РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/15794/14 20.11.14

За позовом Державного підприємства "Дослідне господарство "Комсомолець" Інституту сільського господарства північного сходу Національної академії аграрних наук України
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Украгропром"
про визнання частково недійсним форвардного контракту та додатків до нього

Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача Удовиченко Д.С. (дов. № 233 від 24.10.2013 року)
від відповідача Богонос В.А. (дов. № 31 від 01.09.2014 року)

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 20 листопада 2014 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Державне підприємство «Дослідне господарство "Комсомолець" Інституту сільського господарства північного сходу Національної академії аграрних наук України (надалі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Украгропром" (надалі по тексту - відповідач) про визнання частково недійсним Форвардного контракту № ФК 28/04-11-01 від 28.04.2011 року та додаткових угод до нього.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.08.2014 року порушено провадження у справі № 910/15794/14, розгляд справи призначено на 18.09.2014 року.

02.09.2014 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Розпорядженням заступника Голови Господарського суду міста Києва від 18.09.2014 року справу № 910/15794/14 передано для розгляду судді Пригуновій А.Б., у зв'язку з перебуванням судді Стасюка С.В. у відрядженні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.09.2014 року суддя Пригунова А.Б. прийняла справу № 910/15794/14 до свого провадження, розгляд справи призначено на 28.10.2014 року.

Розпорядженням В.о. Голови Господарського суду міста Києва від 29.09.2014 року справу № 910/15794/14 передано для розгляду судді Стасюку С.В., у зв'язку з його поверненням із відрядження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.09.2014 року суддя Стасюк С.В. прийняв справу № 910/15794/14 до свого провадження, розгляд справи призначено відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 18.09.2014 року.

02.10.2014 року представник відповідача через відділ діловодства Господарського суду міста Києва надав документи на виконання вимог ухвали суду.

28.10.2014 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про колегіальний розгляд справи.

У судовому засіданні 28.10.2014 року представник позивача підтримав подане ним клопотання про колегіальний розгляд справи.

Представники відповідача у судовому заперечили проти поданого клопотання про колегіальний розгляд справи.

Суд розглянувши подане позивачем клопотання про колегіальний розгляд справи дійшов висновку про відмову в його задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 46 Господарського процесуального кодексу України справи в місцевих господарських судах розглядаються суддею одноособово. Будь - яку справу, що відноситься до підсудності цього суду, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів.

Матеріали справи № 910/15794/14 не дають підстав для висновку про особливу складність даної справи та необхідність її розгляду колегіально у складі трьох суддів.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 28.10.2014 року винесено ухвалу про відкладення розгляду справи на 21.11.2014 року.

10.11.2014 року представник відповідача через відділ діловодства Господарського суду міста Києва надав документи на виконання вимог ухвали суду.

Представник позивача в судовому засіданні 20.11.2014 року подав клопотання про залучення Національної академії аграрних наук України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача. В обґрунтування зазначеного клопотання представник позивача зазначив, що позивач, як державне підприємство безпосередньо підпорядкований Національній академії аграрних наук України і входить до сфери її управління, а розгляд даної справи суттєво вплине на права та обов'язки Національної академії аграрних наук України.

Відповідно до статті 27 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. У справах щодо майна господарських організацій, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, господарський суд залучає орган державної влади, що здійснює управління корпоративними правами, до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Предметом розгляду даної справи є визнання частково недійсним форвардного контракту та додатків до нього, а не спір щодо майна позивача. Таким чином, відсутні підстави для залучення до участі у справі Національної академії аграрних наук України у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Представник позивача в судовому засіданні 20.11.2014 року надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких підтримав заявлені позовні вимоги.

В судовому засіданні 20.11.2014 року представник відповідача проти позову заперечив, надав усні пояснення по суті спору.

Розглянувши подані сторонами матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд -

ВСТАНОВИВ:

28.04.2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Украгропром" (покупець) та Державним підприємством "Дослідне господарство "Комсомолець" НААН України (продавець), правонаступником якого є Державне підприємство "Дослідне господарство "Комсомолець" Інституту сільського господарства північного сходу Національної академії аграрних наук України укладено Форвардний контракт № ФК 28/04-11-01 (надалі по тексту -Контракт).

Відповідно до пункту 1.1 Контракту в порядку та на умовах, визначених цим контрактом, продавець зобов'язується передати покупцю у власність базовий актив, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити його у кількості, строки та за ціною, передбаченими цим Контрактом.

