КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2014 р. Справа№ 910/4155/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсакової Г.В.

суддів: Ільєнок Т.В.

Станіка С.Р.

при секретарі судового засідання -
Натха М.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Мужик Л.І. - за довіреністю

Ялі К.А. - за довіреністю

від відповідача: Мельник О.М. - за
довіреністю

Мурзов А.І. - за
довіреністю

розглянувши апеляційні скарги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Промислові захисні
покриття», Державного підприємства
«Національна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом» в особі
відокремленого підрозділу
«Южно-Українська атомна електрична
станція» на рішення господарського
суду міста Києва від 20.05.2014 (дата
підписання 26.05.2014)

по справі № 910/4155/14 (суддя Бойко Р.В.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Промислові захисні
покриття»

до Державного підприємства
«Національна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом»

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача Приватне акціонерне
товариство «Укратоменергобуд»

про стягнення 9 794 146,42 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Промислові захисні
покриття» звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовом до Державного підприємства
«Національна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом» про стягнення 9
794 146,42 грн., з яких 5 506 518,00 грн.
заборгованості, пеня - 2 173 460,87 грн.,
штраф у розмірі 7% - 385 456,26 грн., 3% річних -
443 991,30 грн. та інфляційні втрати - 1 284 719,99
грн.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 20.05.2014 позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Промислові захисні
покриття» задоволено частково:
стягнуто з Державного підприємства
«Національна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом» на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Промислові захисні
покриття» заборгованість у розмірі 5 506
518,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 1
284 719,99 грн., 3% річних у розмірі 443 991,30 грн.
та судовий збір у розмірі 53 984,20 грн. В
іншій частині в задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Промислові захисні
покриття» звернулось до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення господарського суду міста
Києва від 20.05.2014 скасувати в частині
відмови у стягненні пені у розмірі 2 173
460,87 грн., та штрафу у розмірі 7% - 385 456,26
грн., та прийняти нове рішення в цій
частині про задоволення вказаних
позовних вимог, а в решті рішення -
залишити без змін.

Апеляційна скарга ТОВ «Промислові
захисні покриття» мотивована тим, що
рішення суду у частині відмови
стягнення 7% штрафу та пені, прийнято з
неповним з'ясуванням судом обставин, що
мають значення для справи, та
невідповідністю висновків, викладених
у рішенні суду, обставинам справи.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 16.06.2014 у справі
№910/4155/14 у складі колегії суддів:
головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді:
Власов Ю.Л., Станік С.Р., апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Промислові захисні
покриття» на рішення господарського
суду міста Києва від 20.05.2014 прийнято до
провадження та призначено розгляд
справи на 12.08.2014.

Також не погодившись з прийнятим
рішенням, Державне підприємство
«Національна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом» в особі
відокремленого підрозділу
«Южно-Українська атомна електрична
станція» звернулось до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення господарського суду міста
Києва від 20.05.2014 скасувати та прийняти
нове рішення, яким у позові Товариству
з обмеженою відповідальністю
«Промислові захисні покриття»
відмовити повністю.

В апеляційній скарзі Державне
підприємство «Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
в особі відокремленого підрозділу
«Южно-Українська атомна електрична
станція» вважає, що рішення підлягає
скасуванню з підстав неповного
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, та
невідповідності висновків, викладених
у рішенні суду, обставинам справи.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 16.06.2014 у справі
№ 910/4155/14 у складі колегії суддів:
головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді:
Власов Ю.Л., Станік С.Р., апеляційну
скаргу Державного підприємства
«Національна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом» в особі
відокремленого підрозділу
«Южно-Українська атомна електрична
станція» на рішення господарського
суду міста Києва від 20.05.2014 прийнято до
провадження та призначено до розгляду
на 12.08.2014.

Розпорядженням Заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду від 05.08.2014, у
зв'язку з перебуванням судді Власова
Ю.Л. у відпустці, а судді Станіка С.Р. на
лікарняному для розгляду справи №
910/4155/14 сформовано колегію у складі:
головуючий по справі суддя - Корсакова
Г.В., судді: Ільєнок Т.В., Хрипун О.О.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 05.08.2014
задоволено клопотання представника
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Промислові захисні
покриття» про його участь у судовому
засіданні у режимі відеоконференції.

