КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2014 р. Справа№ 910/14629/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Смірнової Л.Г.

Чорної Л.В.

при секретарі судового засідання -
Ставицькій Т.Б.

за участю представників:

від позивача: Лазня І.В., представник за
довіреністю б/н від 15.12.2014р.;

від відповідача 1: Подлящук О.П.,
представник за довіреністю №17/1782-12 від
30.09.2014р.;

від відповідача 2: Тертичний Ю.І.,
представник за довіреністю №02/л/22 від
06.08.2014р.;

від третьої особи 1: не з'явився;

від третьої особи 2: Стегура С.С.,
представник за довіреністю б/н від
26.09.2014р.;

Розглянувши апеляційну скаргу
Первинної профспілкової організації
Державної наукової установи «Центр
світової економіки та міжнародних
відносин Національної академії наук
України»

на рішення Господарського суду міста
Києва від 08.10.2014р. (підписано - 13.10.2014р.)

у справі №910/14629/14 (головуючий суддя:
Ващенко Т.М., судді: Гумега О.В.,
Мудрий С.М.)

за позовом Первинної профспілкової
організації Державної наукової
установи «Центр світової економіки та
міжнародних відносин Національної
академії наук України»

до 1) Національної академії наук
України

2)Державної наукової установи «Центр
світової економіки та міжнародних
відносин Національної академії наук
України»

Треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача:

1) Вільна профспілка освіти і науки
України

2) Конфедерація вільних профспілок
України

про визнання недійсною постанови

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року Первинна профспілкова
організація Державної наукової
установи «Центр світової економіки та
міжнародних відносин Національної
академії наук України» (далі - позивач)
звернулася з позовом до Національної
академії наук України (далі -
відповідач 1) та Державної наукової
установи «Центр світової економіки та
міжнародних відносин Національної
академії наук України» (далі -
відповідач 2) про визнання недійсною
постанови Президії Національної
академії наук України від 02.07.14. № 165
«Про впорядкування мережі наукових
установ Національної академії наук
України»; зобов'язання Відділу
державної реєстрації юридичних осіб
та фізичних осіб-підприємців
Шевченківського району реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м. Києві скасувати запис про внесення
до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та осіб-підприємців
відомостей про перебування Державної
наукової установи «Центр економіки та
міжнародних відносин Національної
академії наук України» в стані
припинення та про склад ліквідаційної
комісії та голову комісії з припинення
або ліквідатора Державної наукової
установи «Центр світової економіки
та міжнародних відносин
Національної академії наук України»
Богдановича Івана Івановича.

Позовні вимоги умотивовані тим, що
оскаржувана постанова Президії
Національної академії наук України від
02.07.2014р. №165 є протиправною, при її
прийнятті були допущені порушення
умови Колективної угоди та норми
частин 2 та 3 ст. 49-4 Кодексу законів про
працю України.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 21.07.2014р. позовну заяву
Первинної профспілкової організації
Державної наукової установи «Центр
світової економіки та міжнародних
відносин Національної академії наук
України» прийнято до розгляду та
порушено провадження у справі №910/14629/14.

Національна академія наук України
проти позову заперечувала, вказуючи ,
що не є учасником Колективної угоди з
позивачем.

Державна наукова установа «Центр
світової економіки та міжнародних
відносин Національної академії наук
України» (надалі Установа) проти
позовних вимог заперечувала ,вважаючи
,що позивач зловживає правами,
наданими законом профспілковому
органу при вирішенні питання
ліквідації Установи, адже
безпідставно уникає участі у
консультаціях з ліквідаційною
комісією. Заперечуючи доводи позивача
про незаконність прийнятої Президією
НАНУ постанови про лвіквідацію
Установи, остання вважала, що
постанова прийнятя у межах
повноважень власника і є законною.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 02.09.2014р. за клопотанням
Вільної профспілки освіти і науки
України та Конфедерації вільних
профспілок України судом на підставі
ст. 27 ГПК України було залучено
вказаних осіб до участі в розгляді
даної справи в якості третіх осіб, які
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача.

