ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2014 р.Справа № 5023/4149/11

Господарський суд Харківської області
у складі:

головуючий суддя Савченко А.А.

судді: Шарко Л.В. , Лаврова Л.С.

при секретарі судового засідання
Романченко Н.С.

розглянувши справу

за позовом АК "Харківобленерго" м.
Харків до КП ВТП "Вода", м. Харків про
стягнення 12615749,55грн. за участю :

представника позивача - Конопля О.М.,
дов. №01-42юр/2877 від 27.03.2014, Калініна О.О.,
дов. №01-42юр/9520 від 04.11.2014р.

представника КП "ВТП "Вода" - Матофій
Р.М., дов. №46 від 18.12.13р.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою про стягнення з відповідача
12615749,55грн., у тому числі 11158030,72грн.
вартості електричної енергії (тарифна
складова - 9298358,93грн. та ПДВ 20% -
1859671,79грн.), 73283,84грн. КРЕ (тарифна
складова за КРЕ - 61069,87грн. та ПДВ 20% -
12213,97грн.), 571750,14грн. пені, 678249,27грн.
інфляційних витрат та 134435,58грн. 3%
річних за договором про постачання
електричної енергії №1.01, укладеним між
сторонами 03.01.08р. Свої позовні вимоги
обгрунтовує тим, що відповідач не
виконав належним чином свої договірні
зобов'язання, внаслідок чого виникла
заборгованість, яка до цього часу не
сплачена.

Ухвалою суду від 23.06.2011р. провадження по
справі було зупинене до розгляду
пов*язаної з нею справи № 5023/4029/11.

Ухвалою суду від 18.09.2014р. провадження у
справі № 5023/4149/11 було поновлене,
зважаючи на прийняття 27.08.2014р.
Харківським апеляційним господарським
судом постанови по справі № 5023/4029/11.
Розгляд справи № 5023/4149/11 було
призначено на 07.10.2014р.

06.10.2014р. до суду надійшов відзив
відповідача, в якому відповідач
зазначив, що станом на теперішній час
сума заборгованості в частині вартості
електричної енергії та плати з
конменсації перетікання реактивної
енергії за період, що є предметом спору
повністю погашена, що підтверджується
копією договору № 517Е/184 від 29.10.2012р. про
організацію взаєморозрахунків та
платіжного доручення № 7 від 20.12.2012р., з
огляду на що провадження у цій частині
має бути припинене на підставі п.1. ст.80
ГПК України. Щодо 3% річних, індексу
інфляції та пені посилається на
укладення між сторонами договору №
517Е/184 від 29.10.2012р. про організацію
взаєморозрахунків з погашення
заборгованості з різниці тарифів..,
яким фактично змінено порядок та строк
виконання зобов*язань з погашення
вартості електричної енергії за спірні
періоди. Оскільки розрахунок за спірні
періоди, на які нараховані 3% річних,
інфляційні та пеня, відбувся з
застосуванням порядку, встановленого
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 517 від 11.06.2012р., у строки, встановлені
договором № 517Е/184 від 29.10.2012р., вимоги
позивача про стягнення цих сум є
необгрунтованими.

Крім того, того ж дня до суду надійшло
клопотання відповідача про надання
відстрочки виконання рішення суду до
01.10.2015р., зменшення розміру пені на 90%,
клопотання про зупинення провадження у
справі та клопотання про призначення
справи для колегіального розгляду у
складі трьох суддів.

Ухвалою господарського суду від
07.10.2014р. було задоволено клопотання
відповідача про призначення для
розгляду справи колегії суддів з
підстав її складності та повного й
об*єктивного вирішення спору.
Розпорядженням № 1212 від 07.10.2014р. в.о.
голови суду Хотенця П. В. призначено
для розгляду справи № 5023/4149/11 колегію
суддів у складі: головуючий суддя
Савченко А.А., судді Шарко Л.В.,Лаврова
Л.С.

