ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2014 р.
Справа № 911/825/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Зайця Д.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом Заступника прокурора
Київської області

в інтересах держави в особі - Державної
екологічної інспекції України, м. Київ

до Публічного акціонерного товариства
«Саливонківський цукровий завод»,
Київська область. Ваильківський район,
смт. Гребінки

про стягнення 23479948,25 грн.

секретар судового засідання Колісник
Ю.І.

за участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Кулєшова О.С.
(довіреність б/н від 10 листопада 2014
року);

від прокуратури: Більковська А.В.
(посвідчення №009568 від 15 жовтня 2012 року).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник прокурора Київської області
в інтересах держави в особі - Державної
екологічної інспекції України
звернувся до господарського суду
Київської області з позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Саливонківський цукровий завод» про
стягнення 23479948,25 грн.

В обґрунтування позовних вимог
прокурор посилається на те, що
Державною екологічною інспекцією
України у період з 29 жовтня по 1
листопада 2012 року було проведено
планову перевірку природоохоронної
діяльності ПАТ «Саливонківський
цукровий завод», в ході якої було
встановлено, що 10 вересня 2012 року
найменування відповідача було змінено
з ВАТ «Саливонківський цукровий завод»
на ПАТ «Саливонківський цукровий
завод», про що внесено відповідні
відомості до ЄДРПОУ, що згідно з ч. 8 ст.
4-1 Закону України «Про дозвільну
систему у сфері господарської
діяльності» є підставою для
переоформлення документа дозвільного
характеру. Однак, ПАТ «Саливонківський
цукровий завод» дозвіл на
спецводокористування №295/13 від 15
листопада 2011 року в порушення вимог ст.
44 Водного кодексу України та ч. 8 ст. 4-1
Закону України «Про дозвільну систему
у сфері господарської діяльності» не
переоформило, в зв'язку з чим Державною
екологічною інспекцією України
нараховано відповідачу збитки за
самовільне здійснення забору води з
поверхневого джерела водопостачання р.
Протока в розмірі 23479948,25 грн. на
підставі Методики розрахунку розмірів
відшкодування збитків, заподіяних
державі внаслідок порушення
законодавства про охорону та
раціональне використання водних
ресурсів, затвердженої наказом
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України №389 від
20 липня 2009 року. Вказані обставини
підтверджуються актом перевірки
дотримання вимог природоохоронного
законодавства від 29 жовтня - 1 листопада
2012 р., складеним Державною екологічною
інспекцією України. На підставі
викладеного, прокурор просить суд
стягнути з відповідача в дохід
державного бюджету 23479948,25 грн. завданих
збитків, посилаючись на ст. 111 Водного
кодексу України.

Рішенням господарського суду
Київської області від 15 липня 2014 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено
повністю.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 29 вересня 2014
року рішення господарського суду
Київської області від 15 липня 2014 року
скасоване, прийнято нове, яким позовні
вимоги задоволено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 23 жовтня 2014 року рішення
господарського суду Київської області
від 15 липня 2014 року та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 29 вересня 2014
року у справі № 911/825/14 скасовано,
справу №911/825/14 передано на новий
розгляд до господарського суду
Київської області.

Направляючи справу на новий розгляд,
Вищий господарський суд України у
своїй постанові від 23 жовтня 2014 року
вказав на те, що при новому розгляді
суду необхідно всебічно і повно
з'ясувати обставини справи, перевірити
доводи, на яких ґрунтуються вимоги та
заперечення сторін, а також вжити
заходів щодо всебічного, повного та
об'єктивного розгляду справи та
прийняти рішення відповідно до норм
матеріального та процесуального права,
що підлягають застосуванню до даних
правовідносин. Зокрема, при новому
розгляді справи суду необхідно
встановити період, з якого саме часу
дозвіл на спеціальне водокористування
№295/13 від 15 листопада 2011 року не був
дійсним; визначити період та,
відповідно, об'єм води, що використана
відповідачем самовільно без
дозвільних документів (дозволу на
спеціальне водокористування). Крім
того, Вищий господарський суд України
вказав на те, що господарський суд не
позбавлений права витребувати від
позивача уточнений розмір позовних
вимог та здійснений перерахунок
збитків.

Згідно з ч. 1 ст. 11112 Господарського
процесуального кодексу України
вказівки, що містяться у постанові
касаційної інстанції, є обов'язковими
для суду першої інстанції під час
нового розгляду справи.

Відповідно до автоматизованого
розподілу справ між суддями від 4
листопада 2014 року справу №911/825/14
передано до розгляду судді Зайцю Д.Г.

Ухвалою суду від 5 листопада 2014 року
справу №911/825/14 прийнято до провадження
суддею Зайцем Д.Г. та призначено її
розгляд на 19 листопада 2014 року.

Відповідно до ухвали суду від 19
листопада 2014 року розгляд справи на
підставі ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України
відкладено на 3 грудня 2014 року.

Відповідно до ухвали суду від 3 грудня
2014 року розгляд справи на підставі ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України відкладено на 17 грудня 2014 року.

Представник Державної екологічної
інспекції України у судові засідання 19
листопада 2014 року, 3 грудня 2014 року та 17
грудня 2014 року не з'являвся.

16 грудня 2014 року через канцелярію суду
надійшла заява Державної екологічної
інспекції України про відкладення
розгляду справи на січень місяць 2015
року. Заява обґрунтована тим, що
представник позивача перебуває на
лікарняному.

Враховуючи, що господарський суд
обмежений процесуальними строками
розгляду справи, суд відмовляє у
задоволенні заяви позивача про
відкладення розгляду справи на січень
місяць 2015 року.

Представник відповідача в усних та
письмових поясненнях, викладених у
відзиві на позовну заяву, проти позову
заперечував.

