м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Господарський суд міста Києва у складі
головуючого судді Чинчин О.В., при
секретарі судового засідання Бігмі
Я.В., розглянув у відкритому судовому
засіданні справу
за позовом Товариства з
додатковою відповідальністю «Експрес
Страхування» доПублічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Гарант - Авто»
простягнення коштів в порядку регресу
в розмірі 41 202 грн. 99 коп.
від Позивача: Шуплякова С.Б.
(представник за Довіреністю);
від Відповідача: не з'явились;
ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Товариство з додатковою
відповідальністю «Експрес
Страхування» (надалі також - «Позивач»)
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовом до Публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Гарант - Авто»
(надалі також - «Відповідач») про
стягнення коштів в порядку регресу в
розмірі 41 202 грн. 99 коп.
Позовні вимоги вмотивовано тим, що
Товариством з додатковою
відповідальністю «Експрес
Страхування» на підставі Договору
добровільного страхування наземних
транспортних засобів, які є предметом
застави №202.12.2134247 від 29.08.2012 року
внаслідок настання страхової події -
дорожньо-транспортної пригоди
виплатило страхове відшкодування
власнику автомобіля «ЗАЗ», державний
реєстраційний номер АЕ 7875 НА, а тому
Позивачем відповідно до положень
статті 27 Закону України «Про
страхування» та статті 993 Цивільного
кодексу України отримано право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за завдану шкоду.
Позивач зазначає, що відповідальність
водія транспортного засобу «Лексус»,
державний реєстраційний номер АЕ 5520 НА,
яким скоєно ДТП, застрахована у
Відповідача на підставі Полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/8576450, а тому Позивач
вказує, що обов'язок з відшкодування
збитків покладається на Відповідача.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 26.11.2014 року порушено
справи призначено на 10.12.2014 року.
10.12.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Позивача надійшли документи на
виконання вимог ухвали суду про
порушення провадження по справі від
26.11.2014 року, а саме: довідка про юридичну
адресу; копія витягу з ЄДР на
Відповідача; письмове підтвердження
того, що у провадженні господарських
судів України або іншого органу, який в
межах своєї компетенції вирішує спір,
немає справи зі спору між тими ж
сторонами, про той же предмет і з тих же
підстав та не має рішення цих органів з
такого спору, які долучені до
матеріалів справи.
10.12.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Моторного (транспортного) страхового
бюро України на виконання вимог Ухвали
суду надійшли відомості щодо страхової
компанії, якою видано Поліс № АВ/8576450,
цивільно-правова відповідальність
якого водія застрахована за вказаним
полісом, який автомобіль був
застрахований за даним полісом та
термін дії зазначеного полісу, ліміти
відповідальності страховика та розмір
10.12.2014 року в судове засідання з'явився
представник позивача. Представник
відповідача в судове засідання не
з'явився, про поважні причини неявки
Суд не повідомив, про час і місце
судового засідання був повідомлений
належним чином, вимоги ухвали суду про
порушення провадження по справі від
26.11.2014 року не виконав.
Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 10.12.2014 року відкладено розгляд
справи на 24.12.2014 року у зв'язку з неявкою
представника відповідача в судове
засідання, невиконанням Відповідачем
вимог ухвали суду про порушення
провадження по справі.
В судовому засіданні 24.12.2014 року
представник Позивача підтримав вимоги
та доводи позовної заяви. Представник
Відповідача в судове засідання не
з'явився, про поважні причини неявки
суд не повідомив, про час та місце
судового засідання був повідомлений
належним чином, що підтверджується
відміткою про відправлення на Ухвалі
Господарського суду міста Києва від
ухвали суду про порушення провадження
у справі не виконав.
За змістом пункту 32 інформаційного
листа №01-08/530 від 29.09.2009р. Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання, порушені у доповідних
записках господарських судів України у
першому півріччі 2009 року щодо
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України», якщо
відмітка про відправку, зроблена у
встановленому порядку на першому
примірникові процесуального
документа, оформлена відповідним
чином, вона, як правило, є
підтвердженням розсилання
процесуального документа сторонам та
іншим особам, які брали участь у справі,
а коли йдеться про ухвалу, де
зазначається про час і місце судового
засідання, - підтвердженням
повідомлення про час і місце такого
Відповідно до інформації розміщеної на
веб-сайті Державного підприємства
«Інформаційно-ресурсний центр»,
місцезнаходженням Публічного
акціонерного товариства «Українська
м.Київ, ПРОВУЛОК НОВОПЕЧЕРСЬКИЙ,
Суд зазначає, що Ухвали Господарського
направлялись на адресу Публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Гарант - Авто»,
зазначену на веб-сайті Державного
підприємства «Інформаційно-ресурсний
Згідно з абзацем 3 пункту 3.9.1
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
р. №18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації -адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), і
не повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.
Таким чином, Суд приходить до висновку,
Відповідач про час та місце судового
засідання був повідомлений належним
Відповідно до статті 75
Господарського процесуального кодексу
України, якщо відзив на позовну заяву і
витребувані господарським судом
документи не подано, справу може бути
розглянуто за наявними в ній
Приймаючи до уваги, що Відповідач був
належним чином повідомлений про дату
та час судового засідання, враховуючи,
що матеріали справи містять достатньо
документів для розгляду справи по суті,
Суд вважає, що неявка в судове
засідання представника Відповідача не
є перешкодою для прийняття Рішення у
даній справі.
Відповідно до статті 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 24 грудня 2014 року,
на підставі статті 85 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошено вступну та резолютивну
частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського
процесуального кодексу України, в
судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

