ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.12.14 Справа № 904/9570/14

За позовом публічного акціонерного
товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД
ФЕРОСПЛАВІВ", м. Нікополь,
Дніпропетровська область

до Державного підприємства
"Придніпровська залізниця", м.
Дніпропетровськ

про стягнення 2 313,36 грн.

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання - помічник
судді Гезь А.С.

Представники:

від позивача: Кобеляцький Д.М.,
довіреність № 214-4016 від 01.10.2014

від відповідача: Селяков О.В.,
довіреність № 85 від 01.01.2014

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство
«НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ»
(надалі - Позивач) звернулось до
господарського суду з позовом до
Державного підприємства
"Придніпровська залізниця" (надалі -
Відповідач) про стягнення збитків,
заподіяних несхоронним перевезенням
вантажу у розмірі 2 313,36 грн.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 05.12.2014
порушено провадження по справі
№904/9570/14, позовна заява прийнята до
розгляду.

Позивач підтримав позовні вимоги в
повному обсязі. В обґрунтування позову
посилався на те, що відповідно до
залізничної накладної №49158207 на адресу
Позивача від вантажновідправника ТОВ
«ІСТЕК» 12.06.2014 у вагоні №68701259 надійшов
вантаж - коксовий горішок. Зазначений
вагон виданий Позивачу зі складанням
комерційного акту АА №061045/64 від 12.06.2014.
Комерційним актом встановлена нестача
вантажу масою 2 600 кг. За розрахунком
Позивача вартість нестачі вантажу, з
урахуванням норми недостачі 2%,
становить 2 313,36 грн. та є збитками
Позивача. За доводами Позивача,
враховуючи, що нестача вантажу
утворилася під час перевезення
вантажу, відповідальність за її
нестачу має бути покладена на
Відповідача.

На підтвердження позовних вимог
Позивач надав до суду оригінали:
залізничної накладної №49158207 від 08.06.2014;
комерційного акту АА №061045/64 від 12.06.2014,
копії рахунку на оплату №6081 від 08.06.2014,
меморіального ордеру №123564685 від 18.07.2014.

Позивач, керуючись ст. ст. 24, 31, 110, 113, 114,
115, 129 Статуту залізниць України, ст.ст.
22, 623 Цивільного кодексу України
просить суд стягнути з Відповідача
суму збитків, заподіяних несхоронним
перевезенням вантажу у розмірі 2 313,36
грн.

Відповідач позов не визнав, у відзиві
на позов б/н від 22.12.2014 зазначив, що
відповідальність за нестачу вантажу
повинна бути покладена на відправника,
який не підготував вантаж до
перевезення у вагоні відкритого типу.

В судовому засіданні 22.12.2014 оголошені
вступна та резолютивна частини
судового рішення згідно зі ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
оцінивши докази в сукупності,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

08.06.2014 ТОВ «ІСТЕК» здало для
перевезення на станції Горловка
Донецької залізниці у вагоні №68701259
вантаж - коксовий горішок, завантажений
навалом у загальній кількості 55 000 кг
для доставки його одержувачу -
публічному акціонерному товариству
«НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ»,
станція призначення - Нікополь,
Приднівпровської залізниці, що
підтверджується залізничною накладною
№49158207.

Вантаж перевозився у відкритому
вагоні.

Завантаження вантажу здійснене
вантажовідправником.

11.06.2014 вантаж прибув на станцію
Нікополь Придніпровської залізниці.

12.06.2014 вантаж виданий одержувачу зі
складенням комерційного акту АА №061045/64
від 12.06.2014.

В комерційному акті АА №061045/64
зазначено, що його складено на додаток
до акту ст. Запоріжжя Ліве
Придніпровської залізниці №6043 від
09.06.2014.