08.08.2014 через відділ документального
забезпечення суду від позивача
надійшов відзив на апеляційну скаргу
відповідача.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 12.08.2014 у справі
№ 910/4155/14 об'єднано апеляційні скарги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Промислові захисні
покриття» та Державного підприємства
«Національна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом» в особі
відокремленого підрозділу
«Южно-Українська атомна електрична
станція» на рішення господарського
суду міста Києва від 20.05.2014 в одне
апеляційне провадження, розгляд справи
відкладено на 23.09.2014.

22.09.2014 через відділ документального
забезпечення суду від відповідача
надійшли доповнення до апеляційної
скарги.

23.09.2014 через відділ документального
забезпечення суду від відповідача
надійшли доповнення до апеляційної
скарги.

У судовому засіданні 23.09.2014 оголошено
перерву до 06.10.2014.

03.10.2014 через відділ документального
забезпечення суду від позивача
надійшли письмові пояснення.

Розпорядженням голови Київського
апеляційного господарського суду від
06.10.2014 у зв'язку з перебуванням судді
Ільєнок Т.В. у відпустці, для розгляду
справи сформовано колегію у складі:
головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді:
Станік С.Р., Хрипун О.О.

У судовому засіданні 06.10.2014 оголошено
перерву до 21.10.2014.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 15.10.2014 у зв'язку
з участю судді Хрипуна О.О. у нараді за
участю голів апеляційних та місцевих
господарських судів України, яка
відбудеться 21 жовтня 2014 року, для
розгляду справи сформовано колегію у
складі: головуючий суддя - Корсакова
Г.В., судді: Власов Ю.Л., Станік С.Р.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 21.10.2014 у зв'язку
з перебуванням судді Станіка С.Р. на
лікарняному, для розгляду справи
сформовано колегію у складі:
головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді:
Власов Ю.Л., Ільєнок Т.В.

21.10.2014 через відділ документального
забезпечення суду від відповідача
надійшли доповнення до апеляційної
скарги.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 21.10.2014 розгляд
справи № 910/4155/14 відкладено на 11.11.2014.

06.11.2014 та 11.11.2014 через відділ
документального забезпечення суду від
відповідача надійшли доповнення до
апеляційної скарги.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 11.11.2014 розгляд
справи № 910/4155/14 відкладено на 25.11.2014.

16.11.2014 через відділ документального
забезпечення суду від відповідача
надійшли доповнення до апеляційної
скарги.

24.11.2014 через відділ документального
забезпечення суду від відповідача
надійшли доповнення до апеляційної
скарги.

25.11.2014 через відділ документального
забезпечення суду від позивача
надійшли письмові пояснення по справі.

У судовому засіданні 25.11.2014 було
оголошено перерву до 26.11.2014.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 26.11.2014 залучено
до участі у справі № 910/4155/14 в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Приватне акціонерне
товариство «Укратоменергобуд»,
розгляд справи № 910/4155/14 відкладено на
09.12.2014.

08.12.2014 через відділ документального
забезпечення суду від позивача
надійшли письмові пояснення по справі.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 09.12.2014 розгляд
справи № 910/4155/14 відкладено на 18.12.2014.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 18.12.2014 у зв'язку
з перебуванням судді Власова Ю.Л. у
відпустці, для розгляду справи
сформовано колегію у складі:
головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді:
Станік С.Р., Ільєнок Т.В.

В судове засідання представники сторін
з'явилися, представник третьої особи не
з'явився, про час та місце судового
розгляду повідомлений належним чином.

Колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу за відсутності
представника третьої особи, явка якого
в судове засідання обов'язковою не
визнавалась.

Представники сторін підтримали вимоги
своїх апеляційних скарг та просили їх
задовольнити.

Статтею 101 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що у процесі перегляду
справи апеляційний господарський суд
за наявними у справі і додатково
поданими доказами повторно розглядає
справу. Апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Згідно із ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційних скарг,
заслухавши пояснення представників
сторін, проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що апеляційна скарга відповідача
підлягає задоволенню, а апеляційна
скарга позивача задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
15.11.2005 між Закритим акціонерним
товариством «Укратоменергобуд» як
генпідрядником та Державним
підприємством Національною атомною
енергогенеруючою компанією
«Енергоатом» в особі Відокремленого
підрозділу «Южно-Українська атомна
електрична станція» як замовником було
укладено договір № 7-05 на ремонт
покрівлі машзалу енергоблоків № 1, 2 ВП
«Южно-Українська АЕС» (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору
генпідрядник за завданням замовника
виконує на свій ризик власними та
залученими силами і засобами, якісно та
у встановленні договором строки роботи
з ремонту покрівлі машзалу
енергоблоків № 1, 2 відокремленого
підрозділу «Южно-Українська АЕС».

