м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-б, тел.
УХВАЛА

№ 910/18286/14 22.12.14

Господарський суд міста Києва у складі
судді Марченко О.В., при секретарі
судового засідання Грабовській А.С.,

розглянувши скаргу публічного
акціонерного товариства «Укрмедпром»,
м. Київ (далі - ПАТ «Укрмедпром»),

на дії державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції у місті Києві, м. Київ,

у справі № 910/18286/14

за позовом приватного акціонерного
товариства «По виробництву інсулінів
«Індар», м. Київ,

до ПАТ «Укрмедпром»

про стягнення 162 510,90 грн.,

без участі представників учасників
судового процесу у зв'язку з їх неявкою,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «По
виробництву інсулінів «Індар» (далі -
ПрАТ «Індар») звернулося до
господарського суду міста Києва з
позовом про стягнення з ПАТ
«Укрмедпром» 152 516 грн. заборгованості
за договором позики від 19.02.2013 № 7-110-01 та
9 994,90 грн. пені, а всього 162 510,90 грн.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 06.10.2014 заяву ПрАТ «Індар» про
вжиття заходів до забезпечення позову
зі справи № 910/18286/14 задоволено
частково; до вирішення спору по суті та
набрання рішенням суду з даної справи
законної сили вжито заходи до
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на грошові кошти ПАТ
«Укрмедпром» у сумі 162 510,90 грн., що
знаходяться на будь-якому рахунку
названого товариства, виявленому
державним виконавцем під час виконання
даної ухвали.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 27.10.2014 позов задоволено
частково; стягнуто з ПАТ «Укрмедпром» з
будь-якого рахунку, виявленого ПрАТ
«Індар» 152 516 грн. основної
заборгованості та 3 050,32 грн. судового
збору.

11.11.2014 на виконання вказаного рішення
видано наказ.

13.11.2014 до суду надійшла скарга ПАТ
«Укрмедпром» на дії державного
виконавця Джулай Ю.Ю. (далі - державний
виконавець) відділу державної
виконавчої служби Печерського
районного управління юстиції у місті
Києві (далі - ВДВС), мотивована тим, що:
06.10.2014 ухвалою господарського суду
міста Києва частково задоволено заяву
ПрАТ «Індар» про вжиття заходів до
забезпечення позову та накладено арешт
на грошові кошти ПАТ «Укрмедпром» у
сумі 162 510,90 грн.; на підставі зазначеної
ухвали суду державним виконавцем ВДВС
22.10.2014 винесено постанову про арешт
коштів боржника у виконавчому
провадженні ВП № 45093919 (далі -
Постанова), відповідно до якої
накладено арешт на кошти, що містяться
на рахунках ПАТ «Укрмедпром» у сумі 162
510,90 грн.; внаслідок накладення такого
арешту унеможливлено здійснення
розрахунків з працівниками ПАТ
«Укрмедпром» з виплати заробітної
плати; відповідач отримав Постанову
30.10.2014, а тому строк, передбачений
частиною четвертою статті 57 Закону
України "Про виконавче провадження",
спливає лише 10.11.2014; ПАТ «Укрмедпром»
вважає, що вимоги про зняття арешту з
розрахункових рахунків відповідача, з
яких проводиться виплата заробітної
плати та соціального страхування
працівникам ПАТ «Укрмедпром», повинні
бути задоволені, інакше порушуються
права людини, закріплені Конституцією
України; відтак, дії державного
виконавця ВДВС з накладення арешту на
рахунки, на яких знаходяться грошові
кошти спеціального призначення, тобто
для виплати заробітної плати, коштів за
невикористану відпустку, тощо є
незаконними.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 18.11.2014 прийнято скаргу до
розгляду.

ВДВС 04.12.2014 подало суду копії
матеріалів виконавчого провадження
№45093919 з виконання ухвали
господарського суду міста Києва від
06.10.2014.

