 03.04.2014
року направив на його адресу
повідомлення про розірвання договору з
вимогами сплати заборгованості по
лізинговим платежам та повернення
майна, яке Відповідач-1 отримав 11.04.14р.
(а.с.18-20).

Відповідач-1 відповіді на повідомлення
та доказів сплати належних до сплати
лізингових платежів та додаткових
нарахувань не надав, так само як не
надав доказів повернення предмету
лізингу, внаслідок чого Позивач був
вимушений звернутись до
господарського суду з метою захисту
своїх інтересів.

Розглядаючи вказані позовні вимоги
необхідно вказати на наступне.

Частиною 1 статті 193 Господарського
кодексу України передбачено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором. (ч. 2 ст. 193 Господарського
кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 292
Господарського кодексу України, лізинг
- це господарська діяльність,
спрямована на інвестування власних чи
залучених фінансових коштів, яка
полягає в наданні за договором лізингу
однією стороною (лізингодавцем) у
виключне користування другій стороні
(лізингоодержувачу) на визначений
строк майна, що належить лізингодавцю
або набувається ним у власність
(господарське відання) за дорученням чи
погодженням лізингоодержувача у
відповідного постачальника (продавця)
майна, за умови сплати
лізингоодержувачем періодичних
лізингових платежів.

Об'єктом лізингу може бути нерухоме і
рухоме майно, призначене для
використання як основні фонди, не
заборонене законом до вільного обігу
на ринку і щодо якого немає обмежень
про передачу його в лізинг. (ч. 3 ст. 292
Господарського процесуального кодексу
України).

Частина 2 статті 1 Закону України "Про
фінансовий лізинг" передбачає, що за
договором фінансового лізингу (далі -
договір лізингу) лізингодавець
зобов'язується набути у власність річ у
продавця (постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов і передати її у
користування лізингоодержувачу на
визначений строк не менше одного року
за встановлену плату (лізингові
платежі).

За договором лізингу одна сторона
(лізингодавець) передає або
зобов'язується передати другій стороні
(лізингоодержувачеві) у користування
майно, що належить лізингодавцю на
праві власності і було набуте ним без
попередньої домовленості із
лізингоодержувачем (прямий лізинг), або
майно, спеціально придбане
лізингодавцем у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов (непрямий лізинг),
на певний строк і за встановлену плату
(лізингові платежі). (ч. 1 ст. 806
Цивільного кодексу України).

Частиною 2 статті 7 Закону України "Про
фінансовий лізинг" передбачено, що
лізингодавець має право відмовитися
від договору лізингу та вимагати
повернення предмета лізингу від
лізингоодержувача у безспірному
порядку на підставі виконавчого напису
нотаріуса, якщо лізингоодержувач не
сплатив лізинговий платіж частково або
у повному обсязі та прострочення
сплати становить більше 30 днів.

Згідно частини 3 статті 7 Закону України
"Про фінансовий лізинг", відмова від
договору лізингу є вчиненою з моменту,
коли інша сторона довідалася або могла
довідатися про таку відмову.

Приписами частини 1 статті 10 Закону
України "Про фінансовий лізинг"
передбачено, що лізингодавець має
право інвестувати на придбання
предмета лізингу як власні, так і
залучені та позичкові кошти;
здійснювати перевірки дотримання
лізингоодержувачем умов користування
предметом лізингу та його утримання;
відмовитися від договору лізингу у
випадках, передбачених договором
лізингу або законом; вимагати
розірвання договору та повернення
предмета лізингу у передбачених
законом та договором випадках;
стягувати з лізингоодержувача
прострочену заборгованість у
безспірному порядку на підставі
виконавчого напису нотаріуса; вимагати
від лізингоодержувача відшкодування
збитків відповідно до закону та
договору; вимагати повернення предмета
лізингу та виконання грошових
зобов'язань за договором сублізингу
безпосередньо йому в разі невиконання
чи прострочення виконання грошових
зобов'язань лізингоодержувачем за
договором лізингу.