Пунктом 2.1 договору встановлено, що
загальна вартість
ремонтно-будівельних робіт, доручених
до виконання генпідряднику,
встановлена на основі договірної ціни
та орієнтовно становить 4 484,189 тис. грн.
(додаток №1 до договору). Ціна є
динамічною і визначається згідно з
нормами і положеннями ДБН Д. 1.1-1-2000.
Договірна ціна може бути змінена у
випадку зміни і уточнення об'єму та
складу робіт, прийняття нових
законодавчих і нормативних актів
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
України, ДП НАЕК «Енергоатом»,
Міністерства палива і енергетики, що
впливають на вартість робіт за
договором, призупинення чи
сповільнення за рішенням замовника
виконання робіт, що зумовило додаткові
витрати генпідрядника.

Згідно з п. 2.4 договору зміни договірної
ціни оформлюються шляхом узгодження
сторонами зміненого розрахунку і
укладенням додаткової угоди.

Пунктом 3.1 договору встановлено, що
склад, строки та вартість робіт в
цілому встановлюються графіком
виконання робіт, підписаним сторонами
(додаток № 2), який є невід'ємною
частиною даного договору.

За змістом п.п. 3.2, 3.3, 3.6 договору договір
набирає чинності з дня його підписання
обома сторонами і діє до 31.12.2007. Строки:
початок робіт - через п'ять днів з
моменту перерахування авансу;
закінчення робіт - у відповідності до
графіку виконання робіт. Датою
закінчення робіт є дата підписання
технічного акту здачі-приймання
ремонтних робіт.

У відповідності до п. 4.1 та п. 4.2 договору
підставою для розрахунків сторін є
двосторонній акт здачі-приймання
виконаних робіт, підписаний
повноважними представниками замовника
та генпідрядника до 28 числа поточного
місяця. Розрахунки за виконані
ремонтно-будівельні роботи
проводяться шляхом перерахування
грошових коштів на розрахунковий
рахунок генпідрядника протягом 30
банківських днів з моменту підписання
форми КБ-2в та довідки про вартість
виконаних підрядних робіт КБ-3.

Згідно з п. 5.1 договору здача-приймання
виконаних підрядних робіт
оформлюється актом за формою КБ-2в, який
підписується обома сторонами до 28
числа поточного місяця та є підставою
для взаємних розрахунків.

У відповідності до п. 5.2 договору
замовник протягом 10 робочих днів з дня
отримання акту здачі-приймання
виконаних робіт і звітних документів
зобов'язаний направити генпідряднику
підписаний акт здачі-приймання
виконаних робіт або мотивовану
відмову.

02.08.2006 між Закритим акціонерним
товариством «Укратоменергобуд» як
генпідрядником та Державним
підприємством Національною атомною
енергогенеруючою компанією
«Енергоатом» в особі Відокремленого
підрозділу «Южно-Українська атомна
електрична станція» як замовником було
укладено додаткову угоду № 1 до
договору № 7-05 від 15.11.2005.

Відповідно до умов додаткової угоди п.
1.2 договору викладено в наступній
редакції: «Загальна вартість
ремонтно-будівельних робіт, доручених
до виконання генеральному підряднику,
визначена на підставі договірної ціни
та орієнтовно складає 4201,870 тис. грн., в
т.ч. ПДВ 700,312 тис. грн.».

12.11.2007 представниками Відокремленого
підрозділу «Южно-Українська атомна
електрична станція» та Закритого
акціонерного товариства
«Укратоменергобуд» був оформлений
протокол ПТ.0.0917.0917 технічної наради про
стан ремонту покрівлі машзалу блоків №
1, 2, на якій, зокрема, вирішили: ЗАТ
«Укратоменергобуд» разом з ВП ЮУ АЕС
провести звірку об'ємів робіт, закритих
за договором № 22-06 від 30.06.2006 за період з
грудня 2006 р. по липень 2007 р. і додаткової
угоди № 1 від 02.08.2006 до договору № 7-05 від
15.11.2005.

23.11.2007 представниками Відокремленого
підрозділу «Южно-Українська атомна
електрична станція» та Закритого
акціонерного товариства
«Укратоменергобуд» складено та
підписано Акт звірки об'ємів робіт,
закритих, зокрема за додатковою угодою
№ 1 від 02.08.2006 до договору № 7-05 від 15.11.2005
за період з грудня 2006 р. по липень 2007 р.
на капітальний ремонт покрівлі машзалу
№ 1, 2, згідно якого виконано і
запроцентовано робіт за додатковою
угодою № 1 от 02.08.2006 до договору № 7-05 от
15.11.2005 актами: № 1 за березень на суму - 171
738,00 грн., № 2 за квітень на суму - 164 880,00
грн., № 3 за червень на суму - 129 656,40 грн.,
№ 5 за червень суму - 5654,40 грн., № 8 за
липень на суму - 142 186,80 грн., а всього на
суму - 614 115,60 грн., оплачено - 614 115,60 грн.

