РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/14418/14 25.12.14

За позовом Фізичної особи-підприємця Заровної Оксани Володимирівни

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лек-Оіл»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

Товариство з обмеженою відповідальністю «Поліпром»

Про стягнення 278 725,60 грн.

Головуючий суддя Ващенко Т.М.

Судді: Домнічева І.О.

Трофименко Т.Ю.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Дикань П.О. - адвокат

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Заровної Оксани Володимирівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лек-Оіл» про стягнення 278 725,60 грн., у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язання за договором поставки № МО33 від 24.06.2011 р. щодо поставки нафтопродуктів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.2014 р. порушено провадження у справі № 910/14418/14, на підставі ст. 27 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі в розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Поліпром»; розгляд справи призначено на 28.08.2014 р.; зобов'язано сторін надати суду певні документи.

У судовому засіданні 28.08.2014 р. на підставі ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України судом оголошено перерву до 04.09.2014 р. о 11:40 год.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2014 р. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи було відкладено на 23.09.2014 р.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.09.2014 р. на підставі ст. 69 Господарського процесуального кодексу України продовжено строк вирішення спору в справі № 910/14418/14 на п'ятнадцять днів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2014 р. призначено колегіальний розгляд справи № 910/14418/14.

Розпорядженням Заступника Голови Господарського суду міста Києва від 23.09.2014 р. справу № 910/14418/14 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Ващенко Т.М., суддя Гумега О.В., суддя Домнічева І.О.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.09.2014 р. вищевказаною колегією суддів дану справу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 16.10.2014 р.

Розпорядженням Заступника Голови Господарського суду міста Києва від 16.10.2014 р., справу № 910/14418/14 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Ващенко Т.М., суддя суддя Домнічева І.О., суддя Трофименко Т.Ю.

Ухвалою суду від 16.10.2014 р. вищезазначеною колегією суддів прийнято справу № 910/14418/14 до провадження; розгляд справи № 910/14418/14 призначено на 16.12.2014 р.; зобов'язано учасників судового процесу надати суду певні документи.

Представник позивача в судовому засіданні 16.12.2014 р. підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання 16.12.2014 р. не з'явились, про поважні причини неявки суду не повідомили, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Враховуючи неявку в призначене судове засідання представників відповідача та третьої особи, господарський суд ухвалою від 16.12.2014 р. відклав розгляд справи № 910/14418/14 на 25.12.2014 р.

Представник позивача в судовому засіданні 25.12.2014 р. повторно підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання 25.12.2014 р. вкотре не з'явились, про поважні причини неявки суду не повідомили, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Згідно з абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи, що матеріали справи містять докази належного повідомлення відповідача та третьої особи про час та місце судового засідання, про наслідки ненадання ними витребуваних судом документів, то за таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними матеріалами.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд в нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення у справі № 910/14418/14.

У судовому засіданні 25.12.2014 р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лек-Оіл» (надалі - Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Поліпром» (надалі - Покупець) було укладено договір поставки № МО33 від 24.06.2011 р. (надалі - Договір), відповідно до умов якого продавець зобов'язується поставити та передати, а покупець прийняти та оплатити нафтопродукти окремими партіями (надалі - Товар), відповідно до умов, викладених в даному Договорі.

Умови договору свідчать про те, що за своєю правовою природою вищевказаний договір є договором поставки.

У відповідності до частин 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з п. п. 1.2. та 1.3. Договору, вид, марка, кількість кожної партії Товару, що постачається за даним Договором, визначаються сторонами на кожну окрему партію і зазначаються у відповідному рахунку-фактурі та видатковій накладній, підписаній сторонами; загальна кількість товару, що постачається за даним Договором визначається способом складення кількості партій Товару, вказаних у видаткових накладних.

При виконанні зобов'язань за даним Договором, сторони керуються законодавчими актами України та «Інструкцією про порядок прийому, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України» від 20.05.2008 р., затвердженою наказом № 281/171/578/155 від 20.05.2018 р., та іншими нормативними актами України (п. 2.1. Договору).

Розділом 3 Договору сторони обумовили кількість та якість нафтопродуктів, що постачаються за даним Договором.

