номер провадження справи 7/115/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2014 Справа № 908/5503/14

За позовом: Концерну "Міські теплові мережі" в особі філії Концерну "Міські теплові мережі" Орджонікідзевського району, м. Запоріжжя.

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Стоматологічна Практика", м. Запоріжжя.

Суддя Н.С. Кутіщева - Арнет

Представники сторін:

Від позивача: Білозерська К.О., довіреність № 9133/27 від 30.12.2013р.;

Від відповідача: не з'явився.

Заявлено позов Концерну "Міські теплові мережі" в особі філії Концерну "Міські теплові мережі" Орджонікідзевського району до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стоматологічна Практика" про стягнення 8 587 грн. 36 коп., яка складається з 6 870 грн. 12 коп. основного боргу, 404 грн. 03 коп. суми пені, 168 грн. 07 коп. 3% річних, 1 145 грн. 14 коп. суми індексу інфляції.

Ухвалою суду від 05.12.2014р. позовну заяву прийнято до розгляду, присвоєно провадженню № 7/115/14, судове засідання призначено на 22.12.2014р. Судове засідання відкладалось на 29.12.2014р.

Ухвала суду була направлена в установленому законом порядку на адреси, зазначені позивачем у позовній заяві.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму ВГС від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування ГПК України", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК (1798-12 ).

Відповідно до п. п. 3.9.2, 3.9.3 Постанови Пленуму ВГС України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування ГПК України", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні, протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК) (1798-12), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців) і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними у справі матеріалами.

Крім того, неявка в судове засідання представників сторін не звільняє сторони від обов'язку і не позбавляє можливості надати необхідні матеріали, які судом витребувані чи сторони хотіли б надати до справи.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 4-5 ГПК України, невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим кодексом та іншими законами України.

До суду 22.12.2014р. від позивача надійшла заява на виконання ухвалу суду від 05.12.2014р., в якій позивач надає суду: Акт звірки взаємних розрахунків підписаний позивачем та доказами відправки акту звірки на адресу відповідача, довідку про повні банківські реквізити, детальний розрахунок відпущеної теплової енергії та витяг з ЄДР щодо місцезнаходження відповідача, станом на 16.12.2014р., згідно з яким, відповідач зареєстрований на теперішній час в ЄДР за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві за якою направлялися ухвали суду, а саме: "69006, м.Запоріжжя, вул. Леонова, буд. 5"

До суду 29.12.2014р. від позивача надійшла заява на виконання ухвали суду від 22.12.2014р., згідно з якою позивач для проведення звірки взаємних розрахунків із відповідачем, 23.12.2014 року вийшов по фактичній адресі відповідача, а саме: м. Запоріжжя, вул. Сєдова, 10, прим. 50, 74, 129., під час виходу було встановлено, що приміщення № 50, 74, 129 по вул. Сєдова у м. Запоріжжі переданні по акту приймання - передачі від 02.10.2014 року до Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради. Таким чином, позивачу не вдалося здійснити звірку розрахунків із відповідачем у зв'язку х їх відсутністю за фактичною адресою. Також, для проведення звірки взаємних розрахунків із відповідачем, позивач з'явився до ТОВ „Стоматологічна практика" за юридичною адресою, а саме м. Запоріжжя, вул. Леонова, 5. Але під час виходу 23.12.2014 року за юридичною адресою відповідача фактично знаходиться інша організація, а саме ТОВ „Запорізька обласна клінічна стоматологічна поліклініка".

25.12.2014 року позивачем були подані запити до ТОВ "Запорізька обласна клінічна стоматологічна поліклініка" та до Українського державного підприємства поштового зв'язку „Укрпошта". Відповіддю від 25.12.2014 року ТОВ "Запорізька обласна клінічна стоматологічна поліклініка" повідомила, що ТОВ „Стоматологічна практика" за адресою: 69006, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 232 А (вул. Леонова, 5) не знаходиться. (копія листа додана до матеріалів справи)

У зв'язку з вищевикладеним на виконання вимог суду, позивач не зміг провести акт звірки взаємних розрахунків із відповідачем з підстав відсутності відповідача за фактичною та юридичною адресами.