29 серпня 2012 року між Товариством з
додатковою відповідальністю «Експрес
Страхування» (Страховик) та Іванченко
Олександром Вікторовичем
(Страхувальник) було укладено Договір
добровільного страхування наземних
транспортних засобів, які є предметом
застави №202.12.213424, предметом якого є
страхування транспортного засобу
«ЗАЗ», державний реєстраційний номер
АЕ 7875 НА.

Як вбачається з матеріалів справи,
06.08.2013 року по вул. Набережна Перемоги,
ЕО 151 в н/п Жовтневий Дніпропетровської
області відбулась
дорожньо-транспортна пригода за участю
транспортного засобу «ЗАЗ», державний
реєстраційний номер АЕ 7875 НА, під
керуванням Іванченко Олександра
Вікторовича, та транспортного засобу
«Лексус», державний реєстраційний
номер АЕ 5520 НА, під керуванням
Булатової Яни Валеріївни, що
підтверджується Відомостями №9243208,
сформованими АІПС ДТП.

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди було пошкоджено застрахований
Позивачем автомобіль «ЗАЗ», державний
реєстраційний номер АЕ 7875 НА.

Постановою Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська у справі
№3/200/2836/13 Булатову Яну Валеріївну,
водія транспортного засобу «Лексус»,
державний реєстраційний номер АЕ 5520 НА,
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 340 гривень.

Відповідно до Страхового акту № 3.13.2561-1
від 22.08.2013 року Позивач здійснив
виплату страхового відшкодування
Страхувальнику Іванченко О.В. в розмірі
41 202 грн. 99 коп., що підтверджується
платіжним дорученням № 14409 від 22.08.2013
року.

Відповідно до інформації наданої МТСБУ
на запит Суду, цивільно-правова
відповідальність власника
транспортного засобу «Лексус»,
державний реєстраційний номер АЕ 5520 НА,
на момент настання страхової події
була застрахована у Відповідача на
підставі Полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ/8576450, розмір
франшизи згідно з вказаним Полісом
складає 00 гривень 00 копійок.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги,
Позивач посилається на те, що
Відповідач, як страховик особи, винної
у вчиненні дорожньо-транспортної
пригоди, зобов'язаний відшкодувати
суму матеріальної шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, розмір якої становить 41 202 грн.
99 коп.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та, враховуючи те, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що
позовні вимоги Товариства з додатковою
відповідальністю «Експрес
Страхування» підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Положення статті 22 Цивільного кодексу
України передбачає, що особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Також, статтею 27 Закону України «Про
страхування» та статтею 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Як вбачається з матеріалів справи,
Позивачем на виконання зобов'язань за
Договором добровільного страхування
наземних транспортних засобів, які є
предметом застави №202.12.213424 від 29.08.2012
року, предметом якого є страхування
транспортного засобу «ЗАЗ», державний
реєстраційний номер АЕ 7875 НА, було
відшкодовано на користь
Страхувальника 41 202 грн. 99 коп.