Згідно з пунктом 2.1. Контракту, базовим активом (товаром) за цим Контрактом виступає:

Пункт 2.1.1. Контракту Тритікале (далі за текстом «Товар-1») власного урожаю 2011 року, або набуте Продавцем в інший, не заборонений законодавством України спосіб, що відповідає ДСТУ 4762:2007:

Технічні умови:

- вологість - 13,5 % макс.

- смітна домішка - 2 % макс.

- зернова домішка - 7 % макс.

- натурна вага - 650 г/л

- без насіння карантинних рослин і сторонніх запахів, у кількості 180,00 (вісімдесят) тонн в залікової вазі Елеватора.

Пункт 2.1.2. Контракту Овес 3-й клас (Товар-2) власного урожаю 2011 року, або набуте Продавцем в інший, не заборонений законодавством України спосіб, що відповідає ДСТУ 4963:2008:

- вологість - 14,5 % макс.

- смітна домішка - 3 % макс.

- зернова домішка - 10 % макс.

- без насіння карантинних рослин, шкідників та сторонніх запахів, у кількості 75,00 (сімдесят п'ять) тонн в заліковій вазі Елеватора.

Пункт 2.1.3. Контракту Горох фуражний (Товар-3) власного урожаю 2011 року, або набуте Продавцем в інший, не заборонений законодавством України спосіб, що відповідає ДСТУ 28674-90:

-вологість - 14 % макс.

-смітна домішка- 1 % макс.

-зернова домішка - 3 % макс.

-без насіння карантинних рослин, шкідників та сторонніх запахів, у кількості 243,00 (двісті сорок три) тонни в заліковій вазі Елеватора.

Відповідно до пункту 3.1. Контракту поставка товару за цим Контрактом здійснюється на умовах Інкотермс 2000 ЕХ (франко-елеватор) сертифікований елеватор "Млібор", який розташований за адресою: Харківська обл., Лозівський р-н, с. Комсомольське, вул. Жовтнева, б. 19-а (надалі Елеватор).

Згідно з пунктом 3.2. Контракту строк поставки Товару за цим Контрактом встановлюється:

3.2.1. Для Товару 1, 2 та 3 до 01 вересня 2011 року.

Поставка вважається здійсненою в момент підписання Акта приймання-передавання Товару на базисі поставки відповідно до умов пункту 3.1. цього Контракту (пункт 3.3. Контракту).

Пунктом 3.5. Контракту сторони погодили, що продавець зобов'язаний одночасно з передачею товару передати покупцеві наступні документи:

- видаткова накладна;

- податкова накладна;

- складська квитанція (з зазначенням кількісних та якісних показників), виписана на ім'я продавця;

- свідоцтво про якість/сертифікат якості;

- акт приймання-передачі товару між продавцем, покупцем та елеватором згідно з базисними умовами поставки.

Відповідно до пункту 4.3. Контракту вартість цього контракту складає 257 520,00 грн.,ПДВ - 64 380,00 грн., загальна вартість 321 900,00 грн. є кінцевою і зміні не підлягає.

Згідно з пунктом 5.1. Контракту оплата вартості Товару проводиться покупцем на умовах 100 % попередньої оплати траншами за наступним графіком, узгодженим сторонами:

- перший транш в розмірі 60 % вартості Товару у строк до 01 червня 2011 року;

- другий транш в розмірі 30 % вартості Товару у строк до 01 серпня 2011 року;

- третій транш в розмірі 10 % вартості Товару у строк до 15 вересня 2011 року.

29.07.2011 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 до Контракту відповідно до якої пункт 3.2. Контракту викладено у наступній редакції:

3.2. Строк поставки Товару за цим Контрактом встановлюється Сторонами:

3.2.1. Для Товару 1.2 та 3 до 30 вересня 2011 року.

01.09.2011 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 4 до Контракту, відповідно до якої сторони погодили наступне:

Пункт 2.1.1 Форвардного контракту № ФК 28/04-11-01 від « 28» квітня 2011 року викласти в наступній редакції:

2.1.1. Тритікале (Товар-1) власного урожаю 2011 року, або набутий Продавцем в інший, не заборонений законодавством України спосіб, що відповідає ДСТУ 4762:2007:

Технічні умови:

- вологість-13.5% макс.

- смітна домішка - 2 % макс.

- зернова домішка - 7% макс.

- натурна вага - 650 г/л.

- сажові зерна - 5 % макс.

- без насіння карантинних рослин та сторонніх запахів у кількості 457,00 (чотириста п'ятдесят сім) тонн в заліковій вазі Елеватора.

Пункт 4.1 Форвардного контракту № фК 28/04-11-01 від « 28» квітня 2011 року викласти з наступній редакції:

4.1.1. Для Товару - 1 у сумі: 625,00 грн., ПДВ - 125,00 грн., загальна вартість 750,00 (сімсот п'ятдесят ) гривень 00 коп.

