ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" грудня 2014 р.Справа № 916/4457/14

За позовом: Комунального підприємства
"Теплопостачання міста Одеси";

До відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "ГЕРЦ"

про внесення змін до договору

Суддя: Погребна К.Ф.

У судових засіданнях приймали участь
представники:

Від позивача: Комарницький В.В. -
довіреність.

Від відповідача: ВеренчукВ.О. -
довіреність.

У судовому засіданні 23.12.2014р. приймали
участь представники:

Від позивача: не з'явився.

Від відповідача: ВеренчукВ.О. -
довіреність.

СУТЬ СПОРУ: Комунальне підприємства
"Теплопостачання міста Одеси"
звернулось до господарського суду
Одеської області із позовною заявою до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ГЕРЦ" про внесення
змін до договору.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 10.11.2014р. було порушено
провадження у справі №916/4457/14 із
призначенням справи до розгляду в
судовому засіданні.

Представник позивача позовні вимоги
підтримує у повному обсязі з підстав
викладених у позові та додаткових
поясненнях від 19.12.2014р. (вх.№33666/14 від
19.12.2014р.) та просить суд внести зміни до
договору від 30.03.2009 року №090317/10/ТГО-413/09 ,
а саме: розділ 1 викласти в наступній
редакції: «Предметом даного договору є
надання Виконавцем Замовникові послуг
автоматизованої системи прийому й
обліку комунальних платежів «АСУКП» по
організації прийому й обліку платежів
населення за надані Замовником послуги
на поточний розрахунковий рахунок зі
спеціальним режимом використання
відкритий в уповноваженому банку, а
також надання послуг Замовникові по
обслуговуванню Платників». Пункт 2.2.4.,
викласти в редакції: «Виконавець
організовує надходження сум прийнятих
через АСУКП від населення виключно на
поточний розрахунковий рахунок зі
спеціальним режимом використання
відкритий Замовником в уповноваженому
банку». Пункт 3.2. викласти в наступній
редакції: «Розмір плати за послуги
Замовника розраховуються Виконавцем
відповідно до пункту 3.1. договору в
момент обробки інформації АСУКП і
сплачується Замовником протягом 20-ти
робочих днів після підписання акту
прийому-передачі послуг». Доповнити
розділ 3 пунктом 3.4. наступного змісту:
«Виконавець, не пізніше 10-го числа
місяця наступного за звітним,
направляє Замовникові для підписання
акт прийому-передачі послуг за
попередній місяць. Замовник, при
відсутності мотивованих заперечень,
протягом 10-ти робочих днів підписує акт
і повертає Виконавцеві. Підписаний
сторонами акт прийому-передачі послуг
є підставою для оплати послуг
Виконавця в порядку передбаченому
пунктом 3.2. Договору». Пункт 6.1. викласти
в наступній редакції: «Договір набуває
чинності з моменту підписання й діє до
31.12.2014 року». Пункт 6.2. - виключити.

Відповідач проти позову заперечує, з
підстав викладених у відзиві на позов
від 26.11.2014р. (вх. №31259/14 від 26.11.2014р.),
посилаючись на те, що згідно умов
Договору, грошові кошти за спожиту
теплову енергію, за категорією
«населення», надходження яких
забезпечує ТОВ «ГЕРЦ» за допомогою
АСОКП, перераховуються на рахунок із
спеціальним режимом використання КП
«Теплопостачання міста Одеси», а тому
норми ч.1. ст.19-1 Закону України «Про
теплопостачання», на порушення яких
посилається Позивач, ніяким чином не
порушуються, а навпаки, виконуються у
повному обсязі.

Також, на думку Відповідача, сторонами
не порушується Порядок, затверджений
Постановою КМУ від 18.06.2013р. № 217, в якому
зазначено: «Цей Порядок визначає
механізм розподілу коштів, що
надходять на поточні рахунки із
спеціальним режимом використання для
проведення розрахунків з гарантованим
постачальником природного газу». У той
час як положеннями укладеного Договору
не передбачений розподіл коштів на
рахунках із спеціальним режимом
використання Позивача, та відповідно
Постанова не розповсюджується на
положення цього Договору.