17 грудня 2014 року відповідно до ч. 2 ст. 85
ГПК України у судовому засіданні
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Заслухавши пояснення представників
прокуратури та відповідачів,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні дані, на яких ґрунтується
позов, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Державним інспектором України з
охорони навколишнього природного
середовища Бужак І.В. та державним
інспектором з охорони навколишнього
природного середовища Київської
області Кронжком P.O. згідно з наказом
Державної екологічної інспекції
України №201 від 24 жовтня 2012 року було
проведено планову перевірку
додержання вимог природоохоронного
законодавства при здійсненні
господарської діяльності ПАТ
«Саливонківський цукровий завод».

За результатами перевірки Державною
екологічною інспекцією України було
складено акт перевірки дотримання
вимог природоохоронного законодавства
з 29 жовтня по 1 листопада 2012 року,
відповідно до якого встановлено, що
водопостачання та водовідведення ВАТ
«Саливонківський цукровий завод»
здійснюється на підставі дозволу на
спеціальне водокористування №295/13 від
15 листопада 2011 року терміном дії з 1
січня 2012 року до 1 січня 2013 року.
Враховуючи те, що протоколом №25/07/12
загальних зборів ВАТ «Саливонківський
цукровий завод» 25 липня 2012 року було
вирішено в силу Закону України «Про
акціонерні товариства» товариство
визнати за типом ПАТ «Саливонківський
цукровий завод», то, як зазначено в
акті, відповідно до п. 8 ст. 4-1 Закону
України «Про дозвільну систему у сфері
господарської діяльності»
вищевказаний дозвіл необхідно
переоформити на ПАТ «Саливонківський
цукровий завод». Таким чином, у ПАТ
«Саливонківський цукровий завод»
відсутній дозвіл на спеціальне
водокористування, що є порушенням ст. 44
Водного кодексу України.

Крім того, у вказаному акті зазначено,
що відповідно до довідки ПАТ
«Саливонківський цукровий завод» №272
від 1 листопада 2012 року підприємством з
10 вересня 2012 року по 31 жовтня 2012 року
забрано з поверхневого джерела
водопостачання (р. Протока) - 822415 м.куб.

На підставі акта перевірки дотримання
вимог природоохоронного законодавства
з 29 жовтня по 1 листопада 2012 року та
довідки ПАТ «Саливонківський цукровий
завод» №272 від 1 листопада 2012 року з
посиланням на Методику розрахунку
розмірів відшкодування збитків,
заподіяних державі внаслідок
порушення законодавства про охорону та
раціональне використання водних
ресурсів, затверджену наказом
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України №389 від
20 липня 2009 року, державним інспектором
України з охорони навколишнього
природного середовища Бужак І.В. та
старшим державним інспектором України
з охорони навколишнього природного
середовища Кисіль Н.П. було здійснено
розрахунок розмірів відшкодування
збитків, обумовлених самовільним
водокористуванням при відсутності
дозвільних документів (дозволу на
спеціальне водокористування) ПАТ
«Саливонківський цукровий завод»,
відповідно до якого сума завданих
державі за період з 10 вересня 2012 року по
31 жовтня 2012 року збитків становить
23479948,25 грн., які прокурор на підставі ст.
ст. 44, 111 Водного кодексу України
просить суд стягнути з відповідача.

Відповідно до ст. 44 Водного кодексу
України здійснення спеціального
водокористування можливе лише за
наявності відповідного дозволу.

Частиною 1 ст. 48 Водного кодексу України
встановлено, що спеціальне
водокористування - це забір води з
водних об'єктів із застосуванням
споруд або технічних пристроїв,
використання води та скидання
забруднюючих речовин у водні об'єкти,
включаючи забір води та скидання
забруднюючих речовин із зворотними
водами із застосуванням каналів.

Спеціальне водокористування
здійснюється на підставі дозволу. У
дозволі на спеціальне
водокористування встановлюються ліміт
забору води, ліміт використання води та
ліміт скидання забруднюючих речовин.
Спеціальне водокористування є платним
(ст. 49 Водного кодексу України).

Як встановлено господарським судом,
водопостачання та водовідведення ВАТ
«Саливонківський цукровий завод»
здійснювалося на підставі дозволу на
спеціальне водокористування №295/13 від
15 листопада 2011 року терміном дії з 1
січня 2012 року до 1 січня 2013 року.

10 вересня 2012 року на підставі рішення
загальних зборів ВАТ «Саливонківський
цукровий завод», оформленого
протоколом №25/07/12 від 25 липня 2012 року,
Відкрите акціонерне товариство
«Саливонківський цукровий завод»
змінило найменування на Публічне
акціонерне товариство
«Саливонківський цукровий завод», що
підтверджується датою державної
реєстрації змін на статуті відповідача
та довідкою з Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України №642550 від 11 вересня 2012 року.

Відповідно до абз. 1, 2 ч. 8 ст. 4-1 Закону
України №2806-ІУ від 6 вересня 2005 року
«Про дозвільну систему у сфері
господарської діяльності» підставами
для переоформлення документа
дозвільного характеру є, зокрема зміна
найменування суб'єкта господарювання -
юридичної особи або прізвища, імені, по
батькові фізичної особи - підприємця.

Як вбачається з акта перевірки від 29
жовтня 2012 року - 1 листопада 2012 року, під
час перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства ПАТ
«Саливонківський цукровий завод»
державними інспекторами України з
охорони навколишнього природного
середовища Державної екологічної
інспекції України встановлено
самовільне використання водних
ресурсів при відсутності дозволу на
спеціальне водокористування за період
з 10 вересня 2012 року (дати реєстрації
змін найменування відповідача) по 31
жовтня 2012 року.