ПрАТ «Індар» 05.12.2014 подало суду
письмові пояснення, в яких зазначило,
що: винесення державним виконавцем
постанови про арешт коштів боржника
від 22.10.2014 не позбавляє відповідача
його прав на підприємницьку
діяльність, отримання доходів, а також
не перешкоджає займатись
господарською діяльністю як такою
взагалі, а лише обмережує його право
вільного користування грошовими
коштами на які накладено арешт; на
думку позивача, застосування такого
заходу забезпечення позову є
адекватним та спів мірним предмету
заявлених позовних вимог, що
забезпечить збалансованість інтересів
сторін, та не обмежує відповідача
здійснювати господарську діяльність .

У судовому засіданні 08.12.2014 суд ухвалив
скасувати заходи до забезпечення
позову, вжиті ухвалою господарського
суду міста Києва від 06.10.2014.

Представники учасників судового
процесу у судове засідання 22.12.2014 не
з'явилися, про причини неявки суд не
повідомили, були належним чином
повідомлені про дату, час та місце
проведення судового засідання.

Оцінивши наявні в матеріалах справи
докази, які мають значення для розгляду
скарги, проаналізувавши встановлені
фактичні обставини в їх сукупності,
господарський суд міста Києва дійшов
висновку про необхідність відмови у
задоволенні Скарги з огляду на таке.

Частинами першою і другою статті 1212
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України)
передбачено, що скарги на дії чи
бездіяльність органів Державної
виконавчої служби щодо виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів можуть бути подані стягувачем,
боржником або прокурором протягом
десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Частиною третьою статті 1212 ГПК України
встановлено, що за результатами
розгляду скарги виноситься ухвала, яка
надсилається стягувачеві, боржникові
та органові виконання судових рішень.
Ухвалу може бути оскаржено у
встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до частини другої статті 25
Закону України «Про виконавче
провадження» (далі - Закон) державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Згідно з частиною п'ятою названої
статті Закону копії постанови про
відкриття виконавчого провадження
надсилаються не пізніше наступного
робочого дня стягувачу та боржникові.

Частиною першою статті 27 Закону
встановлено, що у разі ненадання
боржником у строки, встановлені
частиною другою статті 25 цього Закону
для самостійного виконання рішення,
документального підтвердження повного
виконання рішення державний
виконавець на наступний день після
закінчення відповідних строків
розпочинає примусове виконання
рішення.

Судом встановлено, що 17.10.2014 державним
виконавцем ВДВС винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження
№45093919 щодо накладення арешту на
грошові кошти ПАТ «Укрмедпром» на
виконання ухвали господарського суду
міста Києва від 06.10.2014; копію вказаної
постанови супровідним листом від 17.10.2014
№1832/16 надіслано на адресу ПАТ
«Укрмедпром».

З метою перевірки майнового стану
боржника державним виконавцем ВДВС
листом від 20.10.2014 №7713565 надіслано запит
до Державної податкової служби України
(далі - ДПС України). У відповідь ДПС
України надіслала лист від 21.10.2014
№ щодо номерів рахунків,
відкритих у банках та інших фінансових
установах боржником.

22.10.2014 ВДВС винесено постанову про
арешт коштів боржника. Листом від 22.10.2014
№1832/16 ВДВС вказану постанову надіслано
для виконання: акціонерному товариству
«Райффайзен Банк Аваль»; публічному
акціонерному товариству «Укрсоцбанк»;
публічному акціонерному товариству
«Комерційний банк «Хрещатик»;
акціонерному Комерційному банку
«Європейський»; публічному
акціонерному банку «Легбанк»;
публічному акціонерному товариству
«Фідобанк»; публічному акціонерному
товариству Акціонерно-комерційного
банку «Львів» та центральній філії
публічного акціонерного товариства
«Кредобанк»; а також до відома - ПрАТ
«Індар» та ПАТ «Укрмедпром».

Листом від 28.10.2014 №10.5-186/37-11397 ПАТ
«Укрсоцбанк» ВДВС надано відповідь про
те, що постанова від 22.10.2014 залишається
без виконання у зв'язку з тим, що назва
боржника, вказана у постанові, не
відповідає назві клієнта, вказаній у
картці із зразками підписів і відбитка
печатки та документах, що міститься у
справі з юридичного оформлення
рахунку.

Листом від 28.10.2014 №10-4-2/3525-БТ ПАТ
«Фідобанк» ВДВС надано відповідь про
те, що постанова від 22.10.2014 повертається
без виконання у зв'язку з тим, що
зазначене найменування боржника не
відповідає установчим документам.