В судовому засіданні 08.10.2014р.
представником позивача на підставі ст.
22 ГПК України було подано заяву про
уточнення позовних вимог , відповідно
до якої Первинна профспілкова
організація Державної наукової
установи «Центр світової економіки та
міжнародних відносин Національної
академії наук України» просила суд
визнати недійсною постанову Президії
Національної академії наук України від
02.07.2014р. №165 «Про впорядкування мережі
наукових установ Національної
академії наук України».

Місцевим господарський судом заява
позивача прийнята до розгляду.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 08.10.2014р. у справі №910/14629/14 в
позові відмовлено.

Місцевим господарським судом
встановлено, що на час звернення
позивачем до суду працівники Державної
наукової установи «Центр світової
економіки та міжнародних відносин
Національної академії наук України» не
були звільнені, а від так права
трудового коллективу, передбачені ст.
ст. 49-2, 49-4 Кодексу законів про працю
України, Колективним договором та
Галузевою угодою не були порушені. Крім
того, господарським судом зазначив, що
позивачем належними засобами
доказування не доведено суду порушення
з боку відповідачів законних та
охоронюваних інтересів Первинної
профспілкової організація Державної
наукової установи «Центр світової
економіки та міжнародних відносин
Національної академії наук України» у
спірних відносинах.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
Первинна профспілкова організація
Державної наукової установи «Центр
світової економіки та міжнародних
відносин Національної академії наук
України» звернулась з апеляційною
скаргою до Київського апеляційного
господарського суду, в якій просила
скасувати рішення Господарського суду
міста Києва від 08.10.2014р. у справі
№910/14629/14 та прийняти нове рішення, яким
позов задовольнити повністю.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями, апеляційну скаргу
Первинної профспілкової організації
Державної наукової установи «Центр
світової економіки та міжнародних
відносин Національної академії наук
України» передано на розгляд колегії
суддів Київського апеляційного
господарського суду у складі:
Кропивної Л.В. (головуючий суддя), судді:
Смірнової Л.Г., Чорної Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 03.11.2014р.
апеляційну скаргу Первинної
профспілкової організації Державної
наукової установи «Центр світової
економіки та міжнародних відносин
Національної академії наук України» у
справі №910/14629/14 прийнято до
провадження у складі колегії суддів:
головуючий суддя Кропивна Л.В., судді:
Смірнової Л.Г., Чорної Л.В. та
призначено розгляд справи на 03.12.2014р.

12.11.2014р. через загальний відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від Первинної
профспілкової організації Державної
наукової установи «Центр світової
економіки та міжнародних відносин
Національної академії наук України»
надійшла заява про вжиття заходів до
забезпечення позову, в якій заявник
просив суд апеляційної інстанції
застосувати заходи забезпечення
позову шляхом: зупинення дії постанови
Президії Національної академії наук
України від 02.07.14. № 165 «Про
впорядкування мережі наукових установ
Національної академії наук України»;
заборони здійснювати будь-які
реєстраційні дії відносно ліквідації
(припинення) Державної наукової
установи «Центр світової економіки та
міжнародних відносин Національної
академії наук України». Заява
обґрунтована тим, що дії з реалізації
постанови, яку оскаржує позивач,
ускладнить та унеможливить виконання
рішення суду в даній справі, оскільки
працівники вже будуть звільнені, їх не
буде сплачена заробітна плата, а
позивач не матиме можливості поновити
порушені права, оскільки відповідач 2
не існуватиме.

01.12.2014р. через загальний відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від Державної
наукової установи «Центр світової
економіки та міжнародних відносин
Національної академії наук України»
надійшов відзив на апеляційну скаргу, в
якому остання просила суд відмовити у
задоволенні апеляційної скарги, а
оскаржуваний судовий акт залишити без
змін.

