ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2014 р.
Справа №917/2251/14

за позовом Приватної організації
"Українська ліга авторських і суміжних
прав", вул.Бажова, 15/20, м.Київ, 02100

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_1, 36000

про стягнення 38996,77грн.

Суддя Кльопов І.Г.

Представники сторін у судове засідання
не з'явилися

У судовому засіданні 25.12.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
відповідно до ст. 85 ГПК України.

Суть спору: Розглядається позовна
заява про стягнення з відповідача
заборгованості за Договором №КБР-33/09/11
від 12.09.2011р. у розмірі 38996,77грн., у т.ч.
33300грн. - сума основного боргу, 1854,62грн. -
інфляційні нарахування, 1514,13грн. - 3%
річних, 2328,02грн. - пеня.

Позивач у судовому засіданні 25.11.2014р.
позов підтримував у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився. Ухвали суду, які направлялась
відповідачу за адресою зазначеною в
позовній заяві, повернулись до суду з
відміткою поштового відділення "за
закінченням терміну зберігання".

Згідно витягу про включення
відповідача до ЄДР від 15.10.2014 року
наданого позивачем, місце проживання -
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_1, 36000

Відповідно до 3.9.1. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України,
від 26.12.2011, № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

В зв'язку з тим, що необхідних для
вирішення спору доказів наявних в
матеріалах справи достатньо,
господарський суд повідомляв належним
чином відповідача про дату, час і місце
судового розгляду, а неявка
відповідача не перешкоджає розгляду
справи по суті, жодних клопотань про
відкладення розгляду справи від
відповідача не надходило, то справа
розглядається без участі сторін за
наявними в ній матеріалами на підставі
ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив:

12.09.2011 року між Приватною організацією
«Українська ліга авторських і суміжних
прав» (Позивач, УЛАСП) та ФОП ОСОБА_1
(Відповідач, Користувач)) було укладено
Договір №КБР-33/09/11 ( Договір).

Відповідно до розділу 1 Договору УЛАСП
є організацією, що має повноваження
надавати дозвіл на використання
об"єктів авторського права та
здійснювати збір винагороди (роялті) за
використання об"єктів суміжних прав
способом публічного виконання на
підставі Свідоцтва про реєстрацію в
якості організації колективного
управління майновими правами суб"єктів
авторського права, виданого Державним
департаментом інтелектуальної
власності Міністерства освіти і науки
України за №19/2011 від 24.01.2011р. та
Договору доручення №ЛУ-01/20/11 від
20.01.2011р. з єдиною в Україні
уповноваженою організацією
колективного управління по збору і
розподілу винагороди за використання
опублікованих з комерційною метою
фонограм, відеограм, та зафіксованих в
них виконань - ОП "Українська ліга
музичних прав".

Сторони погоджуються, що укладають
даний договір з метою забезпечення
здійснення єдиних виплат на
використання об"єктів авторського
права та суміжних прав, а також
отримання дозволу (невиключної
ліцензії) використання об"єктів
авторського права, що сприятиме
поліпшенню захисту об"єктів
авторського та суміжного права на
території України, а також полегшенню
організації виплат роялті суб"єктам
авторського та суміжного права.

Відповідно до п. 2.1. Договору Користувач
здійснює публічне виконання
оприлюднених музичних творів,
фонограм, а також зафіксованих у
фонограмах виконань, публічну
демонстрацію відеограм, а також
зафіксованих у відеограмах виконання
(Твори), а УЛАСП надає Користувачу, на
умовах, визначених цим Договором, право
на таке виконання та здійснює збір
винагороди (роялті). Користувач
зобов"язується виплачувати винагороду
(роялті) УЛАСП відповідно до даного
Договору та Закону.

Згідно з п.2.3 Договору Користувач
зобов'язується перерахувати на
поточний рахунок УЛАСП винагороду
(роялті), узгоджену Сторонами у
відповідних Додатках до Договору не
пізніше ніж за 5 (п'ять) днів до початку
місяця за який здійснюється платіж.

Згідно п. 1.2. Додатку №2 до Договору
загальна сума щомісячної винагороди з
дня набуття чинності Договором (тобто з
12.09.2011) складає 900 гривень.