Що стосується порядку розрахунків,
Відповідач зауважив, що по-перше, ані
ст.19-1 Закону України «Про
теплопостачання», ані Постанова КМУ
від 18.06.2013р. №217 не регламентують
порядок надходження грошових коштів на
рахунки із спеціальним режимом
використання, а зобов'язують
теплопостачальні організації відкрити
ці рахунки, для зарахування на них
грошових коштів, сплачених споживачами
за надані їм послуги Позивачем та
регламентують порядок розподілу цих
коштів.

Отже, з урахуванням того, що ТОВ «ГЕРЦ»,
згідно умов Договору, забезпечує
зарахування цих коштів виключно на
рахунки Позивача із спеціальним
режимом використання, то ніякого
порушення не існує.

Крім того, технологія АСОКП, яку надає
Виконавець Замовнику за Договором,
розроблена таким чином, що грошові
кошти, сплачені платниками за послуги,
надані населенню Замовником, надходять
від усіх банківських установ -
учасників технології АСОКП, які
приймають комунальні платежі, на
розподільчий (транзитний) рахунок
Виконавця, де в результаті обробки
інформації про прийняті платежі
Виконавець перераховує їх за
призначенням (у даному випадку - на
вищезазначений рахунок із спеціальним
режимом використання, відкритий
уповноваженому банку - ПАТ «Державний
ощадний банк України»).

Таким чином, надходження грошових
коштів, сплачених платниками у
банківських установах за послуги
Позивача, на транзитний рахунок ТОВ
«ГЕРЦ», ніяким чином не порушують норми
Постанови КМУ від 18.06.2013р. №217 або
Закону України «Про теплопостачання»,
так як він використовується виключно
для обліку платежів, прийнятих від
платників за допомогою АСОКП, та
відповідно до умов Договору для
подальшого перерахування відповідних
грошових коштів за призначенням (у
даному випадку - на вищезазначений
рахунок із спеціальним режимом
використання, відкритий
уповноваженому банку - ПАТ «Державний
ощадний банк України»).

Також, що стосується автоматичного
утримання вартості послуг Виконавця
(п.3.1. Договору), як зазначалося, ані
Законом України «Про теплопостачання»,
ані Постановою КМУ від 18.06.2013р. №217, не
визначено порядку надходження
грошових коштів на рахунки із
спеціальним режимом, зокрема у 100%
грошовому виразі, як зазначає Позивач.
Тому автоматичне утримання
Відповідачем, вартості наданих послуг,
не суперечить нормам чинного
законодавства.

З урахуванням того, що відповідно до
п.2.1.8. Договору, Позивач зобов'язаний
своєчасно сплачувати послуги
Виконавця, то наведені ним у позовній
заяві обставини, щодо зменшення
обсягів розрахунків, накопичення
боргів, виникнення дефіциту власних
коштів, необхідних для сплати податків,
виплати заробітної плати, оплат робіт,
придбання матеріалів, розрахунків за
борги минулих років та інше, не
відповідають дійсності. Тобто, Позивач
не позбавляється обов'язку сплачувати
послуги Відповідача. Навпаки,
запропонований Позивачам порядок
розрахунку, за надані послуги АСОКП,
призведе до того, що у Позивача значно
збільшиться сума кредиторської
заборгованості, яка виникне за надані
послуги АСОКП. Крім того, з урахуванням
того, що Відповідач сплачує
банківським установам - учасникам
технології АСОКП відсоток за приймання
від платників платежів, у т.ч. за
послуги, надані Позивачем, то наявність
у Позивача заборгованості за надані
послуги АСОКП (яка неодмінно виникне),
призведе до повного зриву прийому
платежів від населення за надані їм
житлово-комунальні послуги в м. Одеса,
що в свою чергу призведе до тих
обставин, на які посилається Позивач та
призведе до виникнення великої
кількості судових позовів (розглядів),
як для ТОВ «ГЕРЦ» так і для КП
«Теплопостачання міста Одеси».

Стосовно пропозиції Позивача викласти
пункт 6.1. Договору в новій редакції,
яким встановлено строк дії договору, та
виключити п.6.2. Договору, яким
встановлено продовження терміну його
дії, Відповідач вважає її
безпідставною та необґрунтованою, у
зв'язку з тим, що п.6.1. Договору,
встановлено що він вступає в дію з
моменту його підписання та діє до 31.12.2012
року. Враховуючи умови договору, строк
дії Договору було автоматично
подовжено до 31.12.2017 року.

