м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фірма
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лідер-Груп»
про стягнення 66 271, 49 грн.
Суддя Бондарчук В.В.
від позивача: Янко М.І.
від відповідача: Саєць П.А.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фірма
«Авіатехсервіс» (далі-позивач)
звернулося до Господарського суду
міста Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Лідер-Груп» (далі-відповідач) про
стягнення 66 271, 49 грн., з яких: 58 484, 00 грн. -
основний борг, 3 664, 40 грн. - пеня та 4 123, 09
грн. - інфляційні втрати.
Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
своїх зобов'язань за договором № 46/13
про надання послуг баштовими кранами
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 23.10.2014 р. порушено провадження
у даній справі, призначено її до
розгляду у судовому засіданні на 17.11.2014
р. за участю представників сторін, яких
зобов'язано надати суду певні
Розгляд справи відкладався в порядку
п.п. 1-2 ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України.
18.11.2014 р. через загальний відділ
діловодства суду представник
відповідача подав відзив на позовну
заяву, в якому пояснив, що позивачем не
виконанні належним чином зобов'язання
по договору про наданню послуг
баштовим краном, оскільки порушені
строки виконання послуг, а тому вимоги
позивача вважає безпідставними та
такими, що не підлягають задоволенню.
02.12.2014 р. представник позивача через
загальний відділ діловодства суду
подав пояснення на відзив відповідача,
в яких зазначив, що відповідачем не
надано жодного доказу на
підтвердження зазначеного у відзиві, а
тому просить суд задовольнити заявлені
Розгляд справи відкладався через
нез'явлення представників відповідача
та неналежне виконання сторонами вимог
суду.
19.12.2014 р. через загальний відділ
діловодства суду представник
відповідача подав доповнення до
У даному судовому засіданні
представник позивача підтримав
заявлені позовні вимоги.
Представник відповідача у судовому
засіданні заперечив проти задоволення
Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України,
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами та
витребуваних судом.

У судовому засіданні 22.12.2014 р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України судом
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

28.11.2013 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Фірма
«Авіатехсервіс» та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Лідер-Груп» укладено договір № 46/13 на
надання послуг баштовим краном,
умовами якого передбачено, що позивач
зобов'язується надавати, а відповідач
прийняти та оплатити, послуги баштових
кранів. Умовами надання послуг: строки,
вартість, адреса будівництва, перелік
баштових кранів, які будуть
використовуватись для надання послуг,
їх характеристики та інші умови, які
сторони будуть вважати обов'язковими,
визначаються сторонами у додаткових
угодах до даного договору.

Згідно п. 1.2. договору, до послуг за
даним договором відносяться: монтаж,
нарощування секцій баштового крану,
надання послуг із використання
баштового крану, демонтаж баштового
крану та інші послуги пов'язані із
виконанням умов даного договору.

Відповідно до п. 2.1. договору, оплата
послуг відповідачем позивачу
здійснюється на умовах передбачених
додатковими угодами до даного
договору.

Умовами п.п. 2.3. та 2.4. договору
передбачено, що загальна вартість
даного договору становить загальну
вартість послуг, наданих протягом дії
даного договору та визначається
сукупністю всіх сум, вказаних у актах
здачі-приймання наданих послуг. Оплата
послуг за даним договором здійснюється
відповідачем щомісячно в термін до 5
(п'ятого) числа місяця наступного за
звітним.

Пунктом п. 2.5 договору визначено, що
непідписання відповідачем актів
здачі-приймання наданих послуг за
відсутності обґрунтованих письмових
зауважень з його сторони є підставою
для зупинення позивачем надання послуг
за договором до підписання сторонами
актів здачі-приймання наданих послуг
або розірвання договору. Не мотивована
відмова від підписання акту здачі -
приймання наданих послуг
вважатиметься прийняттям відповідачем
наданих послуг.

Відповідач зобов'язався вчасно
здійснювати розрахунки, передбачені
договором (п. 4.1.13 договору).

Відповідно до п. 7.1.1 договору,
відповідач несе відповідальність за
несвоєчасне здійснення розрахунків за
договором - пеня у розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України, встановленої на день
виникнення прострочення від суми
заборгованості, за кожний день
прострочення.

Договір набуває чинності з дати
підписання його сторонами і діє до
25.12.2014 р. Сторони дійшли згоди, без
укладання будь-яких додаткових угод
вважати даний договір пролонгованим на
кожний наступний рік на тих самих
умовах, якщо жодна із сторін в місячний
термін до дати закінчення строку його
дії, не виявить бажання його розірвати
та письмово не попередила іншу сторону
про свій намір (п.п. 9.1 та 9.2 договору).

28.11.2013 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Фірма
«Авіатехсервіс» та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Лідер-Груп» укладено додаткову угоду
№ 1 до договору про надання послуг
баштовим краном R54/16 № 46/13 від 28.11.2013 р.

Відповідно до п. 1 додаткової угоди,
позивач зобов'язується надавати, а
відповідач прийняти та оплатити,
послуги баштового крану FO/23В у
комплектації на висоту 46,35 м.