Позивачем надано акти від 23.12.2014 року про неможливість вручення акту звірки, лист Комунальної установи „Міська стоматологічна поліклініка № 4" від 05.12.2014 року, лист ТОВ "Запорізька обласна клінічна стоматологічна поліклініка", запити від 25.12.2014 року до ТОВ "Запорізька обласна клінічна стоматологічна поліклініка" та до Українського державного підприємства поштового зв'язку „Укрпошта", довідку про зарахування коштів від 24.12.2014 року та просить залучити їх в якості доказів до матеріалів справи. (копії документів долучені до матеріалів справи)

Заява подана згідно зі ст. 22 ГПК України, судом прийнято і долучено до матеріалів справи.

Відповідач чи його представник в судове засідання повторно не з'явились, про причини неявки, відповідач належним чином суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, правом на захист своїх інтересів не скористався.

Судовий процес вівся без застосування технічних засобів фіксації судового процесу за клопотанням представника позивача.

Спір розглянуто згідно зі ст. 75 ГПК України, по наявних у справі матеріалах.

Розгляд справи закінчено 29.12.2014р. оголошенням рішення суду в повному об'ємі в присутності представника позивача.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до положень статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Згідно статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 20 ГК України встановлено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються в тому числі шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до частини 3 статті 15 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПКУ), справи у спорах за участю кількох відповідачів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Між Концерном „Міські теплові мережі" в особі Філії Концерну „МТМ" Орджонікідзевського м. Запоріжжя (надалі - позивач, теплопостачальна організація) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Стоматологічна Практика" (далі відповідач - споживач) укладено договір № 203763 купівлі - продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.02.2013 року (далі договір).

Згідно до п. 1.1 договору, позивач взяв на себе зобов'язання відпустити теплову енергію в гарячій воді відповідачу, а відповідач взяв обов'язок прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами в терміни та порядку встановленими умовами цього договору і додатками до договору, що є його невід'ємними частинами.

Відповідно до ст. 626, 629 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до додатку № 1а до договору, теплова енергія постачалась в нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд. 10, прим. 50,74,129, яке відповідач займає на підставі оренди, що підтверджується договором оренди нежитлового приміщення № 34/09 від 03.08.2009 року.

Згідно з п. 2.1 договору, теплова енергія відпускається споживачу в Гкал згідно з додатком № 1 до цього договору в гарячій воді на такі потреби:

- опалення та вентиляцію - на протязі опалювального періоду;

- підігрів води - за наявною можливістю споживача;

- кондиціювання - по замовленню споживача;

- інші технологічні потреби - по замовленню споживача.

На виконання умов договору, позивач, як постачальник теплової енергії, виконав умови даного договору, та за період з жовтня 2013 року по квітень 2014 року відпустив відповідачу (споживачу) теплову енергію на загальну суму 6 870,12 грн. За вказаний період відповідач не здійснив оплату за відпущену теплову енергію. В зв'язку з чим, у відповідача виникла заборгованість за спірний період в сумі 6 870,12 грн. (розрахунок заборгованості за відпущену теплову енергію із зазначенням сум щомісячних нарахувань та проведених оплат доданий до матеріалів справи)

Відповідач за відпущену теплову енергію в установленому договором порядку і строк не розрахувався.

Відповідно до ст. 626, 629 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 903 Цивільного кодексу України, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з п. 6.2. договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Відповідно до п. 6.3. договору, підставою для розрахунків споживача з теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання - передачі.

Згідно з п. 6.4. договору, споживач зобов'язаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію.

Факт поставки теплової енергії підтверджується актами приймання-передачі (доданими до матеріалів справи).

Згідно ст. 903 Цивільного кодексу України, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з п. 6.2 договору, розрахунковим періодом - є календарний місяць.

Підставою для розрахунків відповідача з позивачем, згідно п.6.3 договору, є рахунок та акт приймання-передачі.

Згідно п. 6.7 договору, споживач з 10 по 12 число місяця наступного за розрахунковим, повинен отримати від теплопостачальної організації документи за розрахунковий період: рахунок фактуру, акт приймання-передачі теплової енергії, податкову накладну (платникам ПДВ).

Відповідач не з'явився до позивача для отримання зазначених документів в порядку, визначеному договором, а тому позивач направив розрахункові документи за спірний період в необхідній кількості примірників на адресу відповідача поштовою кореспонденцією, хоча такий обов'язок не покладається на позивача умовами договору (докази направлення рахунків та актів приймання-передачі теплової енергії на адресу відповідача додані до матеріалів справи).

Згідно з п. 6.7.1 договору, отриманий акт приймання - передачі теплової енергії повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу теплопостачальної організації на протязі п'яти днів з дати отримання.

В разі неотримання акту приймання-передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у термін встановлений п. 6.7.1 договору, акт підписується теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому період (п. 6.7.2. договору).