У судових засіданнях 01.12.2014р. та 17.12.2014р.
в порядку ст.77 ГПК України
оголошувалася перерва.

У судовому засіданні 23.12.2014р. після
виходу суду з нарадчої кімнати було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи, заслухавши
пояснення представників сторін, суд
встановив:

30 березня 2009 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю "ГЕРЦ"
(виконавець) та КП «Теплопостачання
міста Одеси» (замовник) укладено
договір про надання послуг
№090317/Ю/ТГО-413/09, предметом якого є
надання послуг автоматизованої
системи прийому й обліку комунальних
платежів «АСУКП» по організації
прийому й обліку платежів населення за
наданні Замовником послуги, а також
надання послуг Замовникові по
обслуговуванню Платників.

Пунктом 6.1. договору із змінами,
внесеними Додатковою угодою від
30.03.2009р, сторони визначили, що він
вступає в силу з 01.07.2009р. та діє до
31.12.2012р.

Розділом 2.2 Договору сторони узгодили
перелік зобов'язань Виконавця за
договором. Встановили, що Виконавець
через розрахункові пункти, обладнані
АСУКП, на основі отриманих від
Замовника даних (п. 2.1.2. Договору), надає
Платнику інформацію про
заборгованість та нарахуваннях
попереднього місяця за надані
Замовником послуги (п.2.2.1). Через каси,
обладнані АСУКП, доводить до платників
інформацію про зміну тарифів на
послуги Замовника, наданої Замовником
відповідно до п. 2.1.2.договору (п.2.2.2.).
Надає Замовнику, дані про суми надійшли
на адресу Замовника у вигляді
електронних реєстрів з розшифровкою по
особових рахунках і видам послуг
(п.2.2.3.). Перераховує протягом двох
банківських днів (але не пізніше
останнього робочого дня місяця) з
моменту надходження на розрахунковий
рахунок Виконавця, суми прийняті через
АСУКП на рахунок Замовника, за
вирахуванням вартості послуг, наданих
Виконавцем (п.2.2.4. в редакції додаткової
угоди від 30.03.2009р.). Для обміну
інформацією із Замовником організувує
безперебійну роботу
телекомунікаційної системи ГЕРЦ
(п.2.2.5.). Надає Замовнику розрахунок
вартості послуг Виконавця, у вигляді
електронного реєстру (п.2.2.6.). На вимогу
Замовника надає в електронному вигляді
аналітичну та статистичну інформацію
за період роботи АСУКП, в обсязі
узгодженому з Виконавцем при
підписанні договору. Перелік і обсяг
найменувань за видами аналітичної та
статистичної інформації підписується
Сторонами і є невід'ємною частиною
договору (п.2.2.7.). Надає Замовнику
інформаційні послуги з обслуговування
Платників(п.2.2.8.).

Пунктом 3.1. договору визначено, що
вартість послуг Виконавця по договору
встановлена в розмірі 1,9% від суми
кожного платежу, що надійшов через
«АСУКП» платежів, підлягаючих сплаті
Замовнику, плюс ПДВ-20%.

Згідно п.3.2. договору розмір плати за
послуги Замовника розраховується
Виконавцем у відповідності до
згаданого вище п.3.1. договору в момент
оброблення інформації «АСУКП» та
утримується при перерахуванні
платежів Платників на розрахунковий
рахунок Замовника.

Відповідно до пункту 3.3. Договору
сторони щомісячно проводять звірку
взаємних розрахунків, складаючи
двосторонній акт. Звірка проводиться у
відповідності з даними реєстрів сумам
платежів, що поступили на рахунки
Замовника, з урахуванням вартості
послуг Виконавця.

В пункті 6.2. договору, сторони
домовилися, що цей договір буде
продовжуватись строком до 5 років, якщо
ні одна із сторін не заявить письмово
про його розірвання, в строк не пізніш
ніж за 1 місяць до спливу строку дії
цього договору.

Частиною 1 статті 188 Господарського
кодексу України встановлено, що зміна
та розірвання господарських договорів
в односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором.