Ухвалами суду розгляд справи було
неодноразово відкладено для
витребування від сторін додаткових
доказів по справі. Ухвалою суду від
09.12.2014р. продовжено строк вирішення
спору за межами, встановленими ч.1 ст.69
ГПК України, розгляд справи відкладено
на "22" грудня 2014 р. о 14:00. Зобов'язано
сторони здійснити звірку розрахунків
за спірний період та виконати вимоги
попередніх ухвал суду в повному обсязі.

22.12.2014р. представником позивача подано
до суду заяву про припинення
провадження у справі в частині оплати
боргу з вартості електричної енергії
та КРЕ в сумі, заявленій в позові, та
стягнення на користь позивача пені, 3%
річних та інфляційних, нарахованих за
квітень 2011р.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги в частині
стягнення на користь позивача пені, 3%
річних та інфляційних, нарахованих за
квітень 2011р., підтримує з підстав,
викладених у позові та письмових
поясненнях, поданих до суду 19.12.2014р.,
просить позов задовольнити в цій
частині, проти відстрочення виконання
рішення, зменшення розміру пені та
зупинення провадження у справі
заперечує.

Представник відповідача проти
позовних вимог заперечує в повному
обсязі з підстав, викладених у відзиві
на позов та письмових поясненнях,
поданих до суду 17.10.2014р., 08.12.2014р.та
22.12.2014р.

Даючи оцінку клопотанню відповідача
про зупинення провадження у справі до
завершення процесу реорганізації КП
«ВТП «Вода» з метою заміни сторони у
справі її правонаступником, суд вважає
необхідним зазначити наступне.

Частина 2 ст. 79 Господарського
процесуального кодексу України
предбачає випадки, коли господарський
суд має право, але не зобов'язаний
зупиняти провадження у справі. Зокрема,
одним з таких випадків є заміна однієї
з сторін її правонаступником.

Відповідно до ст. 25 Господарського
процесуального кодексу України, у разі
смерті або оголошення померлою,
припинення діяльності суб'єкта
господарювання шляхом реорганізації
(злиття, приєднання, поділу,
перетворення), заміни кредитора чи
боржника в зобов'язанні, а також в інших
випадках заміни особи особи у
відносинах, щодо яких виник спір,
господарський суд залучає до участі у
справі правонаступника відповідної
сторони або третьої особи на будь-якій
стадії судового процесу. Усі дії,
вчинені в судовому процесі до вступу у
справі правонаступника, обов'язкові
для нього так само, як вони були
обов'язкові для особи, яку
правонаступник замінив.

Частина 2 ст. 104 Цивільного кодексу
України встановлює, що юридична особа є
такою, що припинилася, з дня внесення до
Єдиного державного реєстру запису про
її припинення.

Згідно з ч. 1 ст. 59 Господарського
кодексу України припинення діяльності
здійснюється шляхом його
реорганізації (злиття, приєднання,
поділу, перетворення) або ліквідації -
за рішенням власника (власників) чи
уповноважених ним органів, за рішенням
інших осіб - засновників суб'єкта
господарювання чи їх правонаступників,
а у випадках, передбаченим цим
Кодексом, - за рішенням суду.

Таку ж норму містить і ст. 33 Закону
України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців", згідно якої юридична
особа припиняється в результаті
передання всього свого майна, прав та
обов'язків іншим юридичним особам -
правонаступникам у результаті злиття,
приєднання, поділу, перетворення
(реорганізації) або в результаті
ліквідації за рішенням, прийнятим
засновниками (учасниками) юридичної
особи або уповноваженим ними органом,
за судовим рішенням або за рішенням
органу державної влади, прийнятим у
випадках, передбачених законом. При
цьому, юридична особа є такою, що
припинилася, з дати внесення до Єдиного
державного реєстру запису про державну
реєстрацію припинення юридичної особи.

За даними витягу з ЄДР станом на 25.09.2014р.
позивач перебуває в стані припинення
за рішенням засновників. Отже запис про
державну реєстрацію припинення
юридичної особи до Єдиного реєстру
поки не внесено.