Таким чином, Суд зазначає, що до
Позивача перейшло право вимоги до
особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Частинами першою та другою статті 1187
Цивільного кодексу України
передбачено, що джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо - і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1
статті 1188 Цивільного кодексу України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою, а за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Отже, за змістом вказаних норм, у
відносинах між кількома володільцями
джерел підвищеної небезпеки
відповідальність будується на
загальному принципі вини.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено Судом, вина особи, яка
керувала транспортним засобом
«Лексус», державний реєстраційний
номер АЕ 5520 НА, встановлена у судовому
порядку Постановою Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська у
справі №3/200/2836/13, якою Булатову Яну
Валеріївну, водія транспортного
засобу «Лексус», державний
реєстраційний номер АЕ 5520 НА, визнано
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340
гривень.

Відповідно до частини 4 статті 35
Господарського процесуального кодексу
України вирок суду в кримінальному
провадженні або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення, які набрали законної
сили, є обов'язковими для
господарського суду, що розглядає
справу про правові наслідки дій чи
бездіяльності особи, щодо якої
ухвалений вирок або постанова суду,
лише в питаннях, чи мало місце діяння та
чи вчинене воно цією особою.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про
страхування" страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів громадян та
юридичних осіб у разі настання певних
подій (страхових випадків), визначених
договором страхування або чинним
законодавством, за рахунок грошових
фондів, що формуються шляхом сплати
громадянами та юридичними особами
страхових платежів (страхових внесків,
страхових премій) та доходів від
розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про
страхування" визначено, що майнові
інтереси, які пов'язані із володінням,
користуванням і розпорядженням майном,
а також інтереси, пов'язані з
відшкодуванням страхувальником
заподіяної ним шкоди особі або її
майну, а також шкоди, заподіяної
юридичній особі (страхування
відповідальності) віднесені до
об'єктів страхування.

Абзацом 1 статті 9 Закону України „Про
страхування" визначено, що страхова
сума - грошова сума, в межах якої
страховик відповідно до умов
страхування зобов'язаний провести
виплату при настанні страхового
випадку.

Страхове відшкодування - це
страхова виплата, яка здійснюється
страховиком у межах страхової суми за
договорами майнового страхування і
страхування відповідальності при
настанні страхового випадку (абзац 16
статті 9 Закону України „Про
страхування").

Абзацем 18 статті 9 Закону України
«Про страхування» передбачено, що
франшиза - частина збитків, що не
відшкодовується страховиком згідно з
договором страхування.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 36.4 статті 36 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється безпосередньо
потерпілому (іншій особі, яка має право
на отримання відшкодування) або
погодженим з ним особам, які надають
послуги з ремонту пошкодженого майна,
сплатили страхове відшкодування за
договором майнового страхування (крім
регламентної виплати, передбаченої
підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього
Закону), лікування потерпілих та інші
послуги, пов'язані з відшкодуванням
збитків.

Статтею 1191 Цивільного кодексу України
зазначено, що особа, яка відшкодувала
шкоду, завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом.

Суд звертає увагу, що реальним
підтвердженням виплати суми
страхового відшкодування
страхувальнику є саме платіжне
доручення. Звіт про оцінку
транспортного засобу є лише попереднім
оціночним документом, в якому
зазначається про можливу, але не
кінцеву суму, що витрачена на
відновлення транспортного засобу.

Аналогічна позиція викладена в
Постанові Вищого господарського суду
України від 23 серпня 2011 року у справі №
42/92.

Згідно статті 228 Господарського
кодексу України, учасник господарських
відносин, який відшкодував збитки, має
право стягнути збитки з третіх осіб у
порядку регресу.

Отже, враховуючи визначені Полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/8576450 розміри лімітів
відповідальності та франшизи, Суд
приходить до висновку, що Відповідач
зобов'язаний відшкодувати Позивачу
витрати в розмірі 41 202 грн. 99 коп.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 32, 33, 43, 49, 77, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Товариства з додатковою
відповідальністю «Експрес
Страхування» - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «Гарант - Авто» (01042, м.Київ,
ПРОВУЛОК НОВОПЕЧЕРСЬКИЙ, будинок 19/3,
Ідентифікаційний код юридичної особи
16467237) на користь Товариства з
додатковою відповідальністю «Експрес
Страхування» (01004, м.Київ, ВУЛИЦЯ
ЧЕРВОНОАРМІЙСЬКА, будинок 15/2,
ідентифікаційний код юридичної особи
36086124) 41 202 (сорок одну тисячу двісті дві)
грн. 99 (дев'яносто дев'ять) коп., судовий
збір у розмірі 1 827 (одна тисяча
вісімсот двадцять сім) гривень 00
копійок.

3. Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

4.Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата складання та підписання повного
тексту рішення: 24 грудня 2014 року.

Суддя
О.В. Чинчин