Згідно частини 2 вказаної статті -
сторона договору, яка вважає за
необхідне змінити або розірвати
договір, повинна надіслати пропозиції
про це другій стороні за договором.

Судом встановлено, що сторонами
договору у строк до 30 листопада 2012 року
не заявлялися вимоги про його
розірвання, отже суд дійшов до висновку
про дію договору до 31 грудня 2017 року.

Частиною 2 ст. 651 Цивільного кодексу
України передбачено, що договір може
бути змінено або розірвано за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.

Позовні вимоги про внесення змін до
договору вмотивовані змінами у
законодавстві, що регулюють порядок
зарахування коштів, що надходять за
спожиту теплову енергію від категорій
«населення», «бюджетні установи» та
«інші споживачі».

Комунальне підприємство
«Теплопостачання міста Одеси» діє на
підставі Статуту (нова редакція),
затвердженого рішенням Одеської
міської ради від 22.11.2011р.№1535-У.

Згідно п.2.1.1. Статуту КП
«Теплопостачання міста Одеси», метою
створення Підприємства є здійснення
виробничо-технічної діяльності,
спрямованої на надійне та безперебійне
забезпечення споживачів тепловою
енергією, а п.2.2.2. визначено, що
предметом діяльності Підприємства є
передача, розподілення та реалізація
теплової енергії. В зв'язку з цим в
Національній комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
комунальних послуг Підприємством
отримані ліцензії: на виробництво
теплової енергії серія АД №041799, на
транспортування теплової енергії
серія АД №041800 та на постачання
теплової енергії серія АД №041801.

КП «Теплопостачання міста Одеси» є
суб'єктом господарювання, що здійснює
господарську діяльність з вироблення,
транспортування та постачання
теплової енергії споживачам, та станом
на 07.11.2014 р. внесено Антимонопольним
комітетом України до Зведеного
переліку суб'єктів природних
монополій.

Законом України від 10.04.2014 р. «Про
внесення змін до деяких законів
України щодо удосконалення
розрахунків за енергоносії» внесені
зміни до Закону України «Про
теплопостачання» - доповнено статтею
19-1, якою встановлено, що оплата
теплової енергії, для виробництва якої
повністю або частково постачається
природний газ гарантованим
постачальником, здійснюється
споживачами теплової енергії шляхом
перерахування коштів на рахунки із
спеціальним режимом, які відкривають
теплопостачальні організації в
уповноваженому банку. Оплата теплової
енергії шляхом перерахування коштів на
інші рахунки забороняється.

Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову від 18.06.2013р. №217, зі змінами,
внесеними постановою від 10.09.2014р. №444,
якою затверджено Порядок розподілу
коштів, що надходять на поточні рахунки
із спеціальним режимом використання
для проведення розрахунків з
гарантованим постачальником
природного газу (надалі - «Порядок»).

Згідно п.2. даного Порядку
теплопостачальні організації
зобов'язані відкрити рахунки зі
спеціальним режимом використання в
уповноваженому банку (ПАТ «Державний
ощадний банк України») для зарахування
коштів, що надходять за спожиту теплову
енергію від категорій «населення»,
«бюджетні установи» та «інші
споживачі».

Пунктом 7 Порядку встановлено, що усі
категорії споживачів, яким
здійснюється продаж теплової енергії
та/або надання комунальних послуг з
централізованого опалення,
централізованого постачання гарячої
води, сплачують їх вартість шляхом
перерахування коштів виключно на
спеціальні рахунки, відкриті
теплопостачальними і теплогенеруючими
організаціями та їх структурними
підрозділами в уповноваженому банку
для відповідної категорії споживачів.

В подальшому, відповідно до Порядку
розподілу коштів, що надходять на
поточні рахунки із спеціальним режимом
використання для проведення
розрахунків з гарантованим
постачальником природного газу
частина коштів надходить на рахунок
теплопостачальної організації.

Отже, на думку Позивача, державою, в
особі законодавчої та виконавчої влади
визначені вимоги щодо забезпечення 100%
розрахунків за продану
теплопостачальними організаціями
теплову енергію та наданими
комунальними послугами з
централізованого опалення,
централізованого постачання гарячої
води шляхом перерахування коштів
виключно на спеціальні рахунки.