4.1.2. Для Товару - 2 у сумі: 625,00 грн., ПДВ - 125,00 грн., загальна вартість 750,00 (сімсот п'ятдесят) гривень 00 коп.

4.1.3. Для Товару - 3 у сумі: 1000,00 грн., ПДВ - 200,00 грн., загальна вартість 1 200,00 (одна тисяча двісті) гривень 00 коп.

4.1.4. Для Товару - 4 у сумі: 1 416,67 грн., ПДВ - 283,33 грн., загальна вартість 1 700,00 (одна тисяча двісті) гривень 00 коп.

Пункт 4.3. Форвардного контракту № ФК 28/04-11-01 від « 28» квітня 2011 року викласти в наступній редакції:

4.3. Вартість цього Контракту складає 628 083,33 грн., ПДВ - 125 016,67 грн., загальна вартість 750 100,00 (сімсот п'ятдесят тисяч сто) гривень 00 коп., є кінцевою і зміні не підлягає.

Відповідно до пункту 4 Додаткової угоди № 4 від 01.09.2011 року до Контракту у зв'язку зі зміною ціни базового активу та загальної вартості Контракту, оплату різниці загальної вартості Контракту, що виникла в результаті такої зміни, Покупець здійснює траншами в розмірах, погоджених Сторонами в строк до 31.12.2011 року.

10.09.2011 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 3 до Контракту, відповідно до якої:

Форвардний контракт № ФК 28/04-11-01 від «28» квітня 2011 року доповнити пунктом 2.1.4 наступного змісту:

2.1.4. Насіння озимого жита (еліта) (Товар-4) власного урожаю 2011 року, або набутий Продавцем з інший, не заборонений законодавством України спосіб, що відповідає ДСТУ 4522-2006:

-вологість - 13,5 % макс.

-смітна домішка - 2 % макс.

-зернова домішка - 10% макс.

-без насіння карантинних рослин, шкідників та сторонніх запахів. у кількості 35,00 (тридцять п'ять) тонн в заліковій вазі Елеватора.

Форвардний контракт № ФК 28/04-11-01 від «28» квітня 2011 року доповнити пунктом 4.1.4 наступного змісту: .

4.1.4. Для Товару - 4 у сумі 1416,67 грн., ПДВ - 283,33 грн., загальна вартість 1 700,00 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп.

Пункт 4.3. Форвардного контракту № ФК 28/04-11-01 від « 28» квітня 2011 року викласти в наступній редакції:

4.3.Вартість цього Контракту складає 473 833,33 грн., ПДВ - 94 766,67грн., загальна вартість 591 850,00 (п'ятсот дев'яносто одна тисяча вісімсот п'ятдесят) гривень 00 коп., є кінцевою і зміні не підлягає.

Відповідно до пункту 4 Додаткової угоди № 3 від 10.09.2011 року до Контракту у зв'язку зі зміною ціни базового активу та загальної вартості Контракту, оплату різниці загальної вартості Контракту,. що виникла в результаті такої зміни, Покупець здійснює траншами в розмірах, погоджених Сторонами в строк до 31.12.2011 року.

Позовні вимоги обґрунтовані невідповідністю окремих пунктів Форвардного контракту статутним документам позивача, зміною базового активу та продовженням терміну дії Форвардного контракту додатковими угодами до контракту, визначенням розміру штрафу у розмірі 100% вартості недопоставленого товару та застосуванням подвійного штрафу за невиконання продавцем умов контракту щодо обсягів поставки та несвоєчасну поставку товару.

У поданому відзиві відповідач зазначає, що згідно Статуту відповідача одним з основних видів його діяльності є оптова торгівля сільськогосподарською сировиною та живими тваринами. Із перерахованих у статуті відповідача основних напрямків діяльності відсутнє застереження, що відповідач може займатись тільки вказаними напрямками діяльності, а також відсутня заборона займатись іншими видами діяльності. Натомість у статуті відповідача зазначено, що господарство може здійснювати іншу господарську діяльність, відповідно до законодавства та цього статуту. Усі додаткові угоди до Форвардного контракту № ФК 28/04-11-01 від 28.04.2011 року укладалися між позивачем та відповідачем за взаємної згоди, а дії сторін після укладення Форвардного контракту із урахуванням укладених додаткових угод направлені на реальне виконання його умов. Крім того відповідач зазначає, що штраф у розмірі 100 % передбачено за непоставку товару, а штраф у розмірі 0,01 % передбачено за несвоєчасну поставку товару, тобто у даному випадку відсутнє подвійне застосування штрафу за одне і теж саме порушення зобов'язання.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 202 Цивільного кодексу України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини 1 статті 180 Господарського кодексу України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Частина 2 статті 180 Господарського кодексу України передбачає, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

При цьому, за змістом частини 3 статті 180 Господарського кодексу України, при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Підставою недійсності правочину, у відповідності до статті 215 Цивільного кодексу України, є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Під час вирішення даної справи суд виходить з того, що договори можуть бути визнані недійсними лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Тому в справі про визнання договорів недійсними суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання їх недійсними і настання певних юридичних наслідків.