Відповідно до комерційного акту у
доповненні до акту загальної форми №6043
станції Запоріжжя Ліве, при
комісійному зважуванні, перевікри тари
після вивантаження, на 100 т
тензометричних вагах
вантажоодержувача, виявлено менше
проти документа на 2 600 кг горішка
коксового, який у вагоні вмістится міг.
По документу - горішок коксовий, у
вологому стані, навантажений шапкою та
промаркований вапном по всій площінні
вагона, тара перевірена. У дійсності,
навантаження тотожно акту загальної
форми №6043, шапкою вище бортів 30 см,
вантаж маркований вапном, крім
наявного поглиблення над 6-7 люками
довжиною 350 см, шириною 280 см, глибиною
40-60 см. Вагон бездверний, без люковий -
цільнометалевий, течі вантажу не було.
З моменту прибуття, до комісійного
переважування, знаходився під охороною
чергових прийомоздавальників,
повідомлені ЛВ Лобунець, ВОХР
Апостолове Дуднік. Комісійне
переважування брутто проводив
прийомоздавальник Карпович,
вантажоодержувач Марченко, ЛВ Волик,
заст. ДС Гулега. Перевірку тари після
вивантаження продоводили
прийомоздавальник Карпович,
вантажоодержувач Бушева, ЛВ Юртаєв,
заст. ДС Гулега.

Відповідно до пункту 27 Правил видачі
вантажів, затверджених наказом
Міністерства транспорту України від
21.11.2000 № 644, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 24.11.2000р.
за № 862/5083, при видачі вантажів, маса
яких унаслідок їх властивостей
зменшується при перевезенні, норма
недостачі (сума норми природної втрати
та граничного розходження визначення
маси нетто) становить, зокрема, 2 % маси,
зазначеної в перевізних документах, у
випадку, якщо вантажі здані до
перевезення в сирому (свіжому) або у
вологому стані.

Позивач визначив вартість нестачі
вантажу з урахуванням його вартості
згідно рахунку ТОВ «ІСТЕК» №6081 від
08.06.2014, норми природної втрати вантажу -
2 % відповідно до п.27 Правил видачі
вантажів, затверджених наказом
Міністерства транспорту України від
21.11.2000 №644, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за
№ 862/5083. Вартість недостачі вантажу за
розрахунком Позивача становить 2 313,36
грн.

Відповідно до ст. 307 Господарського
кодексу України, за договором
перевезення вантажу одна сторона
(перевізник) зобов'язується доставити
ввірений їй другою стороною
(вантажовідправником) вантаж до пункту
призначення в установлений
законодавством чи договором строк та
видати його уповноваженій на одержання
вантажу особі (вантажоодержувачу), а
вантажовідправник зобов'язується
сплатити за перевезення вантажу
встановлену плату.

Ст. 924 Цивільного кодексу України
встановлює, що перевізник відповідає
за збереження вантажу з моменту
прийняття його до перевезення та до
видачі одержувачеві, якщо не доведе, що
втрата, нестача, псування або
пошкодження вантажу сталися внаслідок
обставин, яким перевізник не міг
запобігти та усунення яких від нього не
залежало. Перевізник відповідає за
втрату, нестачу, псування або
пошкодження прийнятого до перевезення
вантажу у розмірі фактичної шкоди, якщо
не доведе, що це сталося не з його вини.

Згідно ч. 1 ст. 314 ГК України, перевізник
несе відповідальність за втрату,
нестачу та пошкодження прийнятого до
перевезення вантажу, якщо не доведе, що
втрата, нестача або пошкодження
сталися не з його вини.

Ст. 924 Цивільного кодексу України
передбачено, що у разі втрати або
нестачі вантажу за заподіяну при
перевезенні шкоду перевізник
відповідає в розмірі вартості вантажу,
який втрачено або якого не вистачає.

Згідно ст. 129 Статуту залізниць України,
обставини, що можуть бути підставою для
матеріальної відповідальності
залізниці, вантажовідправника,
вантажоодержувача, пасажирів під час
залізничного перевезення,
засвідчуються комерційними актами або
актами загальної форми, які складають
станції залізниць.

