м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
міста Києва у складі головуючого судді
Чинчин О.В., при секретарі судового
засідання Бігмі Я.В., розглянув у
відкритому судовому засіданні справу
за позовом Публічного
акціонерного товариства «Аграрний
фонд» до Аграрного фонду простягнення
29 349 грн. 19 коп.
від Позивача: Деруга Н.О. (представник
від Відповідача: Пронін О.А.
(представник за Довіреністю);
ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Публічне акціонерне товариство
«Аграрний фонд» (надалі також -
«Позивач») звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Аграрного фонду (надалі
також - «Відповідач») про стягнення 29 349
Позовні вимоги вмотивовано тим, що 06
травня 2011 рок між ДП «Державна
продовольчо - зернова корпорація
України» «Ічнянське хлібоприймальне
підприємство» (Зерновий склад) та
Аграрним фондом (Поклажодавець)
укладено Договір складського
зберігання зерна № 197/11, відповідно до
умов якого сторони погодили, що
Поклажодавець зобов'язався передати на
зберігання Зерновому складу зерно
пшениці, жита, кукурудзи, ячменю
(об»єктів державного цінового
регулювання), якість яких відповідає
діючим ДСТУ, за заліковою вагою в
кількості, яка визначається по
фактичній кількості зерна, що надійшло
на карточку Поклажодавця і
засвідчується відповідними
складськими документами, а зерновий
склад зобов'язався прийняти таке зерно
для зберігання на визначених договором
умовах і в установлений строк
повернути його Поклажодавцеві або
особі, зазначеній ним як одержувач, у
стані, передбаченому договором та
законодавством. ДП «Державна
продовольчо - зернова корпорація
України» «Ічнянське хлібоприймальне
підприємство» видано Складські
квитанції на зерно № 343 від 16.12.2011 року
про прийняття на зберігання від
кг, №217 від 09.11.2011 року про прийняття на
зберігання гречки 2 класу вагою 285 000 кг.
Позивач зазначає, що Аграрному фонду
надані ДП «Державна продовольчо -
зернова корпорація України»
«Ічнянське хлібоприймальне
підприємство» акти виконаних робіт з
розрахунками обсягів коштів
зберігання зерна за період з 01.12.2011 р. по
31.12.2011 р. та за період з 01.03.2014 р. по 13.07.2014
р. на загальну суму 29 349 грн. 19 коп.
Однак, Аграрний фонд не виконав своє
зобов'язання щодо сплати грошових
коштів перед ДП «Державна продовольчо -
зернова корпорація України»
«Ічнянське хлібоприймальне
підприємство» в розмірі 29 349 грн. 19 коп.
29.10.2014 року між Публічним акціонерним
товариством «Аграрний фонд» (новий
кредитор) та Публічним акціонерним
товариством «Державна продовольчо -
зернова корпорація України» (первісний
кредитор) укладено Договір № 452-05/14 про
відступлення права вимоги, відповідно
до умов якого сторони погодили, що
договір спрямований на регламентацію
цивільних правовідносин, що виникають
з приводу відступлення в порядку та на
умовах, визначених договором та чинним
законодавством України, первісним
кредитором новому кредиторові права
вимоги, належного первісному
кредиторові, в межах яких новий
кредитор стає кредитором за договором
складського зберігання зерна № 197/11,
укладеним між Первісним кредитором та
Аграрним фондом. Таким чином, Позивач
просить Суд стягнути з Аграрного фонду
29 349 грн. 19 коп.
Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 09.12.2014 р. порушено провадження у
призначено на 24.12.2014 року.
19.12.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) отримано
від Позивача документи на виконання
вимог Ухвали суду про порушення
провадження у справі, а саме: довідка
про юридичну адресу та банківські
реквізити; копії витягу з ЄДР на
Відповідача та витягу на Позивача, які
долучені до матеріалів справи.
19.12.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) отримано
від Відповідача Письмові пояснення, в
яких зазначено, що до Аграрного фонду
дійсно надходили акти виконаних робіт
до договору складського зберігання
зерна від 06.05.2011 № 197/11 за період з 01.12.2011
р. по 31.12.2011 р. та з 01.03.2014 р. по 13.07.2014 р. на
загальну суму 29 349 грн. 19 коп., які у
зв'язку з відсутністю фінансування не
були передані для здійснення оплати до
Державної казначейської служби
України. Також зазначив, що у зв»язку з
відсутністю фінансування у Аграрного
фонду відсутні кошти для здійснення
оплати у розмірі 29 349 грн. 19 коп.
В судовому засіданні 24.12.2014 року
представник Позивача підтримав вимоги
та доводи позовної заяви. Представник
Відповідача надав пояснення по суті
спору, якими визнав позовні вимоги.
Відповідно до статті 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 24 грудня 2014 року,
на підставі статті 85 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошено вступну та резолютивну
частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського
процесуального кодексу України, в
судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