Абзацом 5 ч. 8 ст. 4-1 Закону України «Про
дозвільну систему у сфері
господарської діяльності» (в редакції,
що діяла на момент зміни найменування
відповідача) встановлено, що у разі
виникнення підстав для переоформлення
документа дозвільного характеру
суб'єкт господарювання зобов'язаний
протягом п'яти робочих днів з дня
настання таких підстав подати
дозвільному органу або державному
адміністратору заяву про
переоформлення документа дозвільного
характеру разом з документом
дозвільного характеру, що підлягає
переоформленню, і відповідний
документ, що підтверджує зазначені
зміни (виписка з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців).

Відповідно до абзацу 11 ч. 8 ст. 4-1 Закону
України «Про дозвільну систему у сфері
господарської діяльності» (в редакції,
що діяла на момент зміни найменування
відповідача) не переоформлений в
установлений строк документ
дозвільного характеру є недійсним.

Відповідно до абз. 11 ч. 8 ст. 4-1 Закону
України «Про дозвільну систему у сфері
господарської діяльності» вказаний
дозвіл втратив чинність після спливу
строку для його переоформлення, тобто
після п'яти робочих днів з дня настання
підстав для його переоформлення.

Таким чином, визначення державними
інспекторами України з охорони
навколишнього природного середовища
Державної екологічної інспекції
України періоду самовільного
використання водних ресурсів при
відсутності дозволу на спеціальне
водокористування за період з 10 вересня
2012 року (дати реєстрації зміни
найменування відповідача) є помилковим
і суперечить чинному законодавству
України ( а саме ч. 8 ст. 4-1 Закону України
«Про дозвільну систему у сфері
господарської діяльності»).

Тобто, під час перевірки дотримання
вимог природоохоронного законодавства
ПАТ «Саливонківський цукровий завод»
державними інспекторами неправильно
визначено період самовільного
використання відповідачем водних
ресурсів, оскільки, до зазначеного в
акті перевірки періоду всупереч
приписам абз. 11 ч. 8 ст. 4-1 Закону України
«Про дозвільну систему у сфері
господарської діяльності»,
необґрунтовано та безпідставно
включено дні, коли спеціальне
водокористування здійснювалось
відповідачем на підставі ще чинного
дозволу на спеціальне
водокористування №295/13 від 15 листопада
2011 року.

Як зазначалось вище, у постанові Вищого
господарського суду України від 23
жовтня 2014 року вказано, що при новому
розгляді справи суду необхідно
врахувати викладене, всебічно і повно
з'ясувати обставини справи, перевірити
доводи, на яких ґрунтуються вимоги та
заперечення сторін, а також вжити
заходів щодо всебічного, повного та
об'єктивного розгляду справи та
прийняти рішення відповідно до норм
матеріального та процесуального права,
що підлягають застосуванню до даних
правовідносин. Зокрема, при новому
розгляді справи суду необхідно
встановити період, з якого саме часу
дозвіл на спеціальне водокористування
№ 295/13 від 15 листопада 2011 року не
був дійсним; визначити період та,
відповідно, об'єм води, що використана
відповідачем самовільно без
дозвільних документів (дозволу на
спеціальне водокористування). При
цьому, господарський суд не
позбавлений права витребувати від
позивача уточнений розмір позовних
вимог та здійснений перерахунок
збитків.

На виконання вказівок, викладених у
постанові Вищого господарського суду
України від 23 жовтня 2014 року,
господарським судом Київської області
встановлено наступне.

Частиною 1 ст. 251 Цивільного кодексу
України встановлено, що строком є
певний період у часі, зі спливом якого
пов'язана дія чи подія, яка має юридичне
значення.

Статтею 253 Цивільного кодексу України
передбачено, що перебіг строку
починається з наступного дня після
відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

Отже, враховуючи положення ч. 1 ст. 251 та
ст. 253 Цивільного кодексу України,
абзацу 5 ч. 8 ст. 4-1 Закону України «Про
дозвільну систему у сфері
господарської діяльності» та те, що 10
вересня 2012 року було проведено
реєстрацію змін найменування
відповідача, враховуючи також те, що 15
та 16 вересня 2012 року були вихідними
днями - субота та неділя відповідно,
судом встановлено, що дозвіл на
спеціальне водокористування №295/13 від
15 листопада 2011 року станом на 17 вересня
2012 року був чинним та дійсним.

Враховуючи вищевикладене, судом
встановлено, що дозвіл на спеціальне
водокористування №295/13 від 15 листопада
2011 року став недійсним з 18 вересня 2012
року, а тому об'єм води, що був
використаний відповідачем самовільно
без дозвільних документів, слід
встановлювати за період з 18 вересня 2012
року по 31 жовтня 2012 року включно.

Враховуючи, що на виконання вказівок
Вищого господарського суду України,
викладених у постанові від 23 жовтня 2014
року, представник Державної
екологічної інспекції України не
уточнив позовні вимоги та не здійснив
перерахунок збитків, з метою повного та
об'єктивного розгляду справи по суті,
суд вважає за необхідне здійснити
власний перерахунок збитків.

Відповідно до ст.68 Закону України «Про
охорону навколишнього природного
середовища», підприємства, установи,
організації та громадяни зобов'язані
відшкодовувати шкоду, заподіяну ними
внаслідок порушення законодавства про
охорону навколишнього природного
середовища, в порядку та розмірах,
встановлених законодавством України.

Наказом Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України від 20.07.2009 року №389 затверджено
Методику розрахунку розмірів
відшкодування збитків, заподіяних
державі внаслідок порушення
законодавства про охорону та
раціональне використання водних
ресурсів (надалі - Методика).

