РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/23232/14 19.12.14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестмент Проперті Протектед"

до Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача 1) Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг"

2) Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Нова"

про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 32 251,71 грн.

Суддя Полякова К.В.

Представники:

від позивача: Боронило І.М. (дов.№б/н від 26.08.2014)

від відповідача: не з'явився

від третьої особи 1: Локшин А.В. (дов.№б/н від 04.07.2014)

від третьої особи 2: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестмент Проперті Протектед" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування" про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 32 251,71 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.10.2014 порушено провадження у справі №910/23232/14 та призначено її до розгляду на 27.11.2014 року.

19.11.2014 через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла інформація, витребувана ухвалою суду від 27.10.2014 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2014 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" та Приватне акціонерне товариство "СК "Нова" та відкладено розгляд справи на 19.12.2014 року.

У судовому засіданні 19.12.2014 представник позивача надав клопотання про долучення додаткових документів до матеріалів справи та підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судові засідання не з'являвся, вимоги ухвал суду не виконав та відзиву на позовну заяву не надав, тому справа розглядається за наявними у ній матеріалами, відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України. Про належне повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення судового засідання свідчать наявні у матеріалах справи поштові повідомлення із відміткою про вручення поштового відправлення, однак відповідач не скористався наданим законом правом на участь представника у судовому засіданні.

Представник третьої особи 1 надав усні пояснення по справі.

Представник третьої особи 2 у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином , причини неявки суду не повідомив.

Згідно із п. 3.9.2 постанови N 18 від 26.12.2011 Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин, незважаючи на те, що представники відповідача та третьої особи 2 не з'явились до судового засідання, за висновками суду, наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, а неявка вказаних учасників судового спору не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи 1, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

07.03.2012 між Відкритим акціонерним товариством "Страхова компанія "Нова", як страховиком, (правонаступником позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» (далі - страхувальник та вигодонабувач) укладено договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних із експлуатацією наземного транспортного засобу №654 (далі - Договір), за яким предметом страхування є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортних засобів, зокрема й марки "Skoda", державний номер АА4405ОМ.

Відповідно до довідки №9211031 про дорожньо-транспортну пригоду 06.06.2013 по вул.Чкалова у м.Бровари, Київської області, сталась дорожньо-транспортна пригода (зіткнення) між транспортними засобами марки "Skoda", державний номер АА4405ОМ, під керуванням Невмержицького О.В. (право керування передбачено у технічному паспорті) та транспортним засобом марки "Daewoo Lanos", державний номер АА8426НН, під керуванням Рижих С.О.

Дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм Рижих С.О. Правил дорожнього руху України, якого постановою Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 30.08.2012 у справі №407/3777/13-п визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Як вбачається із матеріалів справи, 02.10.2013 страхувальник звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування, відповідно до умов договору №654 від 07.03.2012, у якій просив перерахувати суму страхового відшкодування на рахунок страхувальника.

Вартість відновлювального ремонту ТЗ "Skoda", державний номер АА4405ОМ, визначена позивачем у відповідному Звіті №13/07-AZ22 від 19.07.2013, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «БК_Експерт», у розмірі 42099,73 грн.

Розмір страхового відшкодування визначений позивачем на підставі виставленого станцією СТО ТОВ «Автоцентр Прага Авто на Кільцевій» рахунку №САСТ-323229 від 10.07.2013 та акту виконаних робіт по вказану рахунку, та зазначений у страховому акті №384 від 23.07.2013 у розмірі 32761,71 грн.

Відповідно до умов Договору та заяви страхувальника, сума страхового відшкодування у розмірі 32761,71 грн. перерахована позивачем на рахунок страхувальника, що підтверджується платіжним дорученням №17016 від 23.04.2014 року.

Статтею 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статтею 27 Закону України "Про страхування" визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Цивільно-правова відповідальність водія Рижих С.О., який керував транспортним засобом марки "Daewoo Lanos", державний номер АА8426НН, на момент скоєння ДТП застрахована Приватним акціонерним товариством «Просто-страхування» (відповідач у справі), за полісом № АЕ1658643, відповідно до інформації з єдиної централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України.

Водночас, як вбачається із матеріалів справи, 02.01.2014 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Нова», як продавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Проперті Протектед», як покупцем, укладено Договір купівлі-продажу боргових зобов'язань, відповідно до преамбули якого продавець продає (переуступає) права на регресні вимоги, а продавець придбає права на регресні вимоги.