Відповідно до статті 16 Закону України
"Про фінансовий лізинг", сплата
лізингових платежів здійснюється в
порядку, встановленому договором.
Лізингові платежі можуть включати:
суму, яка відшкодовує частину вартості
предмета лізингу; платіж як винагороду
лізингодавцю за отримане у лізинг
майно; компенсацію відсотків за
кредитом; інші витрати лізингодавця, що
безпосередньо пов'язані з виконанням
договору лізингу.

Стаття 806 Цивільного кодексу України,
також встановлює, що до договору
лізингу застосовуються загальні
положення про найм (оренду) з
урахуванням особливостей,
встановлених цим параграфом та
законом. До відносин, пов'язаних з
лізингом, застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж та
положення про договір поставки, якщо
інше не встановлено законом.

Предметом договору лізингу може бути
неспоживна річ, визначена
індивідуальними ознаками, віднесена
відповідно до законодавства до
основних фондів. (ч. 1 ст. 807 Цивільного
кодексу України).

Статтею 762 Цивільного кодексу України
встановлено, що за користування майном
з наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.
Плата за користування майном вноситься
щомісячно, якщо інше не встановлено
договором. А пунктом 3 цієї ж статті
унормовано, що договором або законом
може бути встановлено періодичний
перегляд, зміну (індексацію) розміру
плати за користування майном.

Частиною 3 статті 6 Цивільного кодексу
України передбачено, що сторони в
договорі можуть відступити від
положень актів цивільного
законодавства і врегулювати свої
відносини на власний розсуд.

Сторони в договорі не можуть
відступити від положень актів
цивільного законодавства, якщо в цих
актах прямо вказано про це, а також у
разі, якщо обов'язковість для сторін
положень актів цивільного
законодавства випливає з їх змісту або
із суті відносин між сторонами.

Згідно зі статтею 627 Цивільного кодексу
України, відповідно до статті 6 цього
Кодексу сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Частиною 1 статті 530 ЦК України
встановлено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк його виконання, то
воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до частини 1 статті 632
Цивільного кодексу України, ціна в
договорі встановлюється за
домовленістю сторін.

Згідно ж з частиною 2 статті 524
Цивільного кодексу України, сторони
можуть визначити грошовий еквівалент
зобов'язання в іноземній валюті.

За статтею 533 Цивільного кодексу
України, грошове зобов'язання має бути
виконане в гривнях. Якщо у зобов'язанні
визначено еквівалент в іноземній
валюті, сума що підлягає сплаті в
гривнях, визначається за офіційним
курсом відповідної валюти на день
платежу, якщо інший порядок не
встановлений договором або законом, чи
іншим нормативно-правовим актом.

Частиною 2 статті 198 Господарського
кодексу України передбачено, що
грошові зобов'язання учасників
господарських відносин повинні бути
виражені і підлягають оплаті у гривнях.
Грошові зобов'язання можуть бути
виражені в іноземній валюті лише у
випадках, якщо суб'єкти господарювання
мають право проводити розрахунки між
собою в іноземній валюті відповідно до
законодавства. Виконання зобов'язань,
виражених в іноземній валюті,
здійснюється відповідно до закону.

Таким чином Позивач правомірно вказує
на невиконання Відповідачем-1
зобов'язань за Договором лізингу зі
сплати лізингових платежів та сплати
комісії користування за період з 20.07.2013
року по 20.09.2013 року та, з урахуванням
заяви про збільшення розміру позовних
вимог, просить суд стягнути
заборгованість в сумі 812 640 грн. 33 коп. з
огляду на відсутність доказів
виконання вказаного зобов'язання.