Як вбачається з матеріалів справи
Закритим акціонерним товариством
«Укратоменергобуд» були складені та
підписані в односторонньому порядку
акти прийняття виконаних підрядних
робіт за листопад 2007 року на суму 4 801
438,80 грн. та грудень 2007 року на суму 705
079,20 грн., всього на суму 5 506 518,00 грн.

Вказані акти були направлені на адресу
відповідача листами № 2184 від 12.11.2007 та
№ 2594 від 11.12.2007 з проханням їх підписати
та повернути на адресу генпідрядника.

Однак, акти прийняття виконаних
підрядних робіт за листопад 2007 року на
суму 4 801 438,80 грн. та грудень 2007 року на
суму 705 079,20 грн. замовником підписані не
були.

Із матеріалів справи вбачається, що
замовник листом № 31/2070 від 20.02.2008 у
відповідь на лист генпідрядника № 199
від 01.02.2008 щодо приймання актів
виконаних робіт повідомив, що у зв'язку
із збільшенням вартості робіт, зокрема
за договором № 7-05 від 15.11.2005 і з метою
дотримання норм Закону України «Про
закупівлю товарів, робіт і послуг за
державні кошти» листом ВП ЮУ АЕС від
11.02.2008 вих. № 17/1730 на адресу тендерного
комітету ДП НАЕК «Енергоатом» був
направлений для розгляду і узгодження
з Міжвідомчою комісією з питань
державних закупівель пакет тендерної
документації на дозакупівлю робіт у
одного учасника ЗАТ
«Укратоменергобуд», у зв'язку з чим
приймання і оплата виконаних робіт з
ремонту покрівлі машзалу буде виконана
в рамках нового договору з ЗАТ
«Укратоменергобуд», укладеного після
проведення тендерних процедур.

Роботи за вищевказаними актами на
загальну суму 5 506 518,00 грн. залишились не
сплаченими.

01.06.2011 між Закритим акціонерним
товариством «Укратоменергобуд» (після
зміни організаційно-правової форми -
Приватним акціонерним товариством
«Укратоменергобуд» (генпідрядник) як
первісним кредитором та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Промислові захисні покриття» як новим
кредитором було укладено договір про
відступлення права вимоги № 73/74 (далі -
договір відступлення), відповідно до
умов якого первісний кредитор передав,
а новий кредитор прийняв на себе право
вимоги, що належить первісному
кредиторові, зокрема згідно договору №
7/05 на ремонт покрівлі машзалу
енергоблоків № 1, 2 ВП «Южно-Українська
АЕС» від 15.11.2005, а також право вимоги, що
випливає з факту виконання будівельних
робіт, відображених в актах виконаних
робіт за формою КБ-2в; за листопад 2007
року на суму 4 801 438,80 грн. та грудень 2007
року на суму 705 079,20 грн..

У пункті 2.1 договору про відступлення
встановлено, що право вимоги, що
відступаються за цим договором,
оцінене сторонами на суму 1 234 597,37 грн.,
які новий кредитор сплачує первісному
кредиторові шляхом перерахування
грошових коштів на рахунок первісного
кредитора протягом 20 робочих днів.

Згідно з п. 2.2 договору про відступлення
право вимоги, зазначене у п.п. 1.1, 1.2
договору переходить до нового
кредитора у момент надходження оплати,
зазначеної у п. 2.1 цього договору на
рахунок первісного кредитора.

У пункті 3.1 договору про відступлення
зазначено, що первісний кредитор
відповідає перед новим кредитором за
недійсність переданої йому вимоги, але
не відповідає за невиконання боржником
його обов'язків.

02.06.2011 Товариство з обмеженою
відповідальністю «Промислові захисні
покриття» перерахувало ЗАТ
«Укратоменергобуд» платіжним
дорученням 1 234 597,37 грн. в якості оплати
за уступку права вимоги за договором
від 01.06.2011.