Відповідно до пункту 9.1 Методики (з
урахуванням змін до неї, затверджених
наказом Міністерства екології та
природних ресурсів України від 30
червня 2011 року за №220), розрахунок
розміру відшкодування збитків,
обумовлених самовільним
використанням водних ресурсів при
відсутності дозвільних документів
(дозволу на спеціальне
водокористування та/або спеціального
дозволу на користування надрами
(підземні води)), грн, здійснюється за
формулою Зсам = 100 х W х Тар, де W - об'єм
води, що використана самовільно без
дозвільних документів (дозволу на
спеціальне водокористування та/або
спеціального дозволу на користування
надрами (підземні води)), куб.м; Тар -
розмір, грн/100 куб.м, аналогічний
ставці збору за спеціальне
використання води, встановленої
статтею 325 Податкового кодексу України
на дату виявлення порушення (для води
з лиманів - розмір, грн/100 куб.м,
аналогічний ставці збору за
спеціальне використання поверхневих
вод для показника «Інші водні об'єкти»,
встановленої статтею 325 Податкового
кодексу України на дату виявлення
порушення).

Відповідно до пункту 9.2 змін до
Методики, фактичний об'єм води, що
використана самовільно без дозвільних
документів (дозволу на спеціальне
водокористування та/або спеціального
дозволу на користування надрами
(підземні води)), визначається на основі
даних: первинної документації,
статистичної звітності, ліміту забору
та використання води, індивідуальних
норм водоспоживання та водовідведення
або довідки суб'єкта господарювання за
підписом керівництва, завіреної
печаткою.

Єдиним документом, яким прокурор та
позивач обґрунтовували об'єм води, що
використана самовільно без дозвільних
документів, є довідка Публічного
акціонерного товариства
«Саливонківський цукровий завод» від 1
листопада 2012 року за №272, у якій було
зазначено, що ПАТ «Саливонківський
цукровий завод» в період з 10 вересня 2012
року по 31 жовтня 2012 року було забрано з
джерел водопостачання (р. Протока) 822415
м3 води.

Зазначена довідка від 1 листопада 2012
року за №272 підписана в.о. виконавчого
директора П.М. Рябчун та
інженером-екологом Т.О. Піскаленко.

Однак, як вище встановлено
господарським судом, дозвіл на
спеціальне водокористування №295/13 від
15 листопада 2011 року станом на 17 вересня
2012 року був чинним та дійсним.

Оскільки, в довідці від 1 листопада 2012
року за №272 не зазначений обсяг
спожитої відповідачем води за кожен
день, в період з 10 вересня 2012 року по 31
жовтня 2012 року, а також не зазначені
будь-які інші відомості, які б
дозволили господарському суду точно,
обґрунтовано та достовірно встановити
об'єм поденно спожитої відповідачем
води за період з 18 вересня 2012 року по 31
жовтня 2012 року включно, ця довідка не
може бути використана, як належний та
допустимий доказ, що стосується
предмету доказування у даній справі.

Крім того, наданою до матеріалів справи
довідкою Публічного акціонерного
товариства «Саливонківський цукровий
завод» від 5 грудня 2014 року №05/12/14-1
підтверджується, що у довідці №272 від 1
листопада 2012 року «Про обсяги забраної
води з джерел водопостачання» допущена
опечатка у даті початку періоду, за
який було забрано з джерел
водопостачання (р. Протока) кількість
води, а саме, замість цифри « 10 серпня 2012
року» було помилково зазначено « 10
вересня 2012 року». Тому, у довідці №272
від 1 листопада 2012 року «Про обсяги
забраної води з джерел
водопостачання», виданої ПАТ
«Саливонківський цукровий завод»
замість «з 10 вересня 2012 року по 31 жовтня
2012 року» слід читати «з 10 серпня 2012
року по 31 жовтня 2012 року».

Чинне законодавство не забороняє
суб'єкту господарювання виправити
описку у своєму офіційному документі, в
зв'язку з чим, господарський суд
приходить до висновку, що відповідач
мав право у разі виявлення описки
внести зміни до своєї довідки №272 від 1
листопад 2012 року «Про обсяги забраної
води з джерел водопостачання», в якій
замість «з 10 вересня 2012 року по 31 жовтня
2012 року» слід читати «з 10 серпня 2012 року
по 31 жовтня 2012 року».

Натомість, прокурор та позивач
належними та допустимими доказами не
спростували того факту, що у довідці
№272 від 1 листопада 2012 року «Про обсяги
забраної води з джерел водопостачання»
допущена опечатка у даті початку
періоду, за який було забрано з джерел
водопостачання (р. Протока) кількість
води, а саме замість цифри « 10 серпня 2012
року» було помилково зазначено « 10
вересня 2012 року».

До матеріалів справи відповідачем
надано довідку №24/11/14-1 від 24 листопада
2014 року «Про обсяги забраної води з
джерел водопостачання», якою
підтверджується, що в період з 10
вересня 2012 року по 31 жовтня 2012 року було
забрано з джерел водопостачання (р.
Протока) 140812 м3 води.

До матеріалів справи відповідачем
надано також довідку №24/11/14-2 від 24
листопада 2014 року «Про обсяги забраної
води з джерел водопостачання», якою
підтверджується, що в період з 18
вересня 2012 року по 31 жовтня 2012 року було
забрано з джерел водопостачання (р.
Протока) 4342 м3 води.

Послідовний та об'єктивний аналіз всіх
чотирьох вищезазначених довідок
відповідача дозволяє зробити висновок
про те, що вищезазначеними довідками
підтверджується, що відповідачем було
фактично спожито води з джерел
водопостачання (р. Протока) у період з 10
серпня 2012 року по 31 жовтня 2012 року - 822415
м3 води, у період з 10 вересня 2012 року по 31
жовтня 2012 року - 140812 м3 води, у період з 18
вересня 2012 року по 31 жовтня 2012 року
включно - 4342 м3 води, і ці обставини не
спростовуються прокурором та
позивачем.

