ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 р.
Справа № 918/1743/14

Суддя Романюк Р.В. розглянувши
матеріали справи

за позовом Рівненського обласного
виробничого комунального підприємства
водопровідно-каналізаційного
господарства "Рівнеоблводоканал"

до обласного комунального
підприємства "Міжнародний аеропорт
"Рівне"

про стягнення 8 719 грн. 44 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: Шепелюк О.І. (довіреність
№ 3030 від 19.09.2013р.).

від відповідача : не з'явився

Обставини справи: Рівненське обласне
виробничо комунальне підприємство
водопровідно-каналізаційного
господарства "Рівнеоблводоканал"
звернулось до господарського суду
Рівненської області з позовом до
Обласного комунального підприємства
"Міжнародний аеропорт "Рівне" про
стягнення 8 719 грн. 44 коп. з яких: 8 480 грн.
89 коп. борг за послуги водовідведення,
193 грн. 83 коп. пеня та 44 грн. 72 коп. 3
%річних.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що на підставі
договору № 39 від 01.01.2007р., укладеного
між сторонами, він надав відповідачу
послуги по водовідведенню стічних вод,
вартість яких останнім сплачена лише
частково.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги з
підстав зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, хоча належним
чином був повідомлений про місце, дату
та час розгляду справи. В поданому суду
відзиві відповідач повністю визнав
позовні вимоги та просив суд
здійснювати розгляд справи за
відсутності його уповноваженого
представника.

Дослідивши зібрані у справі докази,
заслухавши пояснення представника
позивача, з'ясувавши обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши в сукупності докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.2007р. між Рівненським обласним
виробничим комунальним підприємством
водопровідно-каналізаційного
господарства "Рівнеоблводоканал"
(Водоканал) та Обласним комунальним
підприємством "Міжнародний аеропорт
"Рівне" (Абонент) укладено Договір № 39
на подачу води з комунального
водопроводу та прийняття стічних вод у
комунальну каналізацію (а.с. 8-9).

У відповідності до п. 1.1. Договору,
водоканал забезпечує водопостачання
абонента до місця приєднання останніх
до комунальних водопроводів, а також
приймає стічні води у комунальну
каналізацію та очищає їх. Об'єми і
характеристика води та стоків, вид
послуг, що надаються наведені в
дислокації об'єктів у додатку №1 до
цього договору.

Згідно п. 3.6. Договору, абонент
проводить оплату за отримані послуги
згідно даного договору шляхом
перерахування коштів на розрахунковий
рахунок, який вказаний в рахунку за
послуги водопостачання та
водовідведення, протягом 3 днів з дня
цього отримання; при цьому абонент
самостійно отримує рахунок до 10 числа
кожного наступного місяця. У разі
недостатності суми проведеного
платежу для виконання грошового
зобов'язання у повному обсязі ця сума
погашає вимоги кредитора у такий
черговості: 1) у першу чергу сплачується
неустойка; 2) у другу чергу сплачується
основна сума боргу.

На виконання умов Договору позивач
надав відповідачу послуги по
водовідведенню на загальну суму 10 897
грн. 19 коп., що підтверджується
Рахунками-актами надання послуг:

- №001514 від 22.01.2014 року на суму 623 грн. 36
коп.;

- №003970 від 19.02.2014 року на суму 632 грн. 91
коп.;

- №007041 від 19.03.2014 року на суму 687 грн. 19
коп.;

- №010223 від 17.04.2014 року на суму 653 грн. 47
коп.;

- №013354 від 20.05.2014 року на суму 728 грн. 88
коп.;

- №016016 від 17.06.2014 року на суму 955 грн. 49
коп.;

- №018958 від 16.07.2014 року на суму 1 584 грн. 58
коп.;

- №021893 від 15.08.2014 року на суму 1 258 грн. 76
коп.;

- №025421 від 17.09.2014 року на суму 1 372 грн. 46
коп.;

- №029397 від 22.10.2014 року на суму 1 240 грн. 06
коп.;

- №032162 від 19.11.2014 року на суму 1 160 грн. 03
коп. (а.с. 22-32).

Однак, відповідач, в супереч умовам
Договору частково розрахувався з
позивачем за надані послуги у зв'язку з
чим станом на час розгляду справи за
відповідачем рахується заборгованість
в сумі 8 480 грн. 89 коп. (розрахунок а.с. 11).

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, встановивши
обставини справи і давши їм оцінку,
господарський суд вважає, що позов
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема є договори та
інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматись від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до частин 1 статті 530 ЦК
України якщо у зобов'язані
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно із статтею 526 ЦК України, що
кореспондується із статтею 193 ГК
України - зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У відповідності до статті 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК
України - боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом, при цьому статтею 525 ЦК
України встановлено, що одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Доказів сплати заборгованості
відповідач суду не подав.

З огляду на вищевикладене в сукупності
вбачається, що вимоги позивача про
стягнення з відповідача 8 480 грн. 89 коп.
заборгованості стверджуються
Договором, та іншими матеріалами
справи, а відтак підлягають
задоволенню.

Крім того, у зв'язку з неналежним
виконанням взятих на себе зобов'язань,
позивач нарахував відповідачу пеню в
розмірі 193 грн. 83 коп. та 3% річних в
розмірі 44 грн. 72 коп. (розрахунок а.с. 12,
13).

Пункт 4.2. Договору встановлює, що у разі
не оплати або часткової оплати послуг
водоканалу у встановлені цим договором
строки абоненту нараховується пеня за
кожний календарний день прострочки у
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діяла
у період, за який оплачується пеня.

Частина 1 статті 546 ЦК України
передбачає, що виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою,
порукою, гарантією, заставою,
притриманням, завдатком.

У відповідності до статті 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 230 ГК України
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.
Суб'єктами права застосування штрафних
санкцій є учасники відносин у сфері
господарювання, зазначені у статті 2
цього Кодексу.

Частиною 6 статті 232 ГК України
визначено, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши поданий позивачем
розрахунок пені та період її
нарахування, суд визнає його
арифметично вірним та правомірним.

Згідно статті 625 ЦК України боржник не
звільняється за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Керуючись зазначеною нормою закону,
враховуючи, що відповідач припустився
прострочення грошового зобов'язання,
позивач нарахував відповідачу 3 %
річних в розмірі 44 грн. 72 коп.

З огляду на зазначене, враховуючи, що
розмір заборгованості за надані
позивачем послуги з водовідведення,
згідно Договору, підтверджуються
зібраними у справі доказами, а
нарахування пені та 3 % річних, останнім
здійснено у чіткій відповідності з
положеннями укладеної між сторонами
угоди та вимогами чинного
законодавства, суд дійшов висновку про
обгрунтованість позовних вимог в
частині стягнення з відповідача 8 480
грн. 89 коп. боргу, 193 грн. 83 коп. пені та 44
грн. 72 коп. 3% річних, а тому, керуючись
ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Обласного комунального
підприємства "Міжнародний аеропорт
"Рівне" (35360, Рівненська область,
Рівненський район, с. Велика Омеляна,
вул.. Авіаторів, 5А, ) на
користь Рівненського обласного
виробничого комунального підприємства
водопровідно-каналізаційного
господарства "Рівнеоблводоканал" (33028,
м. Рівне, вул. Степана Бандери, 2, ) 8 480 грн. 89 коп.
заборгованості, 193 грн. 83 коп.. пені, 44
грн. 72 коп. 3% річних та 1 827 грн. 00 коп.
витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 26.12.2014р.

Суддя
Романюк Р.В.