Листом №04-11 від 01.06.2011 Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Промислові захисні покриття»
(позивач) звернулося до Державного
підприємства Національної атомної
енергогенеруючої компанії
«Енергоатом» з вимогою про оплату, в
якому повідомило, що у зв'язку із
укладанням договору відступлення
права вимоги від 01.06.2011, до ТОВ
«Промислові захисні покриття»
перейшло право вимоги оплати за роботи,
виконані ЗАТ «Укратоменергобуд», які
відображені, зокрема в актах
приймання-передачі виконаних робіт за
листопад 2007 року та грудень 2007 року, що
підписані виконавцем одноособово в
порядку ст. 882 ЦК України, та просило
оплатити зазначені роботи.

Спір у справі виник у зв'язку із
неналежним, на думку позивача,
виконанням відповідачем грошового
зобов'язання по оплаті виконаних на
підставі договору № 7/05 від 15.11.2005 робіт
згідно актів прийняття виконаних
підрядних робіт за листопад та грудень
2007 року у розмірі 5 506 518,00 грн. Крім того,
позивачем нараховано пеню за період
09.06.2011 по 13.02.2014 у розмірі 2 173 460,87 грн.,
штраф на підставі п. 2 ч. 2 ст. 231
Господарського кодексу України у
розмірі 7%, що становить 385 456,26 грн., 3%
річних у розмірі 443 991,30 грн. та
інфляційні втрати у розмірі 1 284 719,99 грн.
за період з 09.06.2011 по 13.02.2014.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції дійшов висновку, що у
позивача існує право вимоги до
відповідача щодо погашення
заборгованості за виконанні згідно
договору підрядні роботи у загальному
розмірі 5 506 518,00 грн., а у останнього
обов'язок по сплаті таких коштів на
користь позивача. При цьому, суд першої
інстанції зазначив, що сторонами
договору не було погоджено строків
оплати виконаних підрядних робіт у
випадку одностороннього підписання
генпідрядником актів здачі-приймання
виконаних робіт, тому, враховуючи
вимогу позивача про оплату від 01.06.2011, з
урахуванням положень ч. 2 ст. 530 ЦК
України, грошове зобов'язання
відповідача по оплаті виконаних за
договором підрядних робіт мало бути
виконано до 08.06.2011, в зв'язку з чим
перебіг позовної давності, про
застосування якої було заявлено
відповідачем, за такою вимогою почався
зі спливом встановленого ч.2 ст. 530 ЦК
України строку - 09.06.2011 та спливає 09.06.2014.

Колегія суддів, переглядаючи рішення
суду в апеляційному порядку, не
погоджується з вищенаведеними
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного
кодексу України за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 875 Цивільного кодексу
України за договором будівельного
підряду підрядник зобов'язується
збудувати і здати у встановлений строк
об'єкт або виконати інші будівельні
роботи відповідно до
проектно-кошторисної документації, а
замовник зобов'язується надати
підрядникові будівельний майданчик
(фронт робіт), передати затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо
цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх.

Стаття 853 Цивільного кодексу України
встановлює обов'язок замовника
прийняти роботу, виконану підрядником.
Так, відповідно до ч. 1 цієї статті
замовник зобов'язаний прийняти роботу,
виконану підрядником відповідно до
договору підряду, оглянути її і в разі
виявлення допущених у роботі відступів
від умов договору або інших недоліків
негайно заявити про них підрядникові.
Якщо замовник не зробить такої заяви,
він втрачає право у подальшому
посилатися на ці відступи від умов
договору або недоліки у виконаній
роботі.

Порядок оплати роботи встановлений
статтею 854 Цивільного кодексу України.
Згідно частини першої цієї статті
передбачено, що якщо договором підряду
не передбачена попередня оплата
виконаної роботи або окремих її етапів,
замовник зобов'язаний сплатити
підрядникові обумовлену ціну після
остаточної здачі роботи за умови, що
роботу виконано належним чином і в
погоджений строк або, за згодою
замовника, - достроково.

Згідно з ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу
України передання робіт підрядником і
прийняття їх замовником оформляється
актом, підписаним обома сторонами. У
разі відмови однієї із сторін від
підписання акта про це вказується в
акті і він підписується другою
стороною. Акт, підписаний однією
стороною, може бути визнаний судом
недійсним лише у разі, якщо мотиви
відмови другої сторони від підписання
акта визнані судом обґрунтованими.

Отже, передання і прийняття робіт на
підставі підписаного в
односторонньому порядку акта і
виникнення за таким актом прав та
обов'язків можливе за наявності
виконання робіт за договором у разі
неотримання обґрунтованої відмови про
причини неприйняття робіт у строк,
визначений договором.

Наведене узгоджується з правовою
позицією, викладеною у постанові
Верхового Суду України від 02.10.2012 у
справі № 23/236.