Що стосується звітності відповідача,
то господарським судом встановлено, що
24 листопада 2014 року Дніпровським
басейновим управлінням водних
ресурсів прийнято від ПАТ
«Саливонківський цукровий завод» звіт
(уточнюючий) про використання води за
третій квартал 2012 року
(підтверджується штампом цього
державного органу та підписом його
уповноваженої посадової особи на
оригіналі уточнюючого звіту), яким
доводиться, що відповідач забрав з
річки Протока в липні 2012 року - 175,4 тис.
куб.м., в серпні 2012 року - 685,7 тис. куб.м., в
вересні 2012 року - 341,6 тис.куб.м.

Господарським судом також встановлено,
що 24 листопада 2014 року Дніпровським
басейновим управлінням водних
ресурсів прийнято від ПАТ
«Саливонківський цукровий завод» звіт
(уточнюючий) про використання води за
четвертий квартал 2012 року (що
підтверджується штампом цього
державного органу та підписом його
уповноваженої посадової особи на
оригіналі уточнюючого звіту), яким
доводиться, що відповідач забрав з
річки Протока в жовтні 2012 року - 2,9 тис.
куб.м., в листопаді 2012 року - 2,1 тис.
куб.м., в грудні 2012 року - 0,0 тис.куб.м.

На підставі звіту (уточнюючого) про
використання води за четвертий квартал
2012 року, суд приходить до висновку, що у
період з 1 жовтня 2012 року по 31 жовтня 2012
року відповідач забрав з річки Протока
2,9 тис.куб.м. води.

Оскільки, в уточненому звіті
відповідача за третій квартал 2012 року
зазначено об'єм води, забраної
відповідачем з р. Протока за весь
вересень 2012 року (тобто, з 1 вересня 2012
року по 30 вересня 2012 року включно) і не
зазначено об'єм води у період з 1
вересня 2012 року по 17 вересня 2012 року,
або з 18 вересня 2012 року по 30 вересня 2012
року включно, з метою всебічного,
повного та об'єктивного розгляду
справи, господарський суд вважає за
необхідне дослідити також первинну
документацію відповідача, яка
стосується предмету доказування у
даній справі.

У судовому засіданні судом оглянуто
посадову інструкцію інженера-еколога,
затверджену в.о. виконавчого директора
ВАТ «Саливонківський цукровий завод» 18
квітня 2011 року, копія якої залучена до
матеріалів справи. Відповідно до п. 2.9
зазначеної інструкції інженер-еколог
проводить систематичний (щоденно)
контроль за водокористуванням і
водовідведенням (ведення журналів
первинного обліку), за кількістю
газопилових викидів в атмосферу.

Відповідно до п. 2.10 зазначеної вище
посадової інструкції, інженер-еколог
зобов'язаний щоденно знімати дані
(показання) лічильника, яким фіксується
кількість забраної самостійно,
одержаної від інших підприємств,
використаної, переданої та втраченої
води, в тому числі води, взятої з джерел
водопостачання річки Протока, і
щоденно вести журнал первинного
обліку, в який письмово вносити ці дані
лічильника в кубічних метрах. На
підставі даних лічильника, інженер -
еколог зобов'язаний вносити у журнал
первинного обліку письмові дані про
кількість забраної самостійно,
одержаної від інших підприємств,
використаної, переданої та втраченої
води, в тому числі води, взятої з джерел
водопостачання річки Протока, в
кубічних метрах станом на 16:00 годину
відповідного дня. Тільки відображені
таким чином дані, що містяться у
журналі первинного обліку, є підставою
для складання у подальшому звітності
та відображення у інших документах
цукрового заводу відомостей щодо
кількості забраної самостійно,
одержаної від інших підприємств,
використаної, переданої та втраченої
води.

У судовому засіданні судом оглянуто
оригінал журналу обліку (копія якого
залучена до матеріалів справи), який є
первинною документацією Публічного
акціонерного товариства
«Саливонківський цукровий завод» та,
відповідно до п.п. 2.9, 2.10 посадової
інструкції інженера-еколога, вівся
інженером -екологом Піскаленко Т.О., у
якому, на підставі показань лічильника,
фіксуються письмові дані обліку про
кількість забраної самостійно,
одержаної від інших підприємств,
використаної, переданої та втраченої
води, в тому числі води, взятої з джерел
водопостачання річки Протока, в
кубічних метрах станом на 16:00 годину
відповідного дня.

Як вбачається з цього журналу обліку,
який є первинним документом
відповідача, за період з 18 вересня 2012
року по 31 жовтня 2012 року Публічним
акціонерним товариством
«Саливонківський цукровий завод» було
здійснено забір води з поверхневого
джерела водопостачання р. Протока в
об'ємі 4342 м3, зокрема, 18 вересня 2012 року -
138 м3, 19 вересня 2012 року - 125 м3 , 20 вересня
2012 року - 116 м3, 21 вересня 2012 року -123 м3, 22
вересня 2012 року - 106 м3 , 23 вересня 2012 року
- 100 м3, 24 вересня 2012року - 112 м3 , 25 вересня
2012 року - 100 м3 , 26 вересня 2012 року - 89 м3 , 27
вересня 2012 року - 97 м3, 28 вересня 2012 року -
110 м3, 29 вересня 2012 року - 97 м3, 30 вересня
2012 року - 87 м3, 1 жовтня 2012 року - 85 м3, 2
жовтня 2012 року - 79 м3, 3 жовтня 2012 року - 84
м3, 4 жовтня 2012 року - 83 м3, 5 жовтня 2012 року
- 92 м3, 6 жовтня 2012 року - 97 м3, 7 жовтня 2012
року - 84 м3, 8 жовтня 2012 року - 103 м3, 9
жовтня 2012 року - 82 м3, 10 жовтня 2012 року - 94
м3, 11 жовтня 2012 року - 98 м3, 12 жовтня 2012
року - 112 м3 , 13 жовтня 2012 року - 89 м3 , 14
жовтня 2012 року -111м3, 15 жовтня 2012 року - 95
м3, 16 жовтня 2012 року - 98 м3, 17 жовтня 2012
року - 102 м3, 18 жовтня 2012 року - 103 м3, 19
жовтня 2012 року - 93 м3, 20 жовтня 2012 року - 95
м3, 21 жовтня 2012 року - 87 м3, 22 жовтня 2012
року - 84 м3, 23 жовтня 2012 року -96 м3, 24
жовтня 2012 року - 104 м3, 25 жовтня 2012 року -
112 м3, 26 жовтня 2012 року - 103 м3 , 27 жовтня 2012
року - 86 м3 , 28 жовтня 2012 року - 98 м3 , 29
жовтня 2012 року - 102 м3 , 30 жовтня 2012 року -
104 м3 та 31 жовтня 2012 року - 87 м3 (том 2, а.с.
127-145), що разом становить 4342 м3 води.

