м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомПриватного акціонерного
товариства "ПРОСТО-страхування"
доПриватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Еталон" Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Волиньторгхліб" простягнення 41 504,43
Суддя Трофименко Т.Ю.
Від позивача: Крашеніннікова М.І. по
довіреності № б/н від 18.08.2014р.
Від відповідача-1:не з'явився
Від відповідача-2:не з'явився
Обставини справи:
Приватне акціонерне товариство
"ПРОСТО-страхування" звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Еталон"
та Товариства з обмеженою
відповідальністю "Волиньторгхліб" про
стягнення 41 504,43 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
страхувальнику Приватного
акціонерного товариства
"ПРОСТО-страхування" було завдано
майнової шкоди внаслідок дорожньо -
транспортної пригоди, яка сталась
через порушення правил дорожнього руху
водієм який застрахував свою
цивільно-правову відповідальність у
відповідача-1, який відповідно до
закону повинен її відшкодувати, та
оскільки водій, що спричинив
дорожньо-транспортну пригоду
передував в трудових відносинах з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Волиньторгхліб",
останній, то відповідно до ст. 1172
Цивільного кодексу України, юридична
або фізична особа відшкодовує шкоду
завдану їхнім працівником під час
виконання своїх трудових обов'язків.
Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 26.11.2014р. порушено провадження у
справи на 22.12.2014р., сторони зобов'язано
вчинити дії та надати документи.
Представник позивача в даному судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
Представники відповідачів в дане
судове засідання не з'явились. Заяв та
клопотань на адресу суду не надходило.
Відповідачі належним чином
повідомлені про призначення справи до
розгляду в засіданні господарського
суду, про час і місце його проведення,
ухвалу Господарського суду міста Києва
про порушення провадження по справі №
відповідача-1 отримав 02.12.2014р., що
підтверджується повідомленням про
вручення рекомендованої
представник відповідача-2 отримав
01.12.2014р., що підтверджується
повідомленням про вручення
рекомендованої кореспонденції №
Таким чином, судом були вжиті усі
належні заходи для повідомлення
відповідача про місце, дату та час
проведення судового засідання, шляхом
надсилання поштової кореспонденції на
адресу визначену за матеріалами
справи.
Відповідно до вимог ст. 75
Господарського процесуального Кодексу
України, якщо відзив на позовну заяву і
витребувані господарським судом
документи не подано, справу може бути
розглянуто за наявними в ній
матеріалами. Проаналізувавши зібрані
по справі докази, суд дійшов висновку
про достатність матеріалів справи для
її розгляду по суті за відсутності
представника відповідача та його
відзиву на позовну заяву.
У судовому засіданні 22.12.2014р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України судом
проголошено вступну та резолютивну
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, господарський суд міста Києва, -
23.07.2013р. між Приватним акціонерним
товариством "ПРОСТО-страхування"
(надалі - Страховик) з однієї сторони та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Квантор Плюс»з
другої сторони - був укладений Договір
добровільного страхування наземних
транспортних засобів,
цивільно-правової відповідальності
водія та від нещасного випадку з водієм
та пасажирами на транспорті № 1301093,
об'єктом якого є майнові інтереси
страхувальника, пов'язані з володінням,
користуванням та розпорядженням
транспортним засобом марки «Mercedes-Benz E»,
реєстраційний номерний знак АС 0910 ВІ,
Договором передбачено строк дії
договору - з 24.07.2013р. і діє по 23.07.2014р.
29.01.2014 року по вул. Чернишевського в м.
Луцьку, сталася дорожньо - транспортна
пригода, в якій мало місце зіткнення
автомобілів марки «Мерседес»,
реєстраційний номерний знак АС 7518 ВА,
під керуванням водія Дмитрук Юрія
Анатолійовича та автомобіля марки
«Mercedes-Benz E», реєстраційний номерний
знак АС 0910 ВІ під керуванням Рудик І.П.