Відповідно до ст. ст. 512, 514 Цивільного
кодексу України кредитор у
зобов'язанні може бути замінений іншою
особою, зокрема, внаслідок передання
ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно ст. 516 Цивільного кодексу
України заміна кредитора у
зобов'язанні здійснюється без згоди
боржника, якщо інше не встановлено
договором або законом. Якщо боржник не
був письмово повідомлений про заміну
кредитора у зобов'язанні, новий
кредитор несе ризик настання
несприятливих для нього наслідків. У
цьому разі виконання боржником свого
обов'язку первісному кредиторові є
належним виконанням.

З матеріалів справи вбачається, що акти
виконаних робіт надіслані Закритим
акціонерним товариством
«Укратоменергобуд» за листопад 2007 року
та грудень 2007 року відповідач не
підписав, мотивованої відмови про
причини неприйняття робіт у строк,
визначений договором, відповідач не
надав.

Частиною першою статті 843 Цивільного
кодексу України передбачено, що у
договорі підряду визначається ціна
роботи або способи її визначення.

Відповідно до ст. 632 Цивільного кодексу
України зміна ціни після укладення
договору допускається лише у випадках
і на умовах, встановлених договором або
законом.

Згідно зі ст. 654 Цивільного кодексу
України зміна або розірвання договору
вчиняється в такій самій формі, що й
договір, що змінюється або
розривається, якщо інше не встановлено
договором або законом чи не випливає із
звичаїв ділового обороту.

Як встановлено вище, за умовами п. 1.2
додаткової угоди № 1 від 02.08.2006 до
договору № 7-05 від 15.11.2005 загальна
вартість ремонтно-будівельних робіт,
доручених до виконання генеральному
підряднику, визначена на підставі
договірної ціни та орієнтовно складає
4201,870 тис. грн., в т.ч. ПДВ 700,312 тис. грн.

Однак, в листопаді та грудні 2007 року
Закритим акціонерним товариством
«Укратоменергобуд» було виконано
підрядні роботи на загальну суму 5 506
518,00 грн., про що складені акти прийняття
виконаних підрядних робіт за листопад
2007 року на суму 4 801 438,80 грн. та грудень
2007 року на суму 705 079,20 грн., тобто
генпідрядником було перевищено
договірну ціну.

Судом першої інстанції встановлено, що
факт виконання підрядних робіт на
загальну суму 5 506 518,00 грн.
підтверджується висновком № 8028/8360
судової будівельно-технічної
експертизи по кримінальній справі № 493,
складеним Одеськими науково- дослідним
інститутом судових експертиз 20.08.2009
року, згідно з яким роботи, визначені в
актах прийняття виконаних підрядних
робіт за листопад 2007 року та грудень 2007
року були виконані саме Закритим
акціонерним товариством
«Укратоменергобуд».

В той же час, пунктом 2.4 Договору
встановлено, що зміни договірної ціни
оформлюються шляхом узгодження
сторонами зміненого розрахунку і
укладенням додаткової угоди.

Проте, докази звернення генпідрядника
до замовника щодо збільшення ціни
договору в матеріалах справи відсутні,
і додаткова угода щодо збільшення
договірної ціни між сторонами не
укладалась.

Таким чином, колегія суддів вважає
необґрунтованими вимоги про стягнення
вартості робіт на суму 1 304 648,00 грн. (5 506
518,00 грн. - 4 201 870,00 грн.), у зв'язку з тим, що
у відповідача не виникло зобов'язання
оплатити роботи на вказану суму,
оскільки вони перевищують погоджену
сторонами ціну договору.

Виходячи з вищенаведеного, колегією
суддів визнаються обґрунтованими
вимоги щодо оплати вартості робіт лише
в межах договірної ціни, що з
урахуванням проведеної замовником
часткової оплати становить 3 587 754,40 грн.
(4 201 870,00 грн. - 614 115,60 грн. ).

Відповідачем в суді першої інстанції
подано заяву про застосування строку
позовної давності.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст. 257 Цивільного кодексу
України загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Частиною першою статті 261 Цивільного
кодексу України встановлено, що
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 Цивільного
кодексу України за зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання. За
зобов'язаннями, строк виконання яких не
визначений або визначений моментом
вимоги, перебіг позовної давності
починається від дня, коли у кредитора
виникає право пред'явити вимогу про
виконання зобов'язання. Якщо
боржникові надається пільговий строк
для виконання такої вимоги, перебіг
позовної давності починається зі
спливом цього строку.