Листом від 28.10.2014 №47/205-65-04/1570 ПАТ
«Комерційний банк «Хрещатик» ВДВС
надано відповідь про те, що постанова
від 22.10.2014 повертається без виконання у
зв'язку з тим, що: вказане найменування
боржника у постанові не відповідає
установчим та реєстраційним
документам клієнта банку; вступна та
резолютивна частини постанови не
відповідають пункту 1.5.1 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
№512/5, тобто не містять прізвища, імені
та по-батькові державного виконавця,
який виніс постанову та не містять
повного найменування юридичних осіб,
яким надсилається копія постанови.

Листом від 31.10.2014 №12/3-1596 ПАТ «Легбанк»
ВДВС надано відповідь про те, що
постанова від 22.10.2014 повертається без
виконання, оскільки ПАТ «Укрмедпром»
вказаним банком не обслуговується.

Листом від 27.10.2014 №1479/1819 ПАТ АКБ «Львів»
ВДВС надано відповідь про те, що на
рахунках ПАТ «Укрмедпром» відсутні
кошти для виконання постанови від
22.10.2014, а також, що рахунки ПАТ
«Укрмедпром» заблоковано для
подальшого накопичення коштів для
виконання вказаної постанови.

Листом від 29.10.2014 №1464 ПАТ «Кредобанк»
ВДВС надано відповідь про те, що банком
28.10.2014 прийнято до виконання постанову
від 22.10.2014; станом на 28.10.2014 залишок
коштів на рахунках ПАТ «Укрмедпром»
становить 47,53 грн.

Будь-яких обмежень щодо накладення
арешту на рахунки положення Закону
України "Про виконавче провадження" не
містять.

У відповідності до частини першої
статті 32 ГПК України доказами у справі
є будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
порядку встановлює наявність чи
відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Статтями 33, 34 ГПК України передбачено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Однак, скаржник, в обґрунтування
поданої ним скарги, не надав належних
доказів, які б підтверджували його
твердження про протиправність дій
державного виконавця ВДВС при
винесенні постанови про арешт коштів
боржника від 22.10.2014, а також доказів, які
б підтверджували обставини, викладені
у скарзі.

Крім того, посилання скаржника на
неправомірність дій державного
виконавця ВДВС з накладення арешту на
кошти скаржника, посилаючись на
положення статті 21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням",
визнаються судом безпідставними,
оскільки вказаною нормою передбачено
порядок фінансування Фондом
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності страхувальників
та інших отримувачів страхових коштів;
вона не забороняє державному
виконавцеві вчинення відповідних дій,
а лише вказує про те, що зараховані
страхові кошти не можуть бути
спрямовані на стягнення згідно
виконавчих та інших документів.

Отже, з матеріалів виконавчого
провадження вбачається, що державний
виконавець ВДВС вчинив всі визначені
Законом дії для виконання ухвали суду,
а тому відсутні підстави для
скасування постанови державного
виконавця про арешт коштів боржника.

Частиною третьою статті 1212 ГПК України
встановлено, що за результатами
розгляду скарги виноситься ухвала, яка
надсилається стягувачеві, боржникові
та органові виконання судових рішень.
Ухвалу може бути оскаржено у
встановленому цим Кодексом порядку.

У пункті 9.13 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 17.10.2012
№ 9 "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України"
зазначено, що за результатами розгляду
скарги виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, або
визнає дії чи бездіяльність органу
Державної виконавчої служби
незаконними, чи визнає недійсними
наслідки виконавчих дій, або зобов'язує
орган державної виконавчої служби
здійснити певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав, або визнає доводи
скаржника неправомірними і скаргу
відхиляє.

З огляду на викладене господарський
суд не вбачає підстав для задоволення
даної Скарги.

Керуючись статтями 86, 1212 ГПК України,
господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Відмовити публічному акціонерному
товариству «Укрмедпром» у задоволенні
скарги на дії державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції у місті Києві у справі №
910/18286/14.

Ухвалу може бути оскаржено в
установленому законодавством України
порядку.

Суддя

О.Марченко