01.12.2014р. через загальний відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від Національної
академії наук України надійшов відзив
на апеляційну скаргу, в якому остання
просила суд відмовити у задоволенні
апеляційної скарги, а оскаржуваний
судовий акт залишити без змін.

01.12.2014р. через загальний відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від Первинної
профспілкової організації Державної
наукової установи «Центр світової
економіки та міжнародних відносин
Національної академії наук України»
клопотання про відкладення розгляду
справи.

02.12.2014р. через загальний відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від Конфедерації
вільних профспілок України надійшов
відзив на апеляційну скаргу, в якому
остання просила задовольнити
апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 03.12.2014р.
розгляд апеляційної скарги відкладено
на 17.12.2014р. у зв'язку з неявкою
представників позивача, третьої особи
та задоволенням клопотання позивача
відкладення розгляду справи.

У судове засідання 17.12.2014р.
представники третьої особи 1 не
з'явились. Про час та місце судового
засідання третя особа 1 повідомлена
належним чином, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення (вх.№09-33/43779 від 10.12.2014р.)
Про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до п. 3.9.2. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
відкладає в межах строків,
встановлених ст.69 цього Кодексу
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні. Відкладення розгляду
справи є правом суду. Відкладення
справи застосовується не у зв'язку з
відсутністю у судовому засіданні
представників сторін, а у зв'язку з
неможливістю вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

Відповідно до ч.3 ст.22 Господарського
процесуального кодексу України
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів.

Київський апеляційний господарський
суд дійшов висновку, що неявка
представників третьої особи 1 у дане
судове засідання не перешкоджає
розгляду апеляційної скарги по суті у
судовому засіданні 17.12.2014р., адже всі
учасники судового процесу були
належним чином повідомлені про час та
місце розгляду апеляційної скарги, а їх
явка учасників обов'язковою не
визнавалася.

У судовому засіданні 17.12.2014р.
представник позивача підтримав заяву
про забезпечення позову.

У судовому засіданні 17.12.2014р.
представник відповідача 1 заперечував
проти задоволення заяви позивача про
забезпечення позову.

У судовому засіданні 17.12.2014р.
представник відповідача 2 заперечував
проти задоволення заяви позивача про
забезпечення позову.

У судовому засіданні 17.12.2014р.
представник третьої особи 2 підтримав
заяву позивача про забезпечення
позову.

Заслухавши пояснення представників
учасників судового процесу, дослідивши
зміст заяви про забезпечення позову,
Далі, розглянувши в судовому засіданні
08.10.14. заяву позивача про вжиття заходів
до забезпечення позову, суд відмовляє в
її задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 66 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд за заявою сторони,
прокурора чи його заступника, який
подав позов, або з своєї ініціативи має
право вжити передбачених статтею 67
цього Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Забезпечення позову є засобом, що
гарантує виконання майбутнього
рішення господарського суду.
Забезпечення позову полягає у вжитті
заходів, за допомогою яких у подальшому
гарантується виконання судових актів.
Інших підстав для застосування
названих заходів закон не передбачає.

Перелік заходів до забезпечення позову
визначений статтею 67 ГПК України є
вичерпним і розширеному тлумаченню не
підлягає. У відповідності до вказаної
норми, до заходів забезпечення позову
належать: накладання арешту на майно
або грошові суми, що належать
відповідачу; заборона відповідачеві
вчиняти певні дії; заборона іншим
особам вчиняти дії, що стосуються
предмета спору; зупиненням стягнення
на підставі виконавчого документа або
іншого документа, за яким стягнення
здійснюється у безспірному порядку.

Забезпечення позову визначається як
засіб запобігання можливим порушенням
майнових прав чи охоронюваних законом
інтересів юридичної або фізичної особи
(роз'яснення Вищого арбітражного суду
України від 23.08.1994 № 02-5/611 "Про деякі
питання практики застосування заходів
до забезпечення позову").