Відповідно до п. 5.2 договору замовник
протягом 10 робочих днів з дня отримання
акту здачі-приймання виконаних робіт і
звітних документів зобов'язаний
направити генпідряднику підписаний
акт здачі-приймання виконаних робіт
або мотивовану відмову.

Згідно з умовами п. 4.1 та п. 5.1 договору
акт здачі-приймання виконаних робіт
має бути підписаний повноважними
представниками замовника та
генпідрядника до 28 числа поточного
місяця.

Відповідно до п. 4.2 договору розрахунки
за виконані ремонтно-будівельні роботи
проводяться шляхом перерахування
грошових коштів на розрахунковий
рахунок генпідрядника протягом 30
банківських днів з моменту підписання
форми КБ-2в та довідки про вартість
виконаних підрядних робіт КБ-3.

Як вказує позивач, акти прийняття
виконаних підрядних робіт за листопад
2007 року на суму 4 801 438,80 грн. та грудень
2007 року на суму 705 079,20 грн. підписані
генпідрядником 01.06.2011, та саме з цього
моменту у генпідрядника виникло право
вимагати сплати за виконані роботи.

Однак, відповідно до ч. 4 ст. 882
Цивільного кодексу України та,
враховуючи п. п. 4.1., 5.1 та 5.2 договору, про
факт відмови замовника від підписання
актів виконаних робіт генпідряднику
стало відомо після закінчення строку
на їх підписання з урахуванням
нормативних строків пересилання
поштових відправлень.

Відповідно до п. 14. п. 15 Нормативів і
нормативних строків пересилання
поштових відправлень та поштових
переказів, затверджених Наказом
Міністерства транспорту та зв'язку
України від 14.11.2005 № 759 та
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 29.11.2005 за № 1435/11715, нормативні
строки пересилання простої письмової
кореспонденції операторами поштового
зв'язку (без урахування вихідних днів
об'єктів поштового зв'язку) між іншими
населеними пунктами різних областей
України становлять - Д+4, де Д - день
подання поштового відправлення до
пересилання в об'єкті поштового зв'язку
або опускання простого листа чи
поштової картки до поштової скриньки
до початку останнього виймання; 4 -
кількість днів, протягом яких
пересилається поштове відправлення.
При пересиланні рекомендованої
письмової кореспонденції зазначені в
пункті 14 нормативні строки
збільшуються на один день.

Аналогічні нормативні строки
передбачені і в Нормативах,
затверджених Наказом Міністерства
транспорту та зв'язку України від 12.12.2007
№1149, зареєстрованих в Міністерстві
юстиції України 19.12.2007 за №1383/14650.

Таким чином, про факт відмови замовника
від підписання акту виконаних робіт за
листопад 2007 р. генпідряднику стало
відомо з 04.12.2007, а акту виконаних робіт
за грудень 2007 р. - з 04.01.2008, а не з 01.06.2011.

Оскільки, замовник акт прийняття
виконаних підрядних робіт за листопад
2007 року на суму 4 801 438,80 грн. та грудень
2007 року на суму 705 079,20 грн. до 28 числа
поточного місяця не підписав, вартість
виконаних робіт протягом 30 банківських
днів не сплатив, у генпідрядника
виникло право пред'явити вимогу про
виконання зобов'язання.

Отже, перебіг позовної давності щодо
стягнення заборгованості за актом
прийняття виконаних підрядних робіт за
листопад 2007 року почався з 12.01.2008 та
закінчився 12.01.2011, а за актом прийняття
виконаних підрядних робіт за грудень
2007року почався з 13.02.2008 та закінчився
13.02.2011.

Позивач звернувся до суду з даним
позовом 13.03.2014.

Відповідно до ст. 262 Цивільного кодексу
України заміна сторін у зобов'язанні не
змінює порядку обчислення та перебігу
позовної давності.

Таким чином, при укладенні договору про
відступлення права вимоги №73/74 від
01.06.2011 Закртим акціонерним товариством
«Укратоменергобуд» було передано
право вимоги Товариству з обмеженою
відповідальністю «Промислові захисні
покриття» з пропуском позовної
давності щодо стягнення
заборгованості згідно з договором №7-05
від 15.11.2005 за спірними актами прийняття
виконаних підрядних робіт за листопад
2007 року на суму 4 801 438, 80 грн. та грудень
2007 року на суму 705 079, 20 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на
встановлені обставини справи та
зібрані у ній докази, колегія суддів
дійшла висновку, що вимоги про
стягнення з відповідача
заборгованості на суму 1 304 648,00 грн.
задоволенню не підлягають з підстав їх
необгрунтованості, а на суму 3 587 754,40
грн. залишаються без задоволення, в
зв'язку з пропуском строку позовної
давності.