Відповідно до Постанови Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 21.02.2014р. встановлено вину
Дмитрука Ю.А. у скоєнні вищевказаного
ДТП та притягнуто до адміністративної
відповідальності за вчинення
правопорушення передбаченого ст. 124
З матеріалів справи вбачається, що
цивільна-правова відповідальність
Дмитрука Юрія Анатолійовича, водія
транспортного засобу марки «Мерседес»,
реєстраційний номерний знак АС 7518 ВА,
застрахована у Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Еталон" , що підтверджується
полісом № АС 6674295 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів.
У відповідності до звіту про оцінку
транспортного засобу № 2014/2249 від
30.01.2014р., складеного суб'єктом оціночної
діяльності фізичною-особо-підприємцем
Гуль В.І. (сертифікат суб'єкта оціночної
вартість відновлювального ремонту
транспортного засобу марки «Mercedes-Benz E»,
реєстраційний номерний знак АС 0910 ВІ в
результаті його пошкодження при ДТП з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу складає 42 249,30 грн.
25.02.2014р. позивачем складено страховий
страхового відшкодування становить 38
835,94 грн. та страховий акт на доплату від
З матеріалів справи вбачається, що
позивачем сума страхового
відшкодування в розмірі 41 504,43 грн., була
перерахована на розрахунковий рахунок
авторемонтного підприємства -
Приватного акціонерного товариства
«Волинь-Авто», що підтверджується
платіжними дорученнями: № 6256 від
26.02.2014р. та № 8254 від 18.03.2014р.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
зазначає, що виплативши страхове
відшкодування за договором майнового
нього перейшло право зворотної вимоги
до особи, відповідальної за завдану
шкоду, враховуючи те, що цивільна
відповідальність власника
транспортного засобу, водій якого
визнаний винним у скоєнні ДТП була
застрахована відповідачем.
За таких обставин позивач просить
стягнути з відповідача-1 суму
страхового відшкодування в розмірі 41
004,43 грн. (за вирахуванням франшизи в
розмірі 500,00 грн. відповідно до договору
цивільно-правової відповідальності
укладеного між винною особою та
Договором (полісом) обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АС6674295
встановлено ліміт відповідальності
Відповідача за шкоду, завдану майну
третіх осіб застрахованою особою у
сумі 50 000,00 грн., франшиза - 500,00 грн.
Обґрунтовуючи свої вимоги до
відповідача-2, позивач зазначає, що
виплативши страхове відшкодування за
договором майнового страхування в
право зворотної вимоги до особи
власника транспортного засобу водій
якого є відповідальним за завдану
За таких обставин позивач просить
стягнути з відповідача-2 суму
страхового відшкодування в розмірі
500,00 грн. виходячи з такого розрахунку:
41 504,43 грн. (сума виплаченого страхового
відшкодування) - 41 004,43 грн. (сума
страхового відшкодування, яка підлягає
стягненню з відповідача-1).
Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача підлягають
задоволенню з наступних підстав.
Стаття 979 Цивільного кодексу України
визначає, що за договором страхування
одна сторона (страховик) зобов'язується
у разі настання певної події
(страхового випадку) виплатити другій
стороні (страхувальникові) або іншій
особі, визначеній у договорі, грошову
суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.
Згідно статті 990 Цивільного кодексу
України страховик здійснює страхову
виплату відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).
Вимогами ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу
України передбачено, що особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.
Згідно зі статтею 1 Закону України "Про
страхування" в редакції Закону України
№2745-111 від 4 жовтня 2001 року страхування -
це вид цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів громадян та
юридичних осіб у разі настання певних
подій (страхових випадків), визначених
договором страхування або чинним
законодавством, за рахунок грошових
фондів, що формуються шляхом сплати
громадянами та юридичними особами
страхових платежів (страхових внесків,
страхових премій) та доходів від
розміщення коштів цих фондів.
Статтею 4 Закону України "Про
страхування" визначено, що майнові
інтереси, які пов'язані із володінням,
користуванням і розпорядженням майном,
а також інтереси, пов'язані з
відшкодуванням страхувальником
заподіяної ним шкоди особі або її
майну, а також шкоди, заподіяної
юридичній особі (страхування
відповідальності) віднесені до
об'єктів страхування.