Крім того, п. 3.2.25 договору передбачено, що споживач зобов'язався щомісячно, у строки зазначені договором, повертати теплопостачальній організації підписаний уповноваженою особою та належним чином оформлений акт приймання-передачі теплової енергії в гарячій воді, а пунктом 4.1.9 договору передбачено, що теплопостачальна організація має право вимагати повернення підписаних та належним чином оформлених актів приймання - передачі теплової енергії в термін передбачений умовами договору, а в разі неповернення актів вважати їх прийнятими споживачем в редакції теплопостачальної організації

Відповідач заперечень щодо нарахувань, зазначених у рахунках та актах приймання -передачі теплової енергії на адресу Концерну „МТМ" не надав, належним чином оформлені акти приймання - передачі теплової енергії за спірний період не повернув, тобто, фактично погодився з кількістю спожитої теплової енергії та з сумами нарахованими позивачем до оплати за відповідні періоди.

Згідно з п. 3.2.6 договору, споживач теплової енергії зобов'язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в термін, які передбачені договором.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язанням, в свою чергу, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (стаття 509 ЦК України).

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

27.11.2014р. позивач направляв цінним листом з описом вкладення на адресу відповідача рахунки та акти приймання - передачі теплової енергії за спірний період, однак споживач відповідей не надав, заборгованість не сплатив.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Враховуючи вищевикладене, сума основного боргу, на момент розгляду спору, по суті складає 6 870 грн. 12 коп., підтверджується матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Позивачем на підставі п. 7.2.10. договору, пред'явлена до стягнення сума пені в розмірі 404 грн. 03 коп.

Згідно з п. 7.2.10 договору, за порушення споживачем строків оплати за теплову енергію, встановлених в п. 6.4. цього договору, останній сплачує теплопостачальній організації штраф у розмірі 20% від суми заборгованості за спожиту теплову енергію.

Поскільки договором не передбачений такий вид відповідальності як пеня, вимога позивача щодо стягнення з відповідача 404 грн. 03 коп. пені задоволенню не підлягає.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача 1 145 грн. 14 коп. грн. втрат від інфляції та 168 грн. 07 коп. 3 % річних.

Частина 2 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вищезазначеного вимога позивача про стягнення з відповідача 1 145 грн. 14 коп. грн. втрат від інфляції та 168 грн. 07 коп. 3 % річних є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

За таких обставин, позов Концерну "Міські теплові мережі" в особі філії Концерну "Міські теплові мережі" Орджонікідзевського району, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стоматологічна Практика" слід задовольнити частково.

Згідно з ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача, поскільки спір доведено до судового розгляду з його вини.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 625, 903 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 193, 230 Господарського кодексу України, ст. ст. 3, 22, 28, 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85, 87 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Концерну "Міські теплові мережі" в особі філії Концерну "Міські теплові мережі" Орджонікідзевського району до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стоматологічна Практика" задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стоматологічна Практика" 69006, м. Запоріжжя, вул. Леонова, буд. 5 (п/р 5551 у ЗРУ ПАТ КБ «Приватбанк», код МФО 313399, ) на користь Концерну "Міські теплові мережі" в особі філії Концерну "Міські теплові мережі" Орджонікідзевського району, 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137 (поточний рахунок зі спеціальним режимом використання № 2813 у Філії Запорізького обласного управління ПАТ "Державний ощадний банк України", код МФО 313957, ) 6 870 (шість тисяч вісімсот сімдесят )грн. 12 коп. основного боргу.

Видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стоматологічна Практика" 69006, м. Запоріжжя, вул. Леонова, буд. 5 (п/р 5551 у ЗРУ ПАТ КБ «Приватбанк», код МФО 313399, ) на користь Концерну "Міські теплові мережі" в особі філії Концерну "Міські теплові мережі" Орджонікідзевського району, 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137 (рахунок зі спеціальним режимом використання № 1951 у Філії Запорізького обласного управління ПАТ "Державний ощадний банк України", код МФО 313957, ) 168 (сто шістдесят вісім) грн. 07 коп., 1 145 (тисяча сто сорок п'ять) грн. 14 коп. суми індексу інфляції, 1 827 (тисяча вісімсот двадцять сім)грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

В решті позову відмовити.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його прийняття.

Присутньому в судовому засіданні представнику позивача судом роз'яснена ст. 87 ГПК України.

Суддя Н.С. Кутіщева - Арнет