ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05 грудня 2014 р.+ Справа № 5010/2403/2011-14/120

Господарський суд Івано-Франківської області у судді Фрич М. М., при секретарі судового засідання Ковалюк С. Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Івано-Франківської області від 02.04.2012 року по справі №5010/2403/2011-14/120

за позовом: ОСОБА_1 акціонерного товариства "Дельта Банк",

вул. Фрунзе, 39, м. Київ,04080

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

вул. Зорія, 24,м. Івано-Франківськ,76018

та за зустрічним позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_2 до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства "Дельта-Банк" м. Київ та відповідача ОСОБА_3 "Укрпромбанк" м. Київ.

за участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_4 - представник, (довіреність № б/н від 22.09.14)

Від відповідача: представники не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем за основним позовом - підприємцем ОСОБА_2 подано до суду клопотання про зупинення провадження в справі та клопотання про колегіальний розгляд спору.

Позивачем по справі подано суду заперечення проти клопотання ФОП ОСОБА_2 про зупинення провадження по справі та заперечення проти клопотання про призначення колегіального розгляду справи.

Відповідно до ст.22 Господарського процесуального кодексу сторони мають право брати участь у дослідженні доказів по справі, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення господарському суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу.

Таким чином, подані клопотання є проявом реалізації прав сторони у судовому процесі відповідно до приписів ст.22 ГПК України, розглянувши які - суд взяв до уваги таке та прийшов до наступного висновку.

У відповідності до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ч.1 ст.15 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", справи в судах розглядаються суддею одноособово, а у випадках, визначених процесуальним законом, - колегією суддів, а також за участю народних засідателів і присяжних.

Відповідно до частини 1 статті 4-6 Господарського процесуального кодексу України справи у місцевих господарських судах розглядаються суддею одноособово. Будь-яку справу, що відноситься до підсудності цього суду, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів.

Отже, розгляд справи колегіальним складом суду, а відтак і задоволення клопотання про колегіальний розгляд спору може мати місце за умови наявності складності в поданому на розгляд суду спорі між сторонами.

З цього приводу сторона в клопотанні про призначення колегіального складу суду вказує на те, що спір між сторонами є багатоепізодним та наводить рішення судів по справі № 22/110, №5010/2403/2011-14/120, № 5010/1411/2012-18/56, № 5010/1080/2012-з-15/51, які мають відношення до спору між сторонами та є доказом напруженості взаємовідносин між сторонами.

Заслуговують на увагу і доводи відповідача щодо наявності складнощів в з'ясуванні деяких обставин, перелік яких наводиться в клопотанні до суду. Так, сторона бачить складність в з'ясуванні того, чи є обставина, на яку посилається сторона в заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, нововиявленою чи новим доказом. До цього слід додати той факт, що обставина, на яку посилається позивач як на перегляд рішення за нововиявленою обставиною є встановленою рішенням суду. Проте, не зважаючи на те, що рішення суду вступило в законну силу - спір між сторонами остаточно не врегульовано. Доказом цього є заява сторони , скерована до Верховного Суду України через Вищий господарський суд про перегляд судових рішень Господарських судів /справа № 909/266/14//, а отже в наявності необхідність визначення того, чи при наявності таких доказів по справі є підстави для однозначного визнання належного обґрунтування перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

Крім того, позивач обґрунтовує свої вимоги, зокрема, ч.1,2 ст.612, ст.1054 Цивільного кодексу України, які передбачають правові наслідки за порушення зобов'язання та дають визначення такого виду договору як кредитний.

Натомість - відповідач по справі /за первісним позовом/ заперечуючи проти позову, посилається на ст. 653 Цивільного кодексу, відповідно до якої у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються і сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

В спірному випадку, на момент звернення позивача до суду - договір кредиту між сторонами був розірваний.

З урахуванням всіх викладених обставин - суд не вбачає підстав для відмови стороні в задоволенні клопотання щодо розгляду спору колегіально в складі 3 суддів.

З огляду на задоволення клопотання відповідача щодо колегіального розгляду спору - клопотання про зупинення провадження по справі даним судом не розглядалось.

Керуючись ст. 113-1, ст. 86 ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовільнити клопотання фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про колегіальний розгляд справи та призначити розгляд справи колегіально в складі трьох суддів.

2. Справу скерувати для формування персонального складу колегії суддів.

3. Копію ухвали направити сторонам у справі.

Суддя Фрич М. М.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ ОСОБА_5 05.12.14