Відповідно до п. 4.1. Договору, поставка Товару Покупцю здійснюється за місцем фактичного місцезнаходження товару. Поставка Товару здійснюється сомовивозом автотранспортом Покупця. Сторони можуть узгодити інший базис поставки з наступним відображенням в рахунку-фактурі на попередню оплату.

Згідно з пунктами 4.2. та 4.3. Договору, строк поставки кожної окремої партії Товару: поставка здійснюється Продавцем протягом 5-ти днів з дні надходження грошових коштів на рахунок Продавця; датою поставки вважається дата передачі Товару Продавцем Покупцю з підписанням відповідної видаткової накладної і/або товарно-транспортної накладної.

Право власності на Товар переходить від Продавця до Покупця з моменту передачі Товару Покупцю з підписанням відповідної видаткової накладної і/або товарно-транспортної накладної. Всі ризики випадкової загибелі, втрати чи пошкодження Товару переходять до Покупця одночасно з переходом права власності.

У відповідності до п. 4.6. Договору, представник Покупця, який приймає продукцію у Продавця зобов'язаний надати представнику Продавця довіреність на отримання матеріально-товарних цінностей.

Пунктом 5.1. Договору визначено, що ціна на кожну окрему партію Товару фіксується у відповідному рахунку-фактурі та видатковій накладній.

Згідно з п. 5.2. Договору, строк оплати Товару: протягом 2-ох банківських днів з дати виставлення відповідного рахунку-фактури.

Відповідно до пунктів 5.4. та 5.5. Договору, оплата вважається здійсненою з моменту надходження на поточний рахунок Продавця грошових коштів від Покупця в повному обсязі та Товар, що постачається за даним Договором; вартість Товару може змінюватися в сторону збільшення або зменшення відповідно до змін ринкових цін.

Пунктом 10.1. Договору передбачено, що даний Договір вступає в силу з моменту його підписання повноважними представниками сторін та діє до 31.12.2011 року, а в частині взаєморозрахунків до повного їх виконання. Якщо за 30-ть календарних днів до моменту закінчення строку дії даного Договору жодна із сторін не вимагатиме його розірвання, Договір автоматично продовжується на наступний календарний рік.

Згідно з пунктами 10.2. та 10.3. Договору, будь-які усні обговорення чи угоди щодо предмету даного Договору і Товару - не допускаються; всі додатки, доповнення чи зміни до даного Договору мають бути здійснені у письмові формі та підписуватися уповноваженими представниками обох сторін і є невід'ємною частиною Договору.

31.08.2012 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Поліпром» (надалі - Первісний кредитор) та Фізичною особою-підприємцем Заровною Оксаною Володимирівною (надалі - Новий кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає Новому кредитору, а Новий кредитор приймає право вимоги, що належить Первісному кредитору, і стає кредитором за договором поставки № МО33 від 24.06.2011 р. (надалі - Основний договір), укладеним між Первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лек-Оіл» (надалі - Боржник).

Відповідно до п. 1.2. договору про відступлення права вимоги від 31.08.2012 р., за цим договором Новий кредитор одержує право (замість Первісного кредитора) вимагати від Боржника належного виконання всіх зобов'язань за Основним договором.

Додатком № 1 до договору про відступлення права вимоги від 31.08.2012 р. розділ І даного договору було доповнено пунктом 1.3., який викладено в наступній редакції:

« 1.3. До Нового кредитора від Первісного кредитора переходить право вимоги повернення частини авансового платежу у розмірі 278 725,60 грн. у зв'язку з неналежним виконанням постачальником зобов'язань за Основним договором.».

Пунктом 2.1. договору про відступлення права вимоги від 31.08.2012 р. визначено, що згідно з відступленням права вимоги за цим договором Новий кредитор сплачує Первісному кредитору винагороду у розмірі 1000,00 грн. шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок Первісного кредитора.

Згідно з п. 2.2. договору про відступлення права вимоги від 31.08.2012 р., Новий кредитор зобов'язується протягом 30-ти банківських днів після отримання грошових коштів з Боржника перерахувати на поточний рахунок Первісного кредитора грошову суму. визначену в п. 2.1. цього договору.

У відповідності до п. 3.1. договору про відступлення права вимоги від 31.08.2012 р., Первісний кредитор зобов'язується передати новому кредитору всі документи, які засвідчують права, що передаються за цим договором, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення за Основним договором, у термін до 10.09.2012 року.