Відповідно до ст. 114 Статуту, залізниця
відшкодовує фактичні збитки, що
виникли з її вини під час перевезення
вантажу, зокрема, за втрату чи
недостачу - у розмірі дійсної вартості
втраченого вантажу чи його недостачі.
Недостача маси вантажу, за яку
відшкодовуються збитки, в усіх
випадках обчислюється з урахуванням
граничного розходження визначення
маси вантажу і природної втрати
вантажу під час перевезення.

Ст. 115 Статуту, закріплено, що вартість
вантажу визначається на підставі
загальної суми рахунка або іншого
документа відправника, який
підтверджує кількість і вартість
відправленого вантажу.

Як вбачається з комерційного акту АА
№061045/64 від 12.06.2014, виявлено недостачу
вантажу у вагоні №68701259 у кількості 2 600
кг.

Оскільки вагон з вантажем був
прийнятий залізницею до перевезення
без зауважень до відправника, вантаж
прибув у технічно справному вагоні,
враховуючи дані, наведені в
комерційному акті, відповідальність за
збереження вантажу з часу його
прийняття до перевезення і до моменту
видачі одержувачу у спірних
правовідносинах в силу ст. 110 Статуту
залізниць покладається на залізницю.

Виходячи з наведеного, позовні вимоги
про стягнення з Відповідача на користь
Позивача збитків, заподіяних
несхоронним перевезенням вантажу у
сумі 2 313,36 грн. є обгрунтованими та
підлягають задоволнню.

З матеріалів справи не вбачається
підстав для звільнення залізниці від
відповідальності.

Відповідно до комерційного акту АА №
№061045/64 від 12.06.2014, вантаж прибув у
технічно справному вагоні, течі
вантажу немає, вагон бездверний,
безлюковий, цільнометалевий.

У складеному комерційному акті не
наведено докладного опису обставин, за
яких сталося незбереження вантажу,
відсутній будь-який опис
несправностей, що могли призвести до
втрати вантажу на шляху прямування, і,
відповідно, свідчили б про вину
вантажовідправника у завантаженні
вантажу у технічно-несправний вагон чи
непридатний у комерційному відношенні.

Як зазначено в п. 3.3. роз'яснень президії
Вищого господарського суду України від
29.05.2002. № 04-5/601 "Про деякі питання
практики вирішення спорів, що
виникають з перевезення вантажів
залізницею", якщо у комерційному акті
відсутній докладний опис обставин, за
яких сталося незбереження вантажу,
зокрема, про стан
запірно-пломбувальних пристроїв та
пломб, технічного стану вагона
(контейнера) тощо, залізниця несе
відповідальність за незбереження
вантажу, доки не доведе відсутність
своєї вини.

Окрім того, відповідно до ст. 24 Статуту
залізниця має право перевіряти
правильність відомостей, зазначених
відправником у залізничній накладній,
а також періодично перевіряти
кількість та масу вантажу, що
зазначаються у накладній.

З матеріалів справи не вбачається
підстав для звільнення залізниці від
відповідальності.

У відповідності до ст.ст.32-34
Господарського процесуального кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Матеріалами і обставинами справи
підтверджено, що позовні вимоги
Позивача про стягнення з Відповідача
збитків, заподіяних несхоронним
перевезенням вантажу підлягають
задоволенню в розмірі 2 313,36 грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
понесені Позивачем судові витрати у
справі підлягають стягненню з
Відповідача.

Керуючись ст.ст.22, 32-34, 49, 82-85, 116,117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства
"Придніпровська залізниця" (49602, м.
Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 108;
) на користь публічного
акціонерного товариства
«НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ» (53213,
Дніпропетровська область, м. Нікополь,
вул. Електрометалургів, 310, ) 2 313,36 грн. (дві тисячі триста
тринадцять гривень 36 копійок) збитків; 1
827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять
сім гривень 00 копійок) судового збору.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 29.12.2014.

Суддя А.Є. Соловйова