Враховуючи приписи ст. 25 ГПК України, а
також обставини справи та тривалість
її розгляду, суд вважає, що в даному
випадку зупинення провадження по
справі не є необхідністю, а відповідач
не позбавлений права в подальшому,
після завершення процедури
реорганізації та визначення
правонаступника звернутися або до
суду, або до органів виконавчої служби
з заявою про заміну сторони, що
узгоджуєтться з приписами чинного
законодавства та не призводить до
порушень прав та інтересів інших
учасників по даній справі. Таким
чином, в задоволенні клопотання
відповідача - КП "ВТП "Вода" про
зупинення провадження по справі
№5023/4149/11 до завершення процесу
реорганізації КП "ВТП "Вода" з метою
заміни сторони у справі її
правонаступником суд вважає
необхідним відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
сторін, встановив наступне.

03.01.2008р. між Акціонерною компанією
"Харківобленерго" (постачальник) та
Комунальним підприємством
"Виробничо-технологічне підприємство
"Вода" (споживач) був укладений договір
про постачання електричної енергії №
1.01, відповідно до умов якого
постачальник продає електричну
енергію споживачу для забезпечення
потреб електроустановок споживача з
приєднаною потужністю, зазначеною у
додатку № 3.1, а споживач оплачує
постачальнику вартість використаної
(купленої) електричної енергії та
здійснює інші платежі згідно з умовами
цього договору та додатками до нього.

За умовами п. 2.3.3 договору, споживач
зобов'язався своєчасно оплачувати
постачальнику вартість спожитої
електричної енергії та інші
нарахування відповідно до умов додатку
№ 2 "Порядок розрахунків".

Відповідно до п. 5 додатку № 2 до
договору остаточний розрахунок
споживача за електричну енергію,
спожиту протягом розрахункового
періоду, здійснюється на підставі
виставленого постачальником
електричної енергії рахунка
відповідно до даних про фактичне
споживання електричної енергії,
визначеного за показами розрахункових
засобів обліку (або розрахунковим
шляхом). За результатами
розрахункового періоду споживачем та
постачальником електричної енергії
визначається фактичний обсяг
поставленої споживачу електричної
енергії та оформлюється додаток № 20
"Акт про використану електричну
енергію".

Розрахунковим періодом, згідно із
пунктом 1 додатку № 2 до договору,
вважається період з 1 числа місяця до 1
числа наступного місяця.

Пунктом 4.2.1 договору сторони
передбачили відповідальність
споживача за порушення ним термінів,
визначених додатком до договору
"Порядок розрахунків", у вигляді сплати
пені у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла в період, за який
сплачується пеня, за кожен день
прострочення платежу, індекс інфляції
та 3% річних.

Позивач свої зобов'язання виконав в
повному обсязі, на підставі
вищезазначеного договору у квітні 2011р.
поставив відповідачеві
електроенергію. Але відповідач не
виконав належним чином договірні
зобов'язання, внаслідок чого за цей
період утворилась заборгованість з
електричної енергії (товарної
складової) в сумі 9298358,93 грн.

Крім того, у відповідності до вимог
Закону України „Про податок на додану
вартість" нарахована позивачем та
підтверджена матеріалами справи
заборгованість по податку на додану
вартість на електричну енергію в
розмірі 20% в сумі 1859671,79 грн. за цей
період, по ПДВ на КРЕ в сумі 12213,97грн. та
заборгованість по КРЕ (реактивної
енергії) за квітень 2011р. в сумі 61069,87
грн., яка нарахована згідно Методики
обчислення плати за перетікання
реактивної електроенергії між
електропередавальною організацією та
її споживачами, затвердженої наказом
Міністерства палива та енергетики
України від 17.01.2002р. №19, зареєстрованої
в Міністерстві юстиції України 01.02.2002р.
за №93/6381.

Однак, як свідчать матеріали справи,
після звернення позивача з позовом до
суду, відповідач повністю погасив
заборгованість по КРЕ на загальну суму
73283,84 грн. шляхом подання повідомлення
про залік зустрічних однорідних вимог
№ 02-36/2152 від 21.03.2012р. у відповідності до
авізо № 3 від 26.03.2012р., повідомлення № 2474
від 31.05.2011р. у відповідності до авізо № 5
від 31.05.2011р., що підтверджено заявою
позивача від 22.12.2014р. За таких обставин
суд вважає необхідним в цій частині
провадження у справі припинити на
підставі п.1-1 ст. 80 ГПК України за
відсутністю предмета спору.