Згідно з актом прийому-передачі від 31.08.2012 р., на виконання вимог п. 3..1 договору про відступлення права вимоги від 31.08.2012 р., Товариство з обмеженою відповідальністю «Поліпром» передало, а Фізична особа-підприємець Заровна Оксана Володимирівна прийняла наступні документи:

- завірена копія договору поставки № МО33 від 24.06.2011 р.;

- завірена копія виписки з рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліпром»;

- претензія № 91 від 13.07.2012 р. (оригінал);

- завірена копія рахунку-фактури № СФ-0000364 від 24.06.2011 р. на суму 615 902,50 грн. за дизельне паливо у кількості 71450 літрів;

- завірена копія наказу № 4 від 01.06.2011 р.;

- завірена копія наказу № 5 від 01.07.2011 р.;

- довідка про розрахунки між Товариством з обмеженою відповідальністю «Поліпром» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лек-Оіл» (оригінал);

- довідка про поставку товару за договором поставки № МО33 від 24.06.2011 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Поліпром» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лек-Оіл» від 31.08.2012 р. (оригінал).

Первісний кредитор у зобов'язання відповідає перед Новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги (п. 3.2. договору про відступлення права вимоги від 31.08.2012 р.).

Пунктом 5.1. договору про відступлення права вимоги від 31.08.2012 р. визначено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором.

Позивач пояснив суду, що на виконання договору поставки № МО33 від 24.06.2011 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Лек-Оіл» виставило рахунок-фактуру № СФ-0000364 від 24.06.2011 р. на суму 615 902,50 грн. за дизельне паливо у кількості 71450 літрів.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Поліпром» перерахувало вищевказану суму 24.06.2011 р.. що підтверджується банківською випискою.

Позивач також пояснив суду, що в порушення зобов'язань за договором поставки № МО33 від 24.06.2011 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Лек-Оіл» відвантажило на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Полірем» лише 31724 л. дизпалива за ціною 10 600,00 грн. за тону, на суму 336 274,40 грн., у зв'язку з чим у Товариства з обмеженою відповідальністю «Лек-Оіл» виникла заборгованість у розмірі 278 725,60 грн.

Оскільки за договором про відступлення права вимоги від 31.08.2012 р. право вимоги за договором поставки № МО33 від 24.06.2011 р. на суму 278 725,60 грн. авансового платежу перейшло до Фізичної особи-підприємця Заровної О.В., то 02.04.2014 р. на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лек-Оіл» було направлено претензію про перерахування заборгованості в строк до 07.04.2014 р.

Однак, станом на день звернення з даним позовом до суду, вищевказана претензія була залишена відповідачем без відповіді та реагування.

За таких обставин Фізична особа-підприємець Заровна Оксана Володимирівна звернулась до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лек-Оіл» про стягнення 278 725,60 грн., у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язання за договором поставки № МО33 від 24.06.2011 р. щодо поставки нафтопродуктів.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання

Згідно з п. 1 ч. 1 статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За умовами ч. 1 статті 513 Цивільного кодексу України, правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

У відповідності до статті 516 Цивільного кодексу України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до статті 517 Цивільного кодексу України, первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. «Про судове рішення», рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

З наданих позивачем доказів вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Поліпром» виконало належним чином свої зобов'язання за договором поставки № МО33 від 24.06.2011 р. щодо оплати нафтопродуктів, що постачались, тоді як відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Лек-Оіл» свої зобов'язання щодо поставки нафтопродуктів в повному обсязі за даним договором не виконало неналежним чином.

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Лек-Оіл» у відзиві на позовну заяву заперечило проти позову, просило суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на повне виконання своїх зобов'язань за договором поставки № МО33 від 24.06.2011 р., у підтвердження чого надало суду засвідчену копію підписаної повноважними представниками та скріпленої печатками сторін видаткової накладної № РН-0000434 від 24.06.2011 р. на суму 615 902,50 грн. за 71450 л дизельного пального.