Згідно п. 2. додаткової угоди, адреса
будівельного майданчику, де будуть
надаватись послуги: «Будівництво
житлового 16-поверхового будинку по вул.
Воскресенська, 7 у Дніпровському районі
м. Києва. Будинок № 17».

Строки надання послуг 28.11.2013 р. до 25.12.2014
р., що включає в себе: монтаж, здачу в
експлуатацію та демонтаж баштового
крану. Строки надання послуг, у зв'язку
з об'єктивними умовами, можуть
зміщатися (п. 3 додаткової угоди).

Умовами п. 4. додаткової угоди
передбачено, що надання послуг за даною
додатковою угодою розпочинається з
моменту здійснення повної попередньої
оплати відповідачем послуг позивача
відповідно до умов передбачених
договором та даною додатковою угодою
№1 п.7, п.8, п.9, п.10, п.13.

За надання позивачем послуг,
передбачених даною додатковою угодою
№ 1 до договору № 46/13 від 28.11.2013 р.,
відповідач сплачує позивачу:

- вартість однієї машино-години роботи
баштового крану за одну годину складає
- 145, 00 грн., в тому числі ПДВ-20%;

- вартість доставки баштового крану на
будівельний майданчик відповідача - 12
000, 00 грн., в тому числі ПДВ 20 %;

- вартість робіт з монтажу баштового
крану на висоту 46.35 м - 35 000, 00 грн., в тому
числі ПДВ 20 %;

- вартість робіт з демонтажу баштового
крану з висоти 46.35 м. 35 000, 00 грн., в тому
числі ПДВ 20 %;

- вартість вивозу баштового крану з
будівельного майданчика відповідача -
12 000, 00 грн., в тому числі ПДВ 20 %;

- вартість робіт з нарощування
баштового крану та доставки секцій
крану (+24м) - 14 000, 00 грн., в тому числі ПДВ
20 %;

- вартість робіт з зрощування баштового
крану та вивозу секцій з висоти (-24м) - 14
000, 00 грн., в тому числі ПДВ 20 %;

- відповідач сплачує вартість
комплекту анкерних кріплень 35 000, 00 грн.,
в тому числі ПДВ 20 %. (п. 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13
додаткової угоди).

Відповідно до п. 15 додаткової угоди,
дана додаткова угода є невід'ємною
частиною договору, та набирає чинності
з моменту її підписання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач отримав лист-заяву № 230714 від
23.07.2014 р. відповідача, в якому останній
просить позивача розпочати демонтаж
баштового крану FO/23В на будівництві по
вул. Воскресенська, 7 з 30.08.2014 р. Також,
гарантував здійснити плату за роботи
по демонтажу та вивезенню крану до
15.08.2014 р.

Також, відповідно до п. 6.1 договору,
позивач здійснив вивіз баштового крану
з вул. Воскресенська, 7, де надавались
послуги баштовим краном, що
підтверджується актом здачі-прийняття
робіт № ЦОУ-000410 від 03.09.2014 р. та
товарно-транспортними накладними від
02.09.2014 р.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, позивачем були надані послуги
згідно умов даного договору на
загальну суму 559 693, 48 грн., а
відповідачем прийняті надані послуги,
що підтверджується актами
здачі-приймання робіт (надання послуг)
№ 27 від 06.01.2014 р., № 26 від 31.01.2014 р., № 89
від 28.02.2014 р., № 112 від 31.03.2014 р., № 120 від
31.03.2014 р., № 183 від 30.04.2014 р., № 217 від 31.05.2014
р., № 261 від 30.06.2014 р., № 395 від 31.08.2014 р., №
405 від 03.09.2014 р., які підписані
представниками сторін та скріплені їх
печатками (копії в матеріалах справи)

Факт отримання зазначених актів
здачі-приймання робіт (надання послуг)
відповідачем підтверджується
повідомленнями про вручення поштового
відправлення з описами вкладення у
цінний лист (в матеріалах справи).

Матеріалами справи також
підтверджується, що відповідач за
надані послуги розрахувався частково
у розмірі 501 209, 48 грн. (банківські
виписки наявні в матеріалах справи), в
результаті чого за останнім утворилась
заборгованість у сумі 58 584, 00 грн., з яких
1 004, 00 грн. за актом здачі-приймання
робіт (надання послуг) № 395 від 31.08.2014 р.
та 57 480, 00 грн. за актом здачі-приймання
робіт (надання послуг) № 405 від 03.09.2014 р.

Позивачем на адресу відповідача
направлялась претензія № 352 від 03.10.2014
р., в якій позивач просить відповідача
терміново перерахувати на поточний
рахунок позивача заборгованість у
розмірі 58 484, 00 грн., що підтверджується
фіскальним чеком №1092 від 03.10.2014 р.
(копія в матеріалах справи).