Крім того, у зв'язку з невиконанням
Відповідачем-1 взятих на себе за
Договором лізингу зобов'язань зі
сплати лізингових платежів Позивач
розрахував штраф, 3% річних та
інфляційні втрати.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, в тому числі у
вигляд обов'язку сплатити неустойку.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК
України, неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Пунктом 8.1 Договору лізингу
передбачено, що у випаду, якщо
Лізингоодержувач порушить строк
оплати будь-якого Лізингового платежу,
кий встановлений в графіку,
Лізингоодержувач сплачує Лізингодавцю
штраф у розмірі 0,2% від суми
простроченого Лізингового платежу за
кожен випадок порушення строків оплати
Лізингового платежу. Кожним випадком
порушення Лізингоодержувачем строків
оплати Лізингового платежу є, зокрема,
кожен день прострочення оплати
лізингового платежу.

Розрахований Позивачем розмір штрафу
за період з 21.07.2013 року по 19.03.2014 року, з
урахуванням обмежень, передбачених
статтею 232 Господарського кодексу
України та з урахуванням заяви про
збільшення розміру позовних вимог,
становить суму в розмірі 292 550 грн. 52
коп., яка розрахована вірно.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
борг з врахуванням встановлених
індексів інфляції, а також три проценти
річних з простроченої суми, якщо
законом або договором не встановлений
інший розмір процентів.

Розмір 3% річних, розрахований
Позивачем від залишку суми основного
зобов'язання, з урахуванням заяви про
збільшення розміру позовних вимог, за
період з 21.07.2013 року по 10.11.2014 року,
становить суму в розмірі 29 873 грн. 41 коп.,
яка розрахована Позивачем вірно.

Розмір інфляційних втрат, розрахований
Позивачем від залишку суми основного
зобов'язання, з урахуванням заяви про
збільшення розміру позовних вимог, за
період з серпня 2013 року по жовтень 2014
року, становить суму в розмірі 162 537 грн.
62 коп., яка розрахована Позивачем не
вірно, але є меншою ніж сума
розрахована судом, тому підлягає
задоволенню в заявленому обсязі.

15.08.2012 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім "Армада
ЛТД" (далі-Поручитель) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Адванс-Лізинг" (далі-Кредитор) був
укладений Договір поруки, відповідно
до пункту 1.1 якого Поручитель
зобов'язався в повному обсязі
відповідати перед Кредитором за
невиконання зобов'язань Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Карпатибудінвест" (далі-Боржник) за
Договором фінансового лізингу №52ФЛ-12
від 15.08.2012 року, укладеному між
Кредитором та Боржником (далі-Основний
договір).

Пунктом 4 частини 1 статті 80
Господарського процесуального кодексу
України передбачено, що господарський
суд припиняє провадження у справі, якщо
позивач відмовився від позову і
відмову прийнято господарським судом.

З урахуванням того, що Позивач
відмовився від позовних вимог до
Відповідача-2 і вказану відмову
прийнято господарським судом,
провадження у справі в цій частині
підлягає припиненню.

Отже, позовні вимоги підлягають
задоволенню повністю зі стягненням з
Відповідача-1 - 812 640 грн. 33 коп. -
основного боргу, 292 550 грн. 52 коп. -
штрафу, 29 873 грн. 41 коп. - 3% річних, 162 537
грн. 62 коп. - інфляційних втрат.

Згідно статті 49 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати у справі покладаються на
Відповідача-1.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
33, 43, 44, 49, 75, п. 4 ч. 1. ст. 80, ст.ст. 82-85, 116, 117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Прийняти відмову Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Адванс-Лізинг" від позовних вимог до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім "Армада
ЛТД"

В частині позовних вимог до Товариства
з обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "Армада ЛТД" провадження у справі -
припинити.

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Карпатибудінвест"
(86430, Донецька область, м. Дружківка, вул.
Радченко, 34, ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Адванс-Лізинг" (49083, м.
Дніпропетровськ, вул. Собінова, 1,
) 812 640 грн. 33 коп. - основного
боргу, 292 550 грн. 52 коп. - штрафу, 29 873 грн. 41
коп. - 3% річних, 162 537 грн. 62 коп. -
інфляційних втрат, 25 952 грн. 16 коп. -
судового збору.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Суддя
О.І. Красота

Рішення підписане

25.12.2014р.