Стосовно решти вимог, заявлених
позивачем до стягнення, суд вважає
необхідним зазначити наступне.

На виконання Закону України "Про
Державний бюджет України на 2012 рік",
Кабінетом Міністрів України 11.06.2012р.
було прийнято постанову № 517 "Про
затвердження порядку та умов надання у
2012 році субвенції з державного бюджету
місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку із
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування".

За умовами п. 1 вказаної постанови,
підставою для проведення розрахунків з
погашення заборгованості є договір про
організацію взаєморозрахунків, який
укладається підприємствами, що
виробляють, транспортують та
постачають теплову енергію населенню
або надають населенню послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, та іншим учасникам
розрахунків з погашення
заборгованості.

27.06.2012р. між КП «ВТП «Вода» та КП
«Харківводоканал» було укладено
договір № 192/6-ПД/12, за умовами якого КП
«Харківводоканал», як майбутній
правонаступник КП «ВТП «Вода»
зобов*язався вчинити всі необхідні дії
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів № 517 та провести розрахунки з
погашення вартості електричної
енергії, спожитої КП «ВТП «Вода» згідно
до договору № 1.01 від 03.01.2008р. за рахунок
субвенції, виділеної з Державного
бюджету, відповідно до п.48 ст.9 Закону
України «Про державний бюджет України
на 2012р.»

На виконання приписів постанови № 517
між учасниками розрахунків, в тому
числі за участю Комунального
підприємства "Харківводоканал"
(сторона четверта) та Акціонерної
компанії "Харківобленерго" (сторона
п'ята) було укладено договір про
організацію взаєморозрахунків №517Е/184
від 29.10.2012, відповідно до умов якого
сторони за взаємною згодою погодили та
зобов'язались, що за рахунок коштів
субвенції з державного бюджету, що
надійдуть на виконання зазначеного
порядку Кабінетом міністрів України
цільовим платежем на рахунки
Комунального підприємства
"Харківводоканал", останній
перераховує на рахунок Акціонерної
компанії "Харківобленерго" кошти на
погашення вартості електроенергії за
договором № 1.01 від 03.01.2008р. про
постачання електричної енергії за
відповідні періоди з зазначенням
номерів судових справ та певних сум, в
тому числі і періоди, на які нараховано
позивачем пеню, інфляційні та 3% річних
за прострочення виконання грошового
зобов*язання.

Відповідно до 7 договору № 517Е/184 від
29.10.2012р. Комунальне підприємство
"Харківводоканал" зобов'язалось
перераховувати на рахунок Акціонерної
компанії "Харківобленерго" кошти в
розмірі 293 848 597,36грн., для погашення
заборгованості за електричну енергію,
в тому числі 11158030,72грн., згідно з
договором № 1.01 від 03.01.2008р., за
поставлену електричну енергію у квітні
2011р.

У відповідності до п.13 договору № 517Е/184
від 29.10.2012р., сторони дійшли згоди не
вчиняти до проведення
взаєморозрахунків дій з погашення
заборгованості відповідно до договору
та погодили, що після виконання цього
договору вони не будуть мати одна до
одної жодної претензії стосовно
предмету договору (п. 18 договору № 517Е/184
від 29.10.2012р.).

Умовами укладеного договору про
організацію взаєморозрахунків
сторонами узгоджено, що договір
набирає чинності з моменту його
підписання всіма сторонами і діє до
повного виконання сторонами своїх
зобов'язань за договором.