В пункті 3.3. Договору зазначено, що
Користувач зобов'язується протягом
п'яти днів письмово повідомити УЛАСП
про припинення використання Творів в
закладах Користувача, зазначених у
відповідних Додатках до Договору, а в
разі несвоєчасного повідомлення про
настання таких обставин Користувач
зобов'язується сплатити винагороду,
узгоджену Сторонами у відповідних
Додатках, у повному обсязі і за весь
період.

Строк дії Договору визначено в п. 5.1.
Договору: він набрав чинності з моменту
його підписання, тобто з 12.09.2011 і мав
діяти до 12.09.2012. При цьому у пункті 5.2.
Договору зазначено, що у випадку, якщо
жодна із сторін не повідомить письмово
іншу Сторону про припинення дії
Договору протягом місяця до настання
зазначеної в п. 5.1. дати припинення дії
Договору, дія договору вважається
подовженою на той самий строк і на тих
же умовах.

Враховуючи те, що жодна із Сторін не
повідомляла іншу Сторону про
припинення дії Договору, на поточний
момент строк дії Договору визначається
періодом: з 12.09.2011 по 12.09.2015.

Позивач у позові посилається на те, що
він надав Відповідачу згідно з
Договором невиключне право на
виконання - оприлюднення музичних
творів, а Відповідач не перерахував
винагороду, внаслідок чого у нього
виникла заборгованість у розмірі
33300грн.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Статтями 509, 510 ЦК України передбачено,
що зобов'язанням є правовідношення, у
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися
на засадах добросовісності, розумності
та справедливості. Сторонами у
зобов'язанні є боржник і кредитор.

У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 ЦК
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином та в
установлений строк, одностороння
відмова від виконання зобов'язання не
допускається.

Статтею 193 ГК України передбачено,
що суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору. Не допускається одностороння
відмова від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до Статті 612 Цивільного
кодексу України боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання у
строк встановлений договором або
законом.

Частиною першою ст. 530 ЦК України
встановлено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк його виконання, то
воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до частини 2 статті 217
Господарського кодексу України у сфері
господарювання застосовуються такі
види господарських санкцій:
відшкодування збитків; штрафні
санкції; оперативно-господарські
санкції.

Згідно частини 1 статті 230 ГК України
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно із статтями 546 і 548 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою (штрафом,
пенею), якщо це встановлено договором
або законом.

Згідно п. 2.6 Договору у разі
прострочення Користувачем виконання
грошового зобов"язання за Договором,
УЛАСП має право нарахувати пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла у відповідний період, за
кожен день такого прострочення.

Згідно із ч.2 Статті 625 Цивільного
кодексу України Боржник який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Так, відповідачу нараховано пеню у
розмірі 2328,02грн., 1854,62грн. - інфляційні
нарахування та 1514,13грн. - 3% річних.

Після проведення перевірки наданого
позивачем розрахунку позовних вимог в
частині стягнення з відповідача пені,
інфляційних нарахувань та 3% річних, суд
визнає їх правомірними (розрахунок
здійснено за допомогою калькулятору
підрахунку заборгованості та штрафних
санкцій "Ліга.Еліт 8.1.5" ).

Відповідно до статті 32 ГПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
встановленому законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Стаття 33 ГПК України встановлює, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно зі статтею 34 ГПК України
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Проаналізувавши матеріали справи,
оцінивши надані докази, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги
обгрунтовані, підтверджені
матеріалами справи та підлягають
задоволенню.

На підставі матеріалів справи та
керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 36000, реєстраційний
номер облікової картки платника
податків НОМЕР_1) на користь Приватної
організації "Українська ліга
авторських і суміжних прав" (
вул.Бажова, 15/20, м.Київ, 02100, п/р 2452 в
АТ "Укрексімбанк", м.Київ, МФО 322313, ) заборгованість за
Договором №КБР-33/09/11 від 12.09.2011р. у
розмірі 38996,77грн., у т.ч. 33300грн. - сума
основного боргу, 1854,62грн. - інфляційні
нарахування, 1514,13грн. - 3% річних, 2328,02грн.
- пеня, а також 1827,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання цим
рішенням законної сили

Повний текст рішення складено: 25.12.2014р.

Суддя
Кльопов І.Г.