06 травня 2011 рок між ДП «Державна
продовольчо - зернова корпорація
України» «Ічнянське хлібоприймальне
підприємство» (Зерновий склад) та
Аграрним фондом (Поклажодавець)
укладено Договір складського
зберігання зерна № 197/11, відповідно до
умов якого сторони погодили, що
Поклажодавець зобов'язався передати на
зберігання Зерновому складу зерно
пшениці, жита, кукурудзи, ячменю
(об»єктів державного цінового
регулювання), якість яких відповідає
діючим ДСТУ, за заліковою вагою в
кількості, яка визначається по
фактичній кількості зерна, що надійшло
на карточку Поклажодавця і
засвідчується відповідними
складськими документами, а зерновий
склад зобов'язався прийняти таке зерно
для зберігання на визначених договором
умовах і в установлений строк
повернути його Поклажодавцеві або
особі, зазначеній ним як одержувач, у
стані, передбаченому договором та
законодавством.

Пунктом 4.4. Договору визначено, що
Поклажодавець відшкодовує витрати із
зберігання зерна з моменту передачі
зерна Поклажодавця на зберігання
Зерновому складу на підставі актів
наданих послуг та розрахунку обсягів
коштів зберігання зерна як об»єкту
державного цінового регулювання.

ДП «Державна продовольчо - зернова
корпорація України» «Ічнянське
хлібоприймальне підприємство» видано
Складські квитанції на зерно № 343 від
16.12.2011 року про прийняття на зберігання
від Аграрного фонду гречки 2 класу
вагою 30000 кг, №217 від 09.11.2011 року про
прийняття на зберігання гречки 2 класу
вагою 285 000 кг.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги,
Позивач зазначає, що Аграрному фонду
надані ДП «Державна продовольчо -
зернова корпорація України»
«Ічнянське хлібоприймальне
підприємство» акти виконаних робіт з
розрахунками обсягів коштів
зберігання зерна за період з 01.12.2011 р. по
31.12.2011 р. та за період з 01.03.2014 р. по 13.07.2014
р. на загальну суму 29 349 грн. 19 коп.
Однак, Аграрний фонд не виконав своє
зобов'язання щодо сплати грошових
коштів перед ДП «Державна продовольчо -
зернова корпорація України»
«Ічнянське хлібоприймальне
підприємство» в розмірі 29 349 грн. 19 коп.
29.10.2014 року між Публічним акціонерним
товариством «Аграрний фонд» (новий
кредитор) та Публічним акціонерним
товариством «Державна продовольчо -
зернова корпорація України» (первісний
кредитор) укладено Договір № 452-05/14 про
відступлення права вимоги, відповідно
до умов якого сторони погодили, що
договір спрямований на регламентацію
цивільних правовідносин, що виникають
з приводу відступлення в порядку та на
умовах, визначених договором та чинним
законодавством України, первісним
кредитором новому кредиторові права
вимоги, належного первісному
кредиторові, в межах яких новий
кредитор стає кредитором за договором
складського зберігання зерна № 197/11,
укладеним між Первісним кредитором та
Аграрним фондом. Таким чином, Позивач
просить Суд стягнути з Аграрного фонду
29 349 грн. 19 коп.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та, враховуючи те, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що
позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Аграрний
фонд» підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору
складського зберігання зерна № 197/11 між
сторонами згідно з пунктом 1 частини 2
статті 11 Цивільного кодексу України,
виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі
склалися господарські правовідносини,
то до них слід застосовувати положення
Господарського кодексу України як
спеціального акту законодавства, що
регулює правовідносини у
господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193
Господарського кодексу України до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського
кодексу України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості (частина 1 статті 627
Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу
України визначено, що зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного
кодексу України, договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (стаття 525
Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Частиною першою статті 193
Господарського кодексу України
встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Не допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка
виконання з мотиву, що зобов'язання
другої сторони за іншим договором не
було виконано належним чином (частина 7
статті 193 Господарського кодексу
України).