При дослідженні наявних в матеріалах
справи платіжних доручень судом
встановлено, що платіжним дорученням №
7 від 20.12.2012р. Комунальне підприємство
"Харківводоканал" за укладеним
договором про організацію
взаєморозрахунків № 517Е/184 від 29.10.2012р.
перерахувало на рахунок Акціонерної
компанії "Харківобленерго"
заборгованість за електричну енергію
за укладеним договором про постачання
електричної енергії № 1.01 від 03.01.2008р. в
розмірі 293848597,36грн., в тому числі
11158030,72грн., згідно з договором № 1.01 від
03.01.2008р., за поставлену електричну
енергію у квітні 2011р. За таких обставин,
провадження у справі в цій частині
припиняється на підставі п.1-1 ст.80 ГПК
України за відсутності предмета спору.

Стосовно вимог про стягнення пені,
інфляційних та 3 % річних, суд вважає
необхідним відмовити в їх задоволенні
з огляду на наступне.

Матеріали справи свідчать про те, що
базою для нарахування пені за квітень
2011р. в сумі 571750,14 грн. є заборгованість з
електричної енергії за договором у
розмірі 51965272,65 грн. за період з вересня
2010р. по березень 2011р., а 3% річних за
квітень 2011р.в сумі 134435,58 грн. нараховані
на несплачену суму боргу з електричної
енергії, що була спожита споживачем за
жовтень-грудень 2008р. та за період з
серпня 2010р. по березень 2011р. Інфляційні
за березень 2011р. в сумі 678249,27 грн. також
нараховані за вищевказаний період.
Станом на грудень 2014р. заборгованість
за спожиту електричну енергію, на яку
нараховані пеня, інфляційні та 3% річних
частково сплачена на підставі договору
про організацію взаєморозрахунків №
517Е/184 від 29.10.2012р. Не погашеною є
заборгованість за лютий та березень
2011р., яка є спірною, оскільки сума
основного боргу за ці періоди є
предметом розгляду у справах № 5023/2085/11
та № 5023/3424/11.

У відповідності до п. 1 статті 193
Господарського кодексу України та ст.
526 Цивільного кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.218 Господарського
кодексу України підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ст.230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Водночас ст.614 Цивільного кодексу
України передбачено, що особа, яка
порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити три
проценти річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Матеріали справи свідчать, що
розрахунок за електричну енергію, у
тому числі стосовно більшої частини
місяців, на які позивачем нараховано
інфляційні, 3% річних та пеню, було
проведено у порядку та строки,
передбачені у вищенаведеному договорі
про організацію взаєморозрахунків, що
підтверджено випискою Головного
управління державної казначейської
служби України у Харківській області
та платіжним дорученням, копії яких
відповідачем подано до матеріалів
справи.

Предметом даного господарського спору
є матеріально-правова вимога про
застосування до відповідача наслідків
за порушення грошового зобов'язання,
передбачених ч.2 ст.625 Цивільного
кодексу України та неустойки у вигляді
сплати пені за порушення строків
внесення платежів за договором про
постачання електричної енергії № 1.01
від 03.01.2008р.

Таким чином, уклавши договір про
організацію взаєморозрахунків,
сторони тим самим змінили порядок і
строк проведення розрахунків за
електричну енергію, отриману за
періоди, на які були нараховані суми
інфляційних, 3% річних та пені, що є
предметом розгляду у даній справі
відповідно до договору про постачання
електричної енергії № 1.01 від 03.01.2008р.
Укладенням цього договору та
проведеною на користь АК
«Харківобленерго» оплатою за рахунок
коштів субвенції з державного бюджету
вартості електричної енергії за
договором № 1.01 від 03.01.2008р. сторони
припинили зобов*язання по сплаті
коштів за період, визначений позивачем
для нарахування інфляційних, пені та 3%
річних.

Отже, для стягнення неустойки у вигляді
пені та застосування судом наслідків,
передбачених ч.2 ст.625 Цивільного
кодексу України, необхідно, щоб оплата
за поставлену електричну енергію була
здійснена поза межами порядку і
строків, встановлених договорами про
організацію взаєморозрахунків.