Самостійне вилучення цих коштів
теплопостачальною організацією, в
рахунок сплати за отримані послуги від
будь-яких суб'єктів господарювання або
за умови раніш укладених договорів
тягне за собою порушення встановленого
законодавчими актами порядку
розрахунків.

На думку позивача, самостійне
утримання ТОВ «ГЕРЦ» вартості послуг в
розмірі 1,9% від суми кожного платежу, що
надійшов через «АСУКП», підлягаючих
сплаті Замовнику, плюс ПДВ-20%, суттєво
зменшують надходження на поточні
рахунки із спеціальним режимом
використання, що автоматично зменшує
обсяги розрахунків КП
«Теплопостачання міста Одеси» з
гарантованим постачальником
природного газу - НАК «Нафтогаз
України» та з теплогенеруючою
організацією ПАТ «Одеська ТЕЦ», та
тягне за собою накопичення власних
боргів.

Одночасно, зменшення надходжень на
поточні рахунки із спеціальним режимом
використання негативно впливає на
норматив (розмір) відрахувань на
рахунок КП «Теплопостачання міста
Одеси» відповідно до Порядку розподілу
коштів і призводить до дефіциту
власних коштів, необхідних для сплати
податків, виплати заробітної плати,
оплат робіт, придбання матеріалів,
розрахунків за борги минулих років
стягнутих за судовими рішеннями, тощо.

Враховуючи зміни в законодавстві, які,
на переконання позивача, суттєво
впливають на договірні відношення за
договором з ТОВ «ГЕРЦ» від 30.03.2009 року
№090317/10/ТГО-413/09, позивачем на адресу ТОВ
«ГЕРЦ» був направлений лист від 28.10.2014р.
№02/01-01-783 з пропозицією про внесення
змін до договору про надання послуг між
КП «Теплопостачання міста Одеси» та
ТОВ «ГЕРЦ» від 30.03.2009р. №090317/10/ТГО-413/09.

ТОВ «ГЕРЦ» розглянувши пропозицію КП
«Теплопостачання міста Одеси» листом
від 04.11.2014р. № 14/11-04/01 повідомило
позивача про відмову узгодити внесення
змін до договору.

Оскільки відповідач відмовився внести
змін до спірного договору, що
обумовлені за переконанням позивача
зміною законодавства, то позивач
звернувся до суду з цим позовом.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, суд
дійшов наступних висновків:

Суть спірних правовідносин полягає у
вирішенні питання щодо внесення змін в
укладений договір у зв'язку з істотною
зміною обставин, що обумовлена змінами
у законодавстві.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509
Цивільного кодексу України, ст.174
Господарського кодексу України
виникають, зокрема, з договору.

Статтею 627 Цивільного кодексу України
передбачено, що відповідно до ст.6
цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

При цьому відповідно до ч.3 ст.179
Господарського кодексу України
укладення господарського
договору є обов'язковим для
сторін, якщо він заснований на
державному замовленні, виконання
якого є обов'язком для суб'єкта
господарювання у випадках,
передбачених законом, або
існує пряма вказівка закону
щодо обов'язковості укладення
договору для певних категорій
суб'єктів господарювання чи органів
державної влади або органів
місцевого самоврядування.

Статтею 180 Господарського кодексу
України передбачено, що зміст
господарського договору становлять
умови договору, визначені угодою його
сторін, спрямованою на встановлення,
зміну або припинення господарських
зобов'язань, як погоджені сторонами,
так і ті, що приймаються ними як
обов'язкові умови договору відповідно
до законодавства. Господарський
договір вважається укладеним, якщо між
сторонами у передбачених законом
порядку та формі досягнуто згоди щодо
усіх його істотних умов. Істотними є
умови, визнані такими за законом чи
необхідні для договорів даного виду, а
також умови, щодо яких на вимогу однієї
із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до ч.1 ст.651 ЦК України
зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

За вимогами ч.1 ст.188 ГК України зміна
та розірвання господарських договорів
в односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором.

Частинами 3-4 ст.188 Господарського
кодексу України встановлено, що
сторона договору, яка одержала
пропозицію про зміну чи розірвання
договору, у двадцятиденний строк після
одержання пропозиції повідомляє другу
сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди
щодо зміни (розірвання) договору або у
разі неодержання відповіді у
встановлений строк з урахуванням часу
поштового обігу, заінтересована
сторона має право передати спір на
вирішення суду.