За змістом статті 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Відповідно до пункту 2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" від 29 травня 2013 року № 11 за загальним правилом не є підставою для визнання недійсним відсутність у договорі істотних умов.

Як зазначено у пункті 2.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" від 29 травня 2013 року № 11, у силу припису частини першої статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, встановлених частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 названого Кодексу, саме на момент вчинення правочину.

При цьому не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено (договір, який не укладено).

У зв'язку з вищенаведеним, господарським судам необхідно встановлювати, чи є оспорюваний правочин вчиненим та з якого моменту (статті 205 - 210, 640 Цивільного кодексу України, частини друга - п'ята, сьома статті 180 Господарського кодексу України тощо).

Як вбачається із поданих до матеріалів справи документів, зокрема Контракту та оспорюваних Додаткових угод до нього, сторонами погоджені істотні умови про предмет, ціну та строк його дії, що свідчить про те, що Контракт зі змінами, викладеними в Додаткових угодах до нього є вчиненим з моменту його укладення.

Щодо позовних вимог про невідповідність пунктів 2.1.1., 2.1.2., 2.1.3. Контракту статутним документам позивача, оскільки позивач не міг, відповідно до статутних документів набути товар в інший не заборонений законодавством України спосіб, а тільки здійснити продаж власного урожаю суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2.3.29 Статуту Державного підприємства "Дослідне господарство "Комсомолець" Інституту сільського господарства північного сходу Національної академії аграрних наук України одним з основних видів його діяльності є оптова торгівля сільськогосподарською сировиною та живими тваринами.

Крім того, з перерахованих у статуті відповідача основних напрямків діяльності відсутнє застереження, що відповідач може займатись тільки вказаними напрямками діяльності, а також відсутня заборона займатись іншими видами діяльності. Натомість у статуті відповідача зазначено, що господарство може здійснювати іншу господарську діяльність, відповідно до законодавства та цього Статуту.

Таким чином, позовні вимоги про визнання недійсними пунктів 2.1.1., 2.1.2., 2.1.3. Контракту задоволенню не підлягають.

Щодо зазначених позивачем підстав для визнання недійсними Додаткової угоди № 1, Додаткової угоди № 2 та Додаткової угоди № 3 до Контракту, а саме неможливість зміни базового активу та продовженням терміну дії Форвардного контракту, суд зазначає наступне.

За змістом пункту 14.1.45.3. статті 14 Податкового кодексу України форвардний контракт - цивільно-правовий договір, за яким продавець зобов'язується у майбутньому в установлений строк передати базовий актив у власність покупця на визначених умовах, а покупець зобов'язується прийняти в установлений строк базовий актив і сплатити за нього ціну, визначену таким договором. Усі умови форварду визначаються сторонами контракту під час його укладення.

Пунктом 9 Положення про вимоги до стандартної (типової) форми деривативів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1999 року № 632, передбачено, що форвардний контракт - двостороння угода за стандартною (типовою) формою, яка засвідчує зобов'язання особи придбати (продати) базовий актив у визначений час та на визначених умовах у майбутньому, з фіксацією цін такого продажу під час укладення форвардного контракту.

Вищевикладене дає підстави виокремити характерну особливість форвардного контракту - погодження умов форварду, в тому числі і щодо ціни, в момент укладення такого контракту на майбутнє виконання щодо передання базового активу - предмету договору.

Водночас, за змістом пунктом 14.3. Контракту, всі доповнення і зміни до цього Контракту вважаються дійсними, якщо вони оформлені письмово, підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками сторін.

Сторонами було реалізовано погоджене ними право змінити умови Форвардного контракту, що було здійснено у Додатковій угоді № 1 від 29.07.2011 року, Додатковій угоді № 4 від 01.09.2011 року та Додатковій угоді № 3 від 10.09.2011 року до Контракту. Вказані Додаткові угоди, так само, як і Контракт, підписані сторонами та скріплені їх печатками.