При цьому, як вбачається з укладеного
між сторонами договору про організацію
взаєморозрахунків, строк виконання
зобов'язання за цим договором
пов'язаний з моментом перерахування
територіальним органом Казначейства
грошових коштів з державного бюджету, а
тому суд вважає, що Комунальне
підприємство "Харківводоканал" було
позбавлене можливості самостійно
впливати на здійснення розрахунків за
електричну енергію. При цьому,
прострочення оплати на умовах
укладеного договору про організацію
взаєморозрахунків відповідачем не
допущено, а розрахунки за поставлену
електричну енергію відбулися у порядку
та строки, передбачені вказаним
договором.

Враховуючи вищевикладене та те, що
договором про організацію
взаєморозрахунків сторони засвідчили,
що після його виконання вони не мають
одна до одної жодних претензій
стосовно предмета договору, суд
приходить до висновку про відсутність
підстав для стягнення з відповідача
неустойки у вигляді пені та виключає
застосування до нього наслідків за
порушення грошового зобов'язання,
передбачених ч.2 ст.625 Цивільного
кодексу України, за порушення строків
оплати за поставлену електричну
енергію за договором № 1.01 від 03.01.2008р.,
оплати за яким були здійснені в межах
порядку і строки, встановлені
договором про організацію
взаєморозрахунків.

Щодо стягнення інфляційних, 3% річних та
пені, нарахованих на заборгованість за
спожиту електроенергію за лютий та
березень 2011 року, суд вважає необхідним
зазначити наступне.

На виконання Закону України «Про
державний бюджет на 2014 рік» постановою
Кабінету Міністрів України № 30 від
29.01.2014р. також встановлений спеціальний
порядок розрахунків підприємств
водопостачання та водовідведення
перед енергопостачальниками за
рахунок коштів з державного бюджету,
який є аналогічним порядку проведення
взаєморозрахунків, викладеному вище. У
відповідності до цієї постанови між
учасниками розрахунків, у т.ч. АК
«Харківобленерго» та КП
«Харківводоканал» укладено низку
договорів про організацію
взаєморозрахунків від 11 та 12 грудня
2014р. за №№ 1191/30; 1193/30; 1194/30; 1195/30; 1196/30;
1351/30, до предмету яких увійшли суми
вартості електроенергії за лютий та
березень 2011р. по договору № 1.01 від
03.01.2008р., які також включені позивачем
до бази нарахування інфляційних, 3 %
річних та пені по цій справі. Факт
підписання цих договорів свідчить про
бажання та згоду сторін провести
розрахунок за ці періоди у порядку,
передбаченому цими договорами. П.14
договорів передбачено обов*язок сторін
договору не вчиняти до проведення
взаєморозрахунків дій з погашення
заборгованості відповідно до
договорів з організації
взаєморозрахунків. Отже фактично цими
договорами змінено порядок, умови та
строки виконання зобов*язань за лютий,
березень, травень 2011р.по договору № 1.01
від 03.01.2008р., тому суд не вбачає
будь-яких підстав для нарахування на
вказану суму зобов*язань будь-яких
санкцій. До того ж ця сума
заборгованості є предметом розгляду
інших господарських справ, тому
встановити базу нарахування заявлених
у справі санкцій в частині, яка є
спірною, неможливо.

Щодо клопотання відповідача про
зменшення розміру пені на 90% та надання
відстрочки виконання рішення суду по
справі №5023/4149/11 до 01.10.2015р., суд не
вбачає підстав для його задоволення,
оскільки в задоволенні позову
відмовлено в повному обсязі.

Враховуючи викладене та ст.ст.1, 4, 12, 22, 32,
33, 34, 43, 44, 49, п.1-1 ст.80, ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні клопотання відповідача
про зупинення провадження по справі
№5023/4149/11 відмовити.

В задоволенні позовних вимог в частині
стягнення 678249,27грн. інфляційних витрат,
134435,58грн. 3% річних та пені в сумі 571750,14
грн. відмовити.

В частині стягнення заборгованості за
спожиту електричну енергію за квітень
2011р. в розмірі 11158030,72 грн. та
заборгованості з компенсації
реактивної енергії в розмірі 73283,84грн.
провадження у справі припинити на
підставі ст.80 п.1-1 ГПК України.

Повне рішення складено 25.12.2014 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя А.А.
Савченко Л.В. Шарко Л.С. Лаврова