Аб.1 ст.9 Закону України „Про
страхування" визначено, що страхова
сума - грошова сума, в межах якої
страховик відповідно до умов
страхування зобов'язаний провести
виплату при настанні страхового
Аб.16 ст.9 Закону України „Про
страхування" визначено, що страхове
відшкодування - це страхова виплата,
яка здійснюється страховиком у межах
страхової суми за договорами майнового
страхування і страхування
відповідальності при настанні
Відповідно до статті 16 Закону України
"Про страхування", договір страхування -
це письмова угода між страхувальником
і страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.
Згідно із ст.27 Закону України „Про
страхування" до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.
Відповідно до Правил добровільного
страхування транспортних засобів №19-1
(далі правила), які зареєстровані
Міністерством фінансів України за
№0602903, а саме п. 7.1.4 Страховик
зобов'язаний при настанні страхового
випадку виплатити страхове
відшкодування Страхувальнику у
порядку та на умовах, що передбачені
цими Правилами та договором
Відповідно до п. 2.2.1 Правил, страховим
випадком визнається пошкодження чи
знищення транспортного засобу або його
частин (у т. ч. фар, дзеркал, стекол)
внаслідок дорожньо-транспортної
Згідно з п.п.9.1, 9.26 Правил страхування до
складу страхового відшкодування
(збитків, що компенсуються
страхувальнику) входять витрати на
приведення транспортного засобу у
порядок та витрати на проведення
експертної оцінки пошкоджень
застрахованого транспортного засобу.
Відповідно до п. 9.17 Правил страхування
страхове відшкодування може
здійснюватись шляхом оплати
страховиком вартості замінюваних
частин, деталей і приладдя на
аналогічні пошкодженим (за якістю і
вартістю) та відновлюваного ремонту
застрахованого транспортного засобу.
Судом встановлено, що визнаний винним у
вчиненні ДТП Дмитрук Ю.А., на час
скоєння ДТП перебував у трудових
відносинах із Товариством з обмеженою
відповідальністю «Волиньтогхліб»,
тому відповідно до ст. 1172 Цивільного
кодексу України, юридична особа
відшкодовує шкоду завдану їхнім
працівником під час виконання трудових
(службових) обов'язків.
Положеннями ст. 1187 Цивільного кодексу
України передбачено, що шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.
Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
Таким чином, позивач, здійснивши
виплату страхового відшкодування за
договором добровільного страхування
наземного транспорту, отримав право
вимоги, яке особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки, у
межах фактичних витрат.
За таких обставин, суд вважає, що вимоги
позивача про стягнення з відповідача-1
суми страхового відшкодування в
розмірі 41 004,43 грн. та стягнення з
відповідача-2 суми страхового
відшкодування в розмірі 500,00 є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.
Враховуючи, що відповідно до ст. 44 ГПК
України позивачем понесені судові
витрати, зокрема судовий збір, то
зазначені витрати покладаються на
відповідачів (ст. 49 ГПК України).
Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
Господарський суд міста Києва, ?
1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Приватного
акціонерного товариства "Страхова
будь-якого рахунку виявленого
державним виконавцем при виконанні
рішення на користь Приватного
акціонерного товариства
"ПРОСТО-страхування" (04050, м. Київ, вул.
Герцена, 10, ) 41 004 (сорок
одну тисячу чотири) грн. 43 коп. -
страхового відшкодування та 1 805 (одну
тисячу вісімсот п'ять) грн.. 08 коп.
витрат по сплаті судового збору.

3. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Волиньторгхліб" (03023, м. Київ, вул.
Карбишева, 1, ) з
будь-якого рахунку виявленого
державним виконавцем при виконанні
рішення на користь Приватного
акціонерного товариства
"ПРОСТО-страхування" (04050, м. Київ, вул.
Герцена, 10, ) 500 (п'ятсот)
грн. 00 коп. - страхового відшкодування
та 21 (двадцять одну) грн. 92 коп. витрат
по сплаті судового збору.

4. Видати накази після набрання
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 24.12.2014р.

Суддя
Трофименко Т.Ю.