На виконання умов вищевказаного Договору, сторонами складено та підписано додаткову угоду №1 від 06.05.2014 до Додатку №1 до Договору купівлі-продажу та акт-приймання передачі, за якими доповнено перелік проданих та куплених регресних справ регресною справою за Договором №654 від 07.03.2012 року.

Отже, до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тому 05.06.2014 позивач звернувся до відповідача із заявою вих.№59-тек/14 на виплату страхового відшкодування страхового відшкодування в порядку регресу, однак коштів станом на момент звернення із даним позовом до суду позивач так і не отримав.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Нормами частини 1 статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Пунктом 1 частини 2 зазначеної статті визначені підстави виникнення цивільних прав та обов'язків, якими зокрема є договори та інші правочини.

Частинами другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Цивільним кодексом України встановлено, що цивільно-правова відповідальність виникає лише за наявності вини особи. Цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішенням суду (п. 5 ст. 11 ЦК України).

Наявною у матеріалах справи постановою Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 30.08.2012 у справі №407/3777/13-п встановлено вину Рижих С.О. у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди під час керування транспортним засобом марки "Daewoo Lanos", державний номер АА8426НН.

На момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність Рижих С.О., який керував транспортним засобом марки "Daewoo Lanos", державний номер АА8426НН, застрахована Приватним акціонерним товариством "Просто-страхування" (відповідач у справі), за полісом № АЕ1658643, відповідно до інформації з єдиної централізованої бази даних МТСБУ.

Пунктом 37.4 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" передбачено право страховика за договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Таким чином відповідач - Приватне акціонерне товариство "Просто-страхування" є відповідальною особою за завдані збитки власнику транспортного засобу марки "Skoda", державний номер АА4405ОМ.

Відповідно до положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, до позивача - Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова" - як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором №005068/4002/0000051 від 07.03.2014 добровільного страхування наземних транспортних засобів, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до Рижих С.О., як до особи, відповідальної за завдані збитки.

Однак, враховуючи укладений між страховиком - Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Нова" та позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Проперті Протектед» Договір купівлі-продажу боргових зобов'язань від 02.01.2014, останній отримав право вимоги у порядку регресу по Договору №654 від 07.03.2012 року.

Як визначено пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно статті 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Статтею 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком.

Положеннями статті 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов"язаний провести виплату при настанні страхового випадку, а страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Наведеною статтею також визначено, що при страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування.

При цьому, страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Також зазначена стаття визначає, що страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування.

Виходячи з вимог ч.ч. 2, 3 ст. 22, ст.1166 та ч.2 ст.1192 ЦК України, розмір реальних збитків не може бути меншим реальної вартості робіт виконаних або таких, які особа, яка зазнала збитків, мусить виконати з метою відновлення пошкодженої речі, що відповідає загальному правилу відшкодування збитків в повному обсязі.

Відповідно до приписів статті 9 Закону України "Про страхування" франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Статтею 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Полісом №АЕ1658643 передбачено франшизу у розмірі 510,00 грн., яка вирахувана позивачем при зверненні із даним позовом до суду (32761,71 грн. - 510,00 грн. = 32251,71 грн.)

Положеннями статті 509 ЦК України, визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статті 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У відповідності до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зазначені вище норми ЦК України кореспондуються з положеннями статті 193 Господарського кодексу України (далі ГК України).

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем - Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Еталон" не доведено відсутність у нього зобов'язання по виплаті страхового відшкодування у порядку регресу.

З'ясувавши обставини справи та надавши оцінку доказам за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, щодо обґрунтованості позовних вимог, які підлягають задоволенню повністю.

Нормами статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оскільки спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, то судові витрати - судовий збір - відповідно до приписів статті 49 ГПК України, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 32, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестмент Проперті Протектед" до Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування" за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" та Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова" про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 32 251,78 грн. - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування" (04050, м.Київ, вул.Герцена, 10; ідентифікаційний код 24745673) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестмент Проперті Протектед" (02660, м.київ, вул.М.Раскової, 11, офіс 2; ідентифікаційний код 39033190) 32 251 (тридцять дві тисячі двісті п'ятдесят одну) гривню 71 копійку страхового відшкодування та 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) гривень 00 копійок судового збору.

Рішення постановлено у нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 19.12.2014 року.

Повний текст рішення буде складено протягом п'яти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

та підписано 24.12.2014 року

Суддя К.В. Полякова