Позивач у даному випадку дотримався
цих приписів чинного законодавства.

Внесення змін до договору, як вже
зазначалося, позивач обґрунтовує
істотною зміною обставин у зв'язку із
внесенням змін до Закону України «Про
теплопостачання», який доповнено
статтею 19-1, якою встановлено, що оплата
теплової енергії, для виробництва якої
повністю або частково постачається
природний газ гарантованим
постачальником, здійснюється
споживачами теплової енергії шляхом
перерахування коштів на рахунки із
спеціальним режимом, які відкривають
теплопостачальні організації в
уповноваженому банку. Оплата теплової
енергії шляхом перерахування коштів на
інші рахунки забороняється. А також
змінами, внесеними постановою від
10.09.2014р. №444, якою затверджено Порядок
розподілу коштів, що надходять на
поточні рахунки із спеціальним режимом
використання для проведення
розрахунків з гарантованим
постачальником природного газу.

Частиною 5 ст.188 ГК України визначено,
що якщо судовим рішенням договір
змінено або розірвано, договір
вважається зміненим або розірваним з
дня набрання чинності даним рішенням,
якщо іншого строку набрання чинності
не встановлено за рішенням суду.

Відповідно до статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку;
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу,
за приписами якої підставою виникнення
цивільних прав і обов'язків є, зокрема,
договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Аналогічні вимоги містить і стаття 193
Господарського кодексу України.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст.525 Цивільного
кодексу України).

На взаємовідносини сторін за спірним
договором поширюються також положення
Цивільного кодексу України, якими
врегульовані відносини з надання
послуг.

Згідно зі ст.901 Цивільного Кодексу
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.903 Цивільного кодексу
України якщо договором передбачено
надання послуг за плату, замовник
зобов'язаний оплатити надану йому
послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Матеріалами справи встановлено, що
сторонами визначений певний порядок
перерахування грошових коштів, що
надійшли від споживачів за надані
теплопостачальною організацією
послуги у розділі 3 договору.

Зокрема, відповідно до пункту 3.1.
договору вартість послуг Виконавця по
договору встановлена в розмірі 1,9% від
суми кожного платежу, що надійшов через
«АСУКП» платежів, підлягаючих сплаті
Замовнику, плюс ПДВ-20%.

Згідно п.3.2. договору розмір плати за
послуги Замовника розраховується
Виконавцем у відповідності до п.3.1.
договору в момент оброблення
інформації «АСУКП» та утримується при
перерахуванні платежів Платників на
розрахунковий рахунок Замовника.

Пунктом 2.2. договору викладені
обов`язки відповідача (підпункти
2.2.1-2.2.8.) з яких вбачається, що на ТОВ
"ГЕРЦ" не покладено обов`язків по
прийому комунальних платежів платежів
у населення. Зазначені платежі
приймаються банківськими установами
разом з інформацією перераховуваються
відповідачем на рахунок позивача.

Водночас, протягом 2014 року в
законодавстві України відбулись зміни,
які регулюють взаємовідносини між
теплопостачальними організаціями та
гарантованими постачальниками
природного газу, теплогенеруючими та
транспортуючими організаціями, а саме
внесені зміни до Закону України «Про
теплопостачання» № 2633-ГУ від 02.06.2005р.
(надалі - «Закон»), який було доповнено
статтею 19-1 згідно із Законом України №
1198-УП від 10.04.2014 р., та внесені зміни до
Постанови Кабінету Міністрів України
від 18.06.2013р. №217 (надалі - «Постанова»)
«Про затвердження Порядку розподілу
коштів, що надходять на поточні рахунки
із спеціальним режимом використання
для проведення розрахунків з
гарантованим постачальником
природного газу» (надалі - «Порядок»),
що набула чинності з 02.06.2014р.

Частиною 14 ст.1. Закону визначено
поняття «поточні рахунки із
спеціальним режимом використання для
проведення розрахунків з гарантованим
постачальником природного газу» (далі -
«рахунки із спеціальним режимом
використання») - рахунки
теплопостачальної організації,
відкриті в уповноваженому банку і
призначені для зарахування коштів, що
вносяться споживачами теплової
енергії, для виробництва якої повністю
або частково використовується
природний газ, що постачається
гарантованим постачальником.