Господарський суд проаналізував
відображені у журналі обліку дані
показників лічильника, який фіксує
об'єм забраної відповідачем води з
річки Протока, з даними, які наводяться
відповідачем у його довідках (зокрема,
у довідці №24/11/14-2 від 24 листопада 2014
року «Про обсяги забраної води з джерел
водопостачання», у довідці №24/11/14-1 від
24 листопада2014 року «Про обсяги
забраної води з джерел
водопостачання», у довідці від 5 грудня
2014 року №05/12/14-1 та довідці від 1
листопада 2012 року за №272), здійснив
математичний сумарний підрахунок
поденних даних показників лічильників
за відповідні періоди часу та
встановив таке.

Відображені у журналі обліку поденні
дані показників лічильника, який
фіксує об'єм забраної відповідачем
води з річки Протока у період з 18
вересня 2012 року по 31 жовтня 2012 року
включно, повністю підтверджують дані,
які містяться у поданій відповідачем
довідці №24/11/14-2 від 24 листопада 2014 року
«Про обсяги забраної води з джерел
водопостачання», якою підтверджується,
що в період з 18 вересня 2012 року по 31
жовтня 2012 року відповідачем було
забрано з джерел водопостачання (р.
Протока) 4342 м3 води, що не суперечить
уточненій звітності за 3-4 квартали 2012
року.

Відображені у журналі обліку поденні
дані показника лічильника, який фіксує
об'єм забраної відповідачем води з
річки Протока у період з 10 вересня 2012
року по 31 жовтня 2012 року включно,
повністю підтверджують обсяги води,
які містяться у поданій відповідачем
довідці №24/11/14-1 від 24 листопада 2014 року
«Про обсяги забраної води з джерел
водопостачання», а саме, що в період з 10
вересня 2012 року по 31 жовтня 2012 року
відповідачем було забрано з джерел
водопостачання (р. Протока) 140812 м3 води,
що не суперечить уточненій звітності
за 3-4 квартали 2012 року.

Відображені у журналі обліку поденні
дані показника лічильника, який фіксує
об'єм забраної відповідачем води з
річки Протока у період з 10 серпня 2012
року по 31 жовтня 2012 року включно,
повністю підтверджують, що за цей
період відповідачем було забрано з
джерел водопостачання (р. Протока) 822415
м3 води.

Отже, зазначені дані журналу обліку
підтверджують викладені у доданій до
матеріалів справи довідці ПАТ
«Саливонківський цукровий завод» від 5
грудня 2014 року №05/12/14-1 відомості про те,
що у довідці №272 від 1 листопада 2012 року
«Про обсяги забраної води з джерел
водопостачання» допущена опечатка у
даті початку періоду, за який було
забрано з джерел водопостачання (р.
Протока) кількість води, а саме замість
цифри « 10 серпня 2012 року» було
помилково зазначено « 10 вересня 2012
року». Тому, у довідці №272 від 1
листопада 2012 року «Про обсяги забраної
води з джерел водопостачання», виданої
ПАТ «Саливонківський цукровий завод»,
замість «з 10 вересня 2012 року по 31 жовтня
2012 року» слід читати «з 10 серпня 2012 року
по 31 жовтня 2012 року».

З метою всебічного та об'єктивного
розгляду справи, господарським судом
було також проаналізовано матеріали
службового розслідування по факту
неналежного виконання відповідальними
працівниками ПАТ «Саливонківський
цукровий завод» своїх обов'язків, в
зв'язку з чим суд дійшов наступних
висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі Протоколу №10/11/14-НР
Наглядової Ради ПАТ «Саливонківський
цукровий завод» від 10 листопада 2014 року
було створено комісію з проведення
службового розслідування по факту
неналежного виконання відповідальними
працівниками ПАТ «Саливонківський
цукровий завод» своїх обов'язків, що
фактично довели підприємство до межі
банкрутства, у зв'язку з розглядом у
господарському суді Київської області
справи №911/825/14 за позовом заступника
прокурора Київської області в
інтересах держави в особі Державної
екологічної інспекції України до ПАТ
«Саливонківський цукровий завод» про
стягнення збитків, заподіяних державі
внаслідок самовільного використання
водних ресурсів у сумі 23479948,25 грн.

Згідно Протоколу №11/11/14-НР Наглядової
Ради ПАТ «Саливонківський цукровий
завод» від 11 листопада 2014 року Рябчуна
Павла Миколайовича було звільнено з
посади в.о. Виконавчого директора ПАТ
«Саливонківський цукровий завод».

18 листопада 2014 року було проведено
державну реєстрацію зміни керівника
ПАТ «Саливонківський цукровий завод»
на Сідлецького О.М., що підтверджується
Випискою з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців по ПАТ
«Саливонківський цукровий завод».