За змістом статей 626, 627 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з приписами статей 651, 654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

З огляду на вищенаведене, сторони в установленому законом порядку та належній формі виразили свою волю щодо внесення змін до Контракту та уклали Додаткову угоду № 1 від 29.07.2011 року, Додаткову угоду № 4 від 01.09.2011 року та Додаткову угоду № 3 від 10.09.2011 року, в яких погодили нові його умови, а тому з огляду на відсутність законодавчої заборони внесення змін до форвардного контракту, норму про те, що договори можуть бути визнані недійсними лише з підстав передбачених законом, враховуючи вільне волевиявлення сторін в укладенні спірних Додаткових угод, зазначені позивачем підстави для визнання недійсними Додаткових угод не є обґрунтованими та такими, що не підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами.

Більше того, суд звертає увагу, що матеріалами справи підтверджується фактичне виконання умов Контракту зі змінами, внесеними оспорюваними Додатковими угодами, як позивачем у вигляді поставки товару - озимого жита, що підтверджується копією накладної № 2052 від 28.09.2011 року на суму 59 500,00 грн. (належним чином засвідчена копія наявна в матеріалах справи), так і відповідачем шляхом оплати поставленого товару, що підтверджується копіями платіжних доручень № 540771 від 05.08.2011 року на суму 12 585,91 грн., № 540855 від 11.08.2011 року на суму 23 800,99 грн., № 540845 від 11.08.2011 року на суму 365 980,22 грн., №586528 від 29.11.2011 року на суму 428 200,00 грн., копією банківської виписки від 25.08.2011року про повернення надлишкової оплати в розмірі 80 467,12 грн. (належним чином засвідчені копії наявні в матеріалах справи), а тому суд приходить до висновку, що в момент поставки предмету Контракту (із змінами за Додатковими угодами) позивачем як особою, що оспорює дійсність цих Додаткових угод, було схвалено всі її умови, а тому наступне схвалення позивачем умов такого правочину за відсутності заперечень з боку відповідача унеможливлює визнання його недійсним.

У силу припису частини першої статті 215 Цивільного України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, встановлених частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 названого Кодексу, саме на момент вчинення правочину (зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей).

Отже, за відсутності доказів зворотного, спірні Додаткова угода № 1 від 29.07.2011 року, Додаткова угода № 4 від 01.09.2011 року та Додаткова угода № 3 від 10.09.2011 року вважається судом такими, що відповідають вимогам закону, а тому у суду відсутні підстави для визнання її недійсними.

Щодо позовних вимог про визнання недійсним пункту 9.2. Контракту суд зазначає наступне.

Пунктом 9.2. Контракту передбачено, що за невиконання продавцем умов контракту щодо обсягів поставки ним сплачується штраф у розмірі 100 % вартості недопоставленого товару.

Проте, позивачем не зазначено норм матеріального права, яким не відповідає пункт 9.2. Контракту.

Згідно з пунктом 9.5. Контракту продавець за несвоєчасну поставку товару згідно з пунктом 3.2. Контракту, сплачує покупцю штраф у розмірі 0,01 % від вартості непоставленого товару за кожен день затримання поставки товару.

Слід зазначити, що штраф у розмірі 100 % передбачено за не поставку товару, а штраф у розмірі 0,01 % передбачено за несвоєчасну поставку товару, тобто у даному випадку відсутнє подвійне застосування штрафу за одне і теж саме порушення зобов'язання.

У пункті 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" № 11 від 29.05.2013 зазначено, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Оскільки, спірний Форвардний контракт № ФК 28/04-11-01 від 28.04.2011 року та Додаткові угоди до нього спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, та не містить положень, які б суперечили вимогам чинного законодавства або інтересам сторін, а волевиявлення сторін правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, що відповідає загальним вимогам, встановленим статтею 203 Цивільного кодексу України, тому сторонами при укладанні спірного Контракту додержано всіх необхідних вимог щодо чинності правочину.

Відповідно до частини 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищевикладене, позивачем не надано будь-яких допустимих доказів на підтвердження викладених у позовній заяві обставин, таким чином, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання частково недійсним Форвардного контракту № ФК 28/04-11-01 від 28.04.2011 року та визнання недійсними Додаткової угоди № 1 від 29.07.2011 року, Додаткової угоди № 4 від 01.09.2011 року та Додаткової угоди № 3 від 10.09.2011, а тому позовні вимоги позивача є необґрунтованими, документально недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відшкодування судових витрат відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на позивача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 4, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові Державного підприємства "Дослідне господарство "Комсомолець" Інституту сільського господарства північного сходу Національної академії аграрних наук України відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 25.11.2014 року

Суддя С.В. Стасюк