Однак, господарський суд зауважує, що на підтвердження достовірності видаткової накладної № РН-0000434 від 24.06.2011 р. відповідач не надав суду для огляду та дослідження оригінал даної видаткової накладної, у зв'язку з чим суд не приймає за належний доказ надану відповідачем засвідчену копію підписаної повноважними представниками та скріпленої печатками сторін видаткової накладної № РН-0000434 від 24.06.2011 р. на суму 615 902,50 грн. за 71450 л дизельного пального.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «Лек-Оіл» у заяві від 04.09.2014 р. просило суд застосувати строки позовної давності до вимог Фізичної особи-підприємця Заровної О.В. про стягнення 278 725,60 грн., пояснюючи це тим, що за умовами договору поставки № МО33 від 24.06.2011 р. поставка товару Товариством з обмеженою відповідальністю «Лек-Оіл» мала бути здійснена до 29.06.2011 р. включно. Таким чином, у відповідності до ст. 261 Цивільного кодексу України, 30.06.2011 р. у Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліпром» виникло право звернутися з позовом про примусове повернення попередньої оплати, яке воно мало можливість реалізувати в межах загального строку позовної давності, встановленого статтею 257 Цивільного кодексу України. Враховуючи наведене, загальний строк позовної давності у три роки, на думку відповідача, сплив 30.06.2014 р. Тоді як, Фізична особа-підприємець Заровна О.В. звернулась до суду з позовом лише 12.07.2014 р.

Господарський суд не приймає до уваги доводи відповідача, викладені в заяві про застосування позовної давності до даних спірних відносин, з огляду на наступне.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частини 5 статті 261 Цивільного кодексу України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Згідно зі ст. 267 Цивільного кодексу України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідно до пункту 4.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 р. «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів», за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання (абзац другий частини п'ятої статті 261 ЦК України), тобто після закінчення: або передбаченого частиною другою статті 530 ЦК України семиденного строку від дня пред'явлення вимоги; або передбаченого іншим актом цивільного законодавства чи договором іншого пільгового строку, в який боржник має виконати зобов'язання. Виняток з цього правила становлять випадки, коли із закону або з договору випливає обов'язок негайного виконання зобов'язання: у такому разі перебіг позовної давності починається від дня пред'явлення вимоги кредитором.

Як вбачається за матеріалів справи, позивачу - Фізичній особі-підприємцю Заровній О.В. стало відомо про неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Лек-Оіл» зобов'язань щодо поставки нафтопродуктів за договором поставки № МО33 від 24.06.2011 р. з моменту укладення договору про відступлення права вимоги від 31.08.2012 р.

За умовами пункту 5.1. договору про відступлення права вимоги від 31.8.2012 р., цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за ним.

Оскільки договором про відступлення права вимоги від 31.08.2012 р. не встановлено конкретний строк виконання зобов'язання щодо повернення авансового платежу в розмірі 278 725,60 грн. у зв'язку з неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «Лек-Оіл» зобов'язань з поставки товару за договором поставки № МО33 від 24.06.2011 р., то 03.04.2014 р. на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лек-Оіл» представником Фізичної особи-підприємця Заровної О.В. було направлено претензію (вих. № 1/0204/2014 від 02.04.2014 р.) з вимогою сплатити зазначену суму заборгованості до 07.04.2014 р.

Таким чином, строк позовної давності за спірними відносинами між Фізичною особою-підприємцем Заровною О.В. та Товариством з обмеженою відповідальністю почав свій перебіг з 08.04.2014 р.

Зважаючи на вищевикладені обставини, підстави для застосування строку позовної давності у даному спорі відсутні.

За таких обставин, позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Заровної О.В. щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лек-Оіл» про стягнення 278 725,60 грн. заборгованості, у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язання за договором поставки № МО33 від 24.06.2011 р. щодо поставки нафтопродуктів, визнаються судом обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лек-Оіл» (01103, м. Київ, бульвар Дружби Народів, 10, ) на користь Фізичної особи-підприємця Заровної Оксани Володимирівни (70424, Запорізька обл., Запорізький район, село Розумівка, вулиця Галяткіна, будинок 4-А, ідентифікаційний номер ) 278 725 (двісті сімдесят вісім тисяч сімсот двадцять п'ять) грн. 60 коп. заборгованості та 5 574 (п'ять тисяч п'ятсот сімдесят чотири) грн. 51 коп. витрат на сплату судового збору.

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 26.12.2014 р.

Головуючий суддя Ващенко Т.М.

Судді: Домнічева І.О.

Трофименко Т.Ю.