Вищезазначеною комісією складено Акт
від 27 листопада 2014 року службового
розслідування по факту неналежного
виконання відповідальними
працівниками ПАТ «Саливонківський
цукровий завод» своїх обов'язків, що
фактично довели підприємство до межі
банкрутства, у зв'язку з розглядом у
господарському суді Київської області
справи №911/825/14, в якому зазначено в тому
числі й таке: «Стосовно Довідки ПАТ
«Саливонківський цукровий завод» № 272
від 1 листопада 2012 року, то
інженер-еколог Піскаленко Т.О.
повідомила комісії, що при складанні
вказаної Довідки №272 від 1 листопада 2012
року, інженером-екологом Піскаленко
Т.О. було допущено описку та помилково
вказано, що обсяг забраної (спожитої)
води за період з 10 вересня 2012 року по 31
жовтня 2012 року становить 822 415 м3 води,
насправді вказаний обсяг води було
спожито підприємством за період з 10
серпня 2012 року по 31 жовтня 2012 року При
цьому, на виконання вимоги Державної
екологічної інспекції України
стосовно надання інформації про обсяг
спожитої води за період з 10 вересня 2012
року по 31 жовтня 2012 року обсяг спожитої
води ПАТ «Саливонківський цукровий
завод» становить 140812 м3. Відповідна
Довідка №24/11/14-1 від 24 листопада 2014 року
була подана на розгляд комісії з
проведення службового розслідування.»

Судом встановлено, що наказом ПАТ
«Саливонківський цукровий завод»
№28-11/14-СР від 28 листопада 2014 року
інженеру-екологу Піскаленко Т.О.
винесено догану у зв'язку з неналежним
виконанням службових обов'язків щодо
складання державної статистичної
звітності, а саме, звітів за 3-4 квартал
2012 року по формі №2-ТП (водгосп) та
внесення недостовірних даних до
довідки №272 від 1 листопада 2012 року щодо
обсягу забраної (спожитої) води за
період з 10 вересня 2012 року по 31 жовтня
2012 року.

Дослідивши зібрані по справі докази у
їх сукупності, в тому числі беручи до
уваги наведені у акті від 27 листопада
2014 року висновки та наказ №28-11/14-СР від
28 листопада 2014 року, господарський суд
приходить до висновку, що
інженером-екологом Піскаленко Т.О. було
допущено порушення посадових
обов'язків, що виразилось у внесенні до
звітів за 3-4 квартал 2012 року по Формі
№2-ТП (водгосп) недостовірних даних.

Також, інженером-екологом Піскаленко
Т.О. були внесені спотворені дані до
довідки №272 від 1 листопада 2012 року щодо
обсягу забраної (спожитої) води за
період з 10 вересня 2012 року по 31 жовтня
2012 року (становить 822415 м3 води), а саме,
допущено описку в даті початку періоду,
за який ця довідка була надана
(помилково та безпідставно наведені
дані за період з 10 серпня 2012 року (а не з
10 вересня 2012 року) по 31 жовтня 2012 року).

Фактично, зазначена довідка надавалась
про обсяг забраної відповідачем води з
р. Протока за період з 10 серпня 2012 року
по 31 жовтня 2012 року, однак, внаслідок
описки у даті внесені до неї дані було
викладено некоректно.

В подальшому, як встановлено судом,
інженер-еколог Піскаленко Т.О.
підготувала виправлену довідку №24/11/14-1
від 24 листопада 2014 року про
використання води за період з 10 вересня
2012 року по 31 жовтня 2012 року - обсяг
спожитої води ПАТ «Саливонківський
цукровий завод» за вказаний період
становить 140812 м3, та усунула виявлені
порушення (підготувала та подала Звіт
(уточнюючий) за IIІ-ІV квартал 2012 року по
Формі №2-ТП (водгосп)).

Суд розцінює довідку №272 від 1
листопада 2012 року як неналежний доказ,
що не може братися судом до уваги при
вирішенні спору, оскільки, вона
складена інженером-екологом внаслідок
неналежного виконання своїх посадових
обов'язків, що підтверджується актом
службової перевірки від 27 листопада 2014
року, посадовою інструкцією
інженера-еколога на підприємстві та
наказом ПАТ «Саливонківський цукровий
завод» №28-11/14-СР від 28.11.2014 року, копії
яких залучені до матеріалів справи, а
оригінали оглянуто в судовому
засіданні.

Як встановлено та підтверджено
державними інспекторами, які проводили
перевірку відповідача у 2012 році, облік
забору води, що була спожита
відповідачем з річки Протока (в тому
числі за період з 18 вересня 2012 року по 31
жовтня 2012 року), здійснювався
відповідачем за допомогою
водовимірювальних приладів
(лічильників), які на той момент були
повірені.

Зазначені у журналі обліку (який є
первинним документом відповідача та
вівся відповідно до п. 2.10 посадової
інструкції інженера-еколога) первинні
дані щодо забраної води з річки Протока
свідчать про те, що у період з 18 вересня
2012 року по 31 жовтня 2012 року
відповідачем було забрано з р. Протока
4342 м3 води.

Всі фактичні дані, які зафіксовані у
зібраних по справі доказах (а саме: у
довідці №24/11/14-2 від 24 листопада 2014 року
«Про обсяги забраної води з джерел
водопостачання», у довідці №24/11/14-1 від
24 листопада 2014 року «Про обсяги
забраної води з джерел
водопостачання», у довідці від 5 грудня
2014 року №05/12/14-1, уточненій звітності за
3-4 квартали 2012 року, акті від 27
листопада 2014 року службового
розслідування, письмових поясненнях
відповідача) є похідними від первинних
даних, які щоденно вносилися у журнал
обліку інженером - екологом Піскаленко
Т.О.

Натомість інші дані, які зафіксовані у
довідці від 1 листопада 2012 року за №272,
звітності за 3-4 квартали 2012 року, не є
об'єктивно підтвердженими, а тому не
можуть бути взяті судом до уваги.