Господарський суд у кожному
конкретному випадку як за заявою
сторони, так і за власною ініціативою
оцінює доводи заявника, обставини
справи та приймає відповідне судове
рішення, викладаючи в ухвалі вказані
вище обставини.

При цьому, відповідно до п. 1 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України № 16 від 26.12.11. "Про деякі питання
практики застосування заходів до
забезпечення позову", особа, яка подала
заяву про забезпечення позову, повинна
обґрунтувати причини звернення із
заявою про забезпечення позову. З цією
метою та з урахуванням загальних вимог,
передбачених статтею 33 ГПК,
обов'язковим є подання доказів
наявності фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного
заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення
позову, що застосовується
господарським судом, визначається його
відповідністю вимогам, на забезпечення
яких він вживається. Оцінка такої
відповідності здійснюється
господарським судом, зокрема, з
урахуванням співвідношення права
(інтересу), про захист яких просить
заявник, з вартістю майна, на яке
вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії (така
позиція суду відповідає правовій
позиції Вищого господарського суду
України викладеній у Інформаційному
листі Вищого господарського суду
України від 12.12.2006 № 01-8/2776 "Про деякі
питання практики забезпечення позову").

Судова колегія вважає, що апелянт не
звернув уваги на ту обставину, що
забезпечувальні заходи мають бути
адекватними заявленим вимогам і
реально забезпечувати виконання
можливого судового рішення.

При визнанні недійсним оскарженого
ненормативного акту рішення суду
не підлягає примусову виконанню, є
недійсним в силу прийняття про це
відповідного судового рішення.

У судовому засіданні 17.12.2014р.
представник позивача підтримав доводи
апеляційного оскарження та просив
скасувати рішення Господарського суду
міста Києва від 08.10.2014р. у справі
№910/14629/14 та прийняти нове рішення, яким
задовольнити позов повністю.

У судовому засіданні 17.12.2014р.
представник відповідача 1 заперечував
проти доводів апеляційної скарги та
просив суд залишити оскаржуваний
судовий акт без змін.

У судовому засіданні 17.12.2014р.
представник відповідача 2 заперечував
проти доводів апеляційної скарги та
просив суд залишити оскаржуваний
судовий акт без змін.

У судовому засіданні 17.12.2014р.
представник третьої особи 2 підтримав
доводи апеляційної скарги Первинної
профспілкової організації Державної
наукової установи «Центр світової
економіки та міжнародних відносин
Національної академії наук України» та
просив суд скасувати рішення
Господарського суду міста Києва від
08.10.2014р. у справі №910/14629/14 та прийняти
нове рішення, яким задовольнити позов
повністю.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, Київський
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як вірно встановлено місцевим
господарським судом та
підтверджується матеріалами справи,
Постановою Президії Національної
академії наук України від 29.01.2014р. № 17
«Про створення Державної наукової
установи «Центр світової економіки та
міжнародних відносин Національної
академії наук України» було створено
Державну наукову установу «Центр
світової економіки та міжнародних
відносин Національної академії наук
України».

01.03.2014р. було прийнято постанову
Кабінету Міністрів України № 65 «Про
економію державних коштів та
недопущення втрат бюджету», пунктом 8
додатку до якої серед заходів щодо
економного та раціонального
використання державних коштів,
передбачених для утримання органів
державної влади та інших державних
органів, утворених органами державної
влади підприємств, установ та
організацій, які використовують кошти
державного бюджету, визначено
проведення інвентаризації прийнятих
протягом 2009 - 2014 років рішень стосовно
утворення бюджетних установ з
визначенням доцільності їх подальшої
діяльності.

02.07.2014р. Президією Національної
академії наук України було прийнято
постанову № 165 «Про впорядкування
мережі наукових установ Національної
академії наук України», якою вирішено
припинити діяльність Державної
наукової установи «Центр світової
економіки та міжнародних відносин
Національної академії наук України»
(далі - Постанова) шляхом ліквідації.