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень; докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу; обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти
як закріплену в процесуальному та
матеріальному законодавстві міру
належної поведінки особи, що бере
участь у судовому процесі, із збирання
та надання доказів для підтвердження
свого суб'єктивного права, що має за
мету усунення невизначеності, яка
виникає в правовідносинах у разі
неможливості достовірно з'ясувати
обставини, які мають значення для
справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ДП
«Державна продовольчо - зернова
корпорація України» «Ічнянське
хлібоприймальне підприємство»
складені Акти виконаних робіт з
розрахунками обсягів коштів
зберігання зерна за період з 01.12.2011 р. по
31.12.2011 р. та за період з 01.03.2014 р. по 13.07.2014
р. на загальну суму 29 349 грн. 19 коп.

Відповідно до письмових пояснень
Аграрного фонду, які долучені до
матеріалів справи, до останнього
дійсно надходили акти виконаних робіт
до Договору складського зберігання
зерна від 06.05.2011 № 197/11 на загальну суму
29 349 грн. 19 коп., які у зв'язку з
відсутністю фінансування не були
передані для здійснення оплати.

Таким чином, Суд зазначає, що
заборгованість Аграрного фонду перед
ДП «Державна продовольчо - зернова
корпорація України» «Ічнянське
хлібоприймальне підприємство» за
Договором складського зберігання
зерна № 197/11 від 06.05.2011 року становила 29
349 грн. 19 коп.

Як встановлено Судом, 29.10.2014 року між
Публічним акціонерним товариством
«Аграрний фонд» (новий кредитор) та
Публічним акціонерним товариством
«Державна продовольчо - зернова
корпорація України» (первісний
кредитор) було укладено Договір № 452-05/14
про відступлення права вимоги,
відповідно до умов якого сторони
погодили, що договір спрямований на
регламентацію цивільних
правовідносин, що виникають з приводу
відступлення в порядку та на умовах,
визначених договором та чинним
законодавством України, первісним
кредитором новому кредиторові права
вимоги, належного первісному
кредиторові, в межах яких новий
кредитор стає кредитором за договором
складського зберігання зерна № 197/11,
укладеним між Первісним кредитором та
Аграрним фондом.

Пунктом 1 частини 1 статті 512 Цивільного
кодексу України визначено, що кредитор
у зобов'язанні може бути замінений
іншою особою внаслідок передання ним
своїх прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

Заміна кредитора у зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника, якщо
інше не встановлено договором або
законом (частина 1 статті 516 Цивільного
кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи,
29.10.2014 року Публічним акціонерним
товариством «Аграрний фонд»
направлено на адресу Відповідача
Повідомлення про відступлення права
вимоги.

Суд не приймає заперечення Відповідача
щодо відсутності бюджетного
фінансування на сплату наявної
заборгованості за Договором
складського зберігання зерна № 197/11 від
06.05.2011 року в розмірі 29 349 грн. 19 коп. з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 111-28 Господарського
процесуального кодексу України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за наслідками розгляду заяви
про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх судів України.
Суди зобов'язані привести свою судову
практику у відповідність із рішеннями
Верховного Суду України.

Так, постановою Верховного Суду
України від 15.05.2012 року по справі №11/446
встановлено, що відсутність бюджетних
коштів не є підставою для звільнення
від відповідальності за порушення
зобов'язання, а тому, в даному випадку,
Суд не приймає до уваги посилання
Відповідача щодо відсутності
бюджетних коштів для настання у
Відповідача його грошового
договірного зобов'язання з проведення
розрахунків з Позивачем.

Отже, враховуючи вищевикладені
положення норм чинного законодавства
України та приймаючи встановлені
фактичні обставини справи, Суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги Публічного акціонерного
товариства «Аграрний фонд» є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Публічного акціонерного
товариства «Аграрний фонд» -
задовольнити повністю.

2. Стягнути з Аграрного фонду (01001,
м.Київ, ВУЛИЦЯ ГРІНЧЕНКА, будинок 1,
Ідентифікаційний код юридичної особи
33642855) на користь Публічного
акціонерного товариства «Аграрний
фонд» (01001, м.Київ, ВУЛИЦЯ Б. ГРІНЧЕНКА,
будинок 1, Ідентифікаційний код
юридичної особи 38926880) 29 349 (двадцять
дев'ять тисяч триста сорок дев'ять) грн.
19 (дев'ятнадцять) коп. та судовий збір у
розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання
судовим рішенням законної сили.

4.Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата складання та підписання повного
тексту рішення: 24 грудня 2014 року.

Суддя
О.В. Чинчин