Відповідно до частини 2 статті 68 Закону
України «Про охорону навколишнього
природного середовища»,
відповідальність за порушення
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища
несуть особи, винні у самовільному
спеціальному використанні природних
ресурсів.

Згідно ст. 68 Закону України «Про
охорону навколишнього природного
середовища», підприємства, установи,
організації та громадяни зобов'язані
відшкодовувати шкоду, заподіяну ними
внаслідок порушення законодавства про
охорону навколишнього природного
середовища, в порядку та розмірах,
встановлених законодавством України.

За змістом п. 9.1 та п. 9.2 зазначеної вище
Методики, розмір збитків визначається
виходячи з фактичного об'єму води, що
використана самовільно без дозвільних
документів, що не є тотожним розміру
збитків внаслідок внесення помилкових
даних до документів первинного обліку
та звітності.

Аналіз вищезазначених норм чинного
законодавства України дозволяє дійти
висновку, що факт неналежного
виконання інженером-екологом своїх
посадових обов'язків щодо складання
державної статистичної звітності (а
саме, звітів за 3-4 квартали 2012 року по
формі №2-ТП (водгосп) та внесення
недостовірних даних до довідки №272 від
1 листопада 2012 року щодо обсягу
забраної (спожитої) води за період з 10
вересня 2012 року по 31 жовтня 2012 року), не
сприймається судом як достатня правова
підстава для стягнення з відповідача
збитків за самовільно використану воду
у більшому розмірі, ніж відповідач
фактично спожив, або у розмірі, не
підтвердженому даними первинного
обліку спожитої води водолічильником.

Також, слід зазначити, що у спірних
правовідносинах відповідальність
відповідача настає виключно у зв'язку з
самовільним спеціальним споживанням
водних ресурсів без відповідного
дозволу, а розмір збитків, як обсяг
відповідальності, залежить від об'єму
фактично спожитої без дозволу води,
який (об'єм) може бути встановлено на
підставі первинних документів
відповідача, складених на підставі
даних водолічильника.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Отже, проаналізувавши зібрані у справі
докази у їх сукупності, застосовуючи
наведену в п. 9.1 Методики формулу та
враховуючи, що зібраними у справі
доказами доводиться, що за період з 18
вересня 2012 року по 31 жовтня 2012 року
Публічним акціонерним товариством
«Саливонківський цукровий завод»
самовільно (без дозволу) було здійснено
забір води з поверхневого джерела
водопостачання р. Протока в об'ємі 4342 м3
води, відповідно до ст. 68, ст. 69 Закону
України «Про охорону навколишнього
природного середовища», п. п. 9.1. 9.2
Методики, розмір збитків, заподіяних
державі внаслідок порушення Публічним
акціонерним товариством
«Саливонківський цукровий завод»
законодавства про охорону та
раціональне використання водних
ресурсів, становить 123964,10 грн.
(100x4342x0,2855=123964,10 грн.).

Інші доводи, на які посилався
відповідач, не звільняють його від
відповідальності у вигляді
відшкодування збитків у розмірі 123964,10
грн., що заподіяні державі внаслідок
порушення відповідачем законодавства
про охорону та раціональне
використання водних ресурсів
(самовільного використання водних
ресурсів без дозволу).

Виходячи з викладеного, відповідно до
ст. 68, ст. 69 Закону України «Про охорону
навколишнього природного середовища»,
п.п. 9.1. 9.2 Методики, позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню, а
саме стягненню підлягають 123964,10 грн.
збитків, заподіяних державі внаслідок
самовільного використання водних
ресурсів за період з 18 вересня 2012 року
по 31 жовтня 2012 року включно.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 29 Бюджетного
кодексу України, 30% грошових стягнень
від загальної суми збитків 123964,10 грн.
(становить 37189,23 грн.) підлягають
стягненню з відповідача до загального
фонду Державного бюджету України.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 69 Бюджетного кодексу
України 50% грошових стягнень від
загальної суми збитків 123964,10 грн., що
становить 61982,05 грн., підлягають
стягненню з відповідача до
спеціального фонду місцевого бюджету
смт. Гребінки; а 20% грошових стягнень
від загальної суми збитків 123964,10 грн.,
що становить 24792,82 грн., підлягають
стягненню з відповідача до
спеціального фонду місцевого бюджету
Київської області.

В іншій частині позовних вимог слід
відмовити через їх безпідставність та
необґрунтованість.

Судові витрати відповідно до ст.ст. 44, 49
ГПК України покладаються на
відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства
«Саливонківський цукровий завод» (08662,
Київська область, Васильківський
район., смт. Гребінки, вул.
Білоцерківська, 1, код 00372517) до
загального фонду Державного бюджету
України 37189 (тридцять сім тисяч сто
вісімдесят дев'ять) грн. 23 грн.

3. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства
«Саливонківський цукровий завод» (08662,
Київська область, Васильківський
район., смт. Гребінки, вул.
Білоцерківська, 1, код 00372517) до
спеціального фонду місцевого бюджету
смт. Гребінки 61982 (шістдесят одна тисяча
дев'ятсот вісімдесят дві) грн. 05 коп.

4. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства
«Саливонківський цукровий завод» (08662,
Київська область, Васильківський
район., смт. Гребінки, вул.
Білоцерківська, 1, код 00372517) до
спеціального фонду місцевого бюджету
Київської області 24792 (двадцять чотири
тисячі сімсот дев'яносто дві) грн. 82 коп.

5. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства
«Саливонківський цукровий завод» (08662,
Київська область, Васильківський
район., смт. Гребінки, вул.
Білоцерківська, 1, код 00372517) в дохід
Державного бюджету України 2479 (дві
тисячі чотириста сімдесят дев'ять) грн.
28 коп. судового збору

6. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

7. Видати накази після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено - 24 грудня 2014
року

Суддя
Д.Г. Заєць