Відповідач на зазначену вище претензію
відповіді не надав.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
зазначає, що відповідач неналежним
чином виконує свої зобов'язання щодо
оплати наданих послуг, зокрема
погашення заборгованості у розмірі 58
484, 00 грн. Крім того, позивач просить
стягнути з відповідача 3 664, 40 грн. - пені
за період з 05.02.2014 р. по 17.10.2014 р. та 4 123, 09
грн. - інфляційних втрат за період з
05.02.2014 р. - 30.09.2014 р.

Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Проаналізувавши зміст укладеного між
сторонами договору № 46/13 на надання
послуг баштовим краном від 28.11.2013 р., суд
дійшов висновку, що за своєю правовою
природою він і є договором про надання
послуг.

Згідно з частиною першою статті 509
Цивільного кодексу України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу
України, за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу,
яка споживається в процесі
вчинення певної дії або здійснення
певної діяльності, а замовник
зобов'язується оплатити виконавцеві
зазначену послугу, якщо інше не
встановлено договором.

Положенням ч. 2 ст. 901 Цивільного кодексу
України визначено, що положення глави
63 Цивільного кодексу України можуть
застосовуватись до всіх договорів про
надання послуг, якщо це не суперечить
суті зобов'язання.

Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Положеннями статті 526 Цивільного
кодексу України передбачено, що
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 Цивільного
кодексу України).

Судом встановлено, що позивач виконав
договірні зобов'язання належним чином,
надав передбачені договором послуги,
які прийняті відповідачем без
мотивованих відмов по актам
здачі-приймання робіт (надання послуг).

Разом з тим, з матеріалів справи
вбачається, що відповідач оплати
наданих позивачем послуг в повному
обсязі не провів, доказів зворотного
суду не надав.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України вставлено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу
України визначено, що особа, яка
порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.
При цьому відсутність своєї вини
відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного
кодексу України доводить особа, яка
порушила зобов'язання.

Відповідно до ст. ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що відповідачем було
порушено умови договору № 46/13 на
надання послуг баштовим краном від
28.11.2013 р., положення ст. ст. 525, 526
Цивільного кодексу України, ст. 193
Господарського кодексу України, а тому
підлягають задоволенню вимоги
позивача про стягнення 58 484,00 грн.
основної заборгованості.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача 3 664, 40 грн. - пені за період
з 05.02.2014 р. по 17.10.2014 р. та 4 123, 09 грн. -
інфляційних втрат за період з 05.02.2014 р. -
30.09.2014 р.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 216
Господарського кодексу України,
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Згідно зі ст. 218 Господарського кодексу
України, підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинення ним
правопорушення у сфері господарювання.
Учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведено, що ним вжито усіх
належних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення.

Штрафними санкціями згідно з ч. 1 ст. 230
Господарського кодексу України,
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу
України, у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ст.
549 Цивільного кодексу України).

В силу положень ч. 6 ст. 232
Господарського кодексу України,
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано. Діючим господарським
законодавством не передбачена
можливість нарахування пені більше ніж
за півроку і цей строк є присікальним.

Оскільки положення договору не містять
вказівки на встановлення іншого строку
припинення нарахування пені, ніж
встановленого в ст. 232 Господарського
кодексу України, то нарахування
штрафних санкцій припиняється зі
сплином 6 місяців.

Згідно зі статтю 625 Цивільного кодексу
України, боржник, не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Суд перевірив наданий позивачем
розрахунок пені та інфляційних втрат і
встановив, що в останньому допущено
помилки у визначенні моменту
прострочення виконання грошового
зобов'язання.

За розрахунком суду, обґрунтованою є
сума пені у розмірі 541, 38 грн., яка
розрахована з моменту виникнення
прострочення виконання грошового
зобов'язання за період з 05.09.2014 р. - 17.10.2014
р. (за актом здачі-приймання робіт
(надання послуг) № 395 від 31.08.2014 р.), та з
05.10.2014 р. - 17.10.2014 р. (за актом
здачі-приймання робіт (надання послуг)
№ 405 від 03.09.2014 р.) та інфляційних втрат у
розмірі 29.12 грн. за період з 05.09.2014 р. -
30.09.2014 р. (за актом здачі-приймання робіт
(надання послуг) № 395 від 31.08.2014 р.).

Витрати по сплаті судового збору
відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста
Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фірма
«Авіатехсервіс» задовольнити
частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лідер-Груп» (03179, м.
Київ, проспект Перемоги, буд. 123,
ідентифікаційний код - 37163885), з
будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
судового рішення, на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фірма
«Авіатехсервіс» (03124, м. Київ, бульв.
Івана Лепсе, буд. 8, ідентифікаційний
код - 33234653) 58 484 (п'ятдесят вісім тисяч
чотириста вісімдесят чотири) грн. 00 коп.
- заборгованості, 541 (п'ятсот сорок одну)
грн. 38 коп. - пені, 29 (двадцять дев'ять)
грн. 12 коп. - інфляційних втрат та 1 628
(одну тисячу шістсот двадцять вісім)
грн. 04 коп. - судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено: 26.12.2014 р.

Суддя

Бондарчук В.В.