Крім суми основної заборгованості,
позивач також просив стягнути з
відповідача пеню за період 09.06.2011 по
13.02.2014 у розмірі 2 173 460,87 грн., штраф на
підставі п. 2 ч. 2 ст. 231 Господарського
кодексу України у розмірі 7%, що
становить 385 456,26 грн., 3% річних у розмірі
443 991,30 грн. та інфляційні втрати у
розмірі 1 284 719,99 грн. за період з 09.06.2011 по
13.02.2014.

У відповідності до ч. 1 ст. 548 Цивільного
кодексу України виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

За змістом ст.ст. 546, 549 Цивільного
кодексу України виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою,
різновидом якої є штраф та пеня.

Частиною 2 ст. 549 Цивільного кодексу
України встановлено, що штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного
кодексу України пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до п. 11.4 Договору за
порушення строку оплати виконаних
робіт по Договору замовник сплачує
генпідряднику пеню в розмірі 0,1% від
суми неоплачених в строк робіт за кожен
день прострочення, але не більше
подвійної облікової ставки НБУ.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно до п.2.2. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.12.2013 № 14 «Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань» господарським
судам необхідно мати на увазі, що
штрафні санкції, передбачені абзацом
третім частини другої статті 231 ГК
України, застосовується за допущене
прострочення виконання лише
негрошового зобов'язання, пов'язаного з
обігом (поставкою) товару, виконанням
робіт, наданням послуг, з вартості яких
й вираховується у відсотковому
відношенні розмір штрафних санкцій.

Отже, положення абз. 3 ч. 2 ст. 231 ГК
України щодо нарахування позивачем
штрафу у розмірі 7 % не можуть бути
застосовані до спірних правовідносин,
оскільки ця норма застосовується до
негрошових зобов'язань.

У відповідності до ст. 266 Цивільного
кодексу України зі спливом позовної
давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо).

У пункті 5.3 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України 29.05.2013 № 10
«Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів»
зазначається, що зі спливом позовної
давності за вимогою про повернення або
сплату коштів спливає й позовна
давність за вимогою про сплату
процентів, передбачених статтями 536, 625
ЦК України, і сум інфляційних
нарахувань згідно з тією ж статтею 625 ЦК
України (незалежно від періоду часу, за
який обчислено відповідні суми
процентів та інфляційних нарахувань,
оскільки такі суми є складовою
загальної суми боргу).

З огляду на зазначене, вимоги про
стягнення пені, штрафу, 3 % річних та
інфляційних втрат, задоволенню не
підлягають.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що при
прийнятті оскаржуваного рішення судом
першої інстанції неправильно
застосовані норми матеріального права,
а висновки суду не відповідають
обставинам справи, тому рішення
господарського суду міста Києва від
20.05.2014 у справі № 910/4155/14 підлягає
частковому скасуванню з прийняттям
нового рішення про відмову в
задоволенні позову повністю.

За правилами розподілу судових витрат,
встановлених ст. 49 ГПК України, за
рахунок позивача належить
відшкодувати відповідачу витрати по
сплаті судового збору за подання
апеляційної скарги у розмірі 36 540,00 грн.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України,
апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Промислові захисні покриття» на
рішення господарського суду міста
Києва від 20.05.2014 у справі № 910/4155/14
залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Державного
підприємства «Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
в особі відокремленого підрозділу
«Южно-Українська атомна електрична
станція» на рішення господарського
суду міста Києва від 20.05.2014 у справі №
910/4155/14 задовольнити.

3. Рішення господарського суду
міста Києва від 20.05.2014 у справі № 910/4155/14
скасувати частково.

4. Прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Промислові захисні покриття»
відмовити повністю.

5. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Промислові захисні покриття» (07400,
Київська обл., м. Бровари, вул.
Залізнична, 14; ідентифікаційний код
34198606) на користь Державного
підприємства «Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
(01032, м. Київ, вул. Вєтрова, 3;
ідентифікаційний код 24584661) 36 540,00 грн.
(тридцять шість тисяч п'ятсот сорок
гривень 00 коп.) судового збору за
подання апеляційної скарги.

6. Видачу наказу доручити
господарському суду міста Києва.

7. Матеріали справи № 910/4155/14
повернути до господарського суду міста
Києва.

Головуючий суддя
Г.В. Корсакова

Судді
Т.В. Ільєнок

С.Р. Станік