В обгрунтування скасування
оскаржуваного рішення позивач
вказував, що оскаржуваний ним
нормативний акт є протиправним,
упередженим, винесеним всупереч норм
Кодексу законів про працю України щодо
порядку звільнення працівників.

Відповідно до ч. 1 ст.16 Цивільного
кодексу України, кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Аналогічні
положення містяться у ч. 2 ст. 20
Господарського кодексу України.

Частиною 2 ст. 16 Цивільного кодексу
України та ст.20 Господарського кодексу
України визначено основні способи
захисту цивільних прав та інтересів.

З огляду на положення зазначених норм
та принцип диспозитивності у
господарському судочинстві, позивач
має право вільно обирати способи
захисту порушеного права чи інтересу.

Наразі, одним із способів захисту прав
суб'єктів господарювання відповідно до
вимог ст. 20 Господарського кодексу
України є визнання повністю або
частково недійсними актів органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування, актів інших суб'єктів,
що суперечать законодавству, ущемлюють
права та законні інтереси суб'єкта
господарювання або споживачів.

Реалізуючи передбачене ст.64
Конституції України право на судовий
захист, особа самостійно визначає, яке
його право, чи інтерес , на його
суб'єктивну думку, є порушеним, та в
який спосіб належить здійснити судовий
захист порушеного права.

Відсутність порушеного права чи
невідповідність обраного позивачем
способу його захисту способам,
визначеним законодавством
встановлюється при розгляді справи по
суті та є підставою для прийняття
судового рішення про відмову в позові.

Відповідно до ст.ст. 17,18 Кодексу
законів про працю України та ст.ст 1-3
Закону України «Про колективні
договори і угоди» колективні
договори укладаються між
профспілковою організацією та
адміністрацією підприємства з метою
регулювання виробничих ,
соціально-економічних і трудових
відносин та узгодження інтересів
трудящих, власників або уповноважених
ними органів.

Отже, господарські відносини
колективним договором не
регулюються, а його учасники не
мають прав у зв'язку з укладенням
такого договору та не є суб'єктом
господарської діяльності, тоді як
підставами для визнання акта недійсним
є не лише невідповідність його вимогам
чинного законодавства та/або
визначеній законом компетенції органу,
який видав цей акт, але й порушення у
зв'язку з прийняттям відповідного акта
прав та охоронюваних законом інтересів
підприємства чи організації - позивача
у справі. Якщо за результатами розгляду
справи факту такого порушення не
встановлено, у господарського суду
немає правових підстав для задоволення
позову (п. 2 роз'яснення Президії Вищого
арбітражного суду України від 26.01.00. №
02-5/35 "Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних з
визнанням недійсними актів державних
чи інших органів").

Позивач фактично звернувся з позовом
за захистом прав та інтересів іншої
особи (відповідача 2) поза відносинами
представництва, а тому суд першої
інстанції правомірно відмовив у позові
з мотивів недоведеності порушення прав
позивача.

За наслідками повторного розгляду
справи судова колегія не знайшла
підстав для зміни або скасування
прийнятого судом першої інстанції
рішення у даній справі, у зв'язку з чим
апеляційну скаргу Первинної
профспілкової організації Державної
наукової установи «Центр світової
економіки та міжнародних відносин
Національної академії наук України»
слід залишити без задоволення, а
оскаржений судовий акт - без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної
скарги у зв'язку з відмовою в її
задоволенні на підставі статті 49
Господарського процесуального кодексу
України покладаються на апелянта
(позивача).

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Первинної
профспілкової організації Державної
наукової установи «Центр світової
економіки та міжнародних відносин
Національної академії наук України» на
рішення Господарського суду міста
Києва від 08.10.2014р. у справі №910/14629/14
залишити без задоволення, а рішення
Господарського суду міста Києва від
08.10.2014р. у справі №910/14629/14 - без змін.

2.Матеріали справи №910/14629/14 повернути
до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий суддя
Л.В. Кропивна

Судді
Л.Г. Смірнова

Л.В. Чорна