Відповідно до ч.1. ст.19-1 Закону, оплата
теплової енергії, для виробництва якої
повністю або частково постачається
природний газ гарантованим
постачальником, здійснюється
споживачами теплової енергії шляхом
перерахування коштів на рахунки із
спеціальним режимом використання, які
відкривають теплопостачальні
організації в уповноваженому банку.
Оплата теплової енергії шляхом
перерахування коштів на інші рахунки
забороняється.

Тобто, зазначена норма, встановлює
зобов'язання для теплопостачальних
організацій, у даному випадку -
Позивача, відкрити в уповноваженому
банку рахунки із спеціальним режимом
використання, на які будуть
перераховуватися кошти від споживачів.

Пунктом 2 Постанови визначено, що
уповноваженим банком, який обслуговує
поточні рахунки із спеціальним режимом
використання є публічне акціонерне
товариство «Державний ощадний банк
України».

Згідно ч.1 Порядку, затвердженого
Постановою, цей Порядок визначає
механізм розподілу коштів, що
надходять на поточні рахунки із
спеціальним режимом використання для
проведення розрахунків з гарантованим
постачальником природного газу.

Частиною 2. Порядку встановлено, що
теплопостачальні організації, що
здійснюють продаж теплової енергії
та/або надання комунальних послуг з
централізованого опалення,
централізованого постачання гарячої
води, для виробництва яких повністю або
частково використовується природний
газ, куплений у гарантованого
постачальника природного газу, та їх
структурні підрозділи відкривають у
місячний строк з дня набрання чинності
постановою, якою затверджено цей
Порядок, в уповноваженому банку
поточні рахунки із спеціальним режимом
використання для зарахування коштів,
що надходять за спожиту теплову
енергію та/або надані комунальні
послуги з централізованого опалення,
централізованого постачання гарячої
води за категоріями споживачів
«населення», «бюджетні установи»,
«інші споживачі» (далі - спеціальні
рахунки, відкриті теплопостачальними
організаціями).

Частиною 7. Порядку передбачено, що усі
категорії споживачів, яким
здійснюється продаж теплової енергії
та/або надання комунальних послуг з
централізованого опалення,
централізованого постачання гарячої
води, сплачують їх вартість шляхом
перерахування коштів виключно на
спеціальні рахунки, відкриті
теплопостачальними і теплогенеруючими
організаціями та їх структурними
підрозділами в уповноваженому банку
для відповідної категорії споживачів.

Відповідно до умов укладеного
Договору, грошові кошти за спожиту
теплову енергію, за категорією
«населення», надходження яких
забезпечує ТОВ «ГЕРЦ» за допомогою
АСОКП через каси банківських установ -
учасників АСОКП, поступають на
розподільчий (транзитний) рахунок
Виконавця, де в результаті обробки
інформації про прийняті платежі
Виконавець перераховує їх за
призначенням - на рахунок із
спеціальним режимом використання КП
«Теплопостачання міста Одеси», а саме:
п/р 6451 у Філії Одеське обласне
управління АТ «Ощадбанк» в м. Одеса, МФО
328845, як того вимагає Закон та Постанова.

Відповідно до пункту 4 Інструкції «Про
застосування Плану рахунків
бухгалтерського обліку банків
України», затвердженої Постановою
Правління Національного банку України
№ 280 від 17.06.2004р., транзитними рахунками
є рахунки, що використовують для обліку
платежів на час до перерахування їх за
призначенням згідно з
нормативно-правовими актами або
договорами.

Таким чином, надходження грошових
коштів, сплачених платниками у
банківських установах за послуги
Позивача, на транзитний рахунок ТОВ
«ГЕРЦ», ніяким чином не порушують норми
Постанови або Закону, так як він
використовується виключно для обліку
платежів, прийнятих від платників за
допомогою АСОКП, та відповідно до умов
Договору для подальшого перерахування
відповідних грошових коштів за
призначенням (у даному випадку - на
вищезазначений рахунок із спеціальним
режимом використання).

Стаття 19-1 Закону та Постанова не
регламентують порядок надходження
грошових коштів на рахунки із
спеціальним режимом використання, а
зобов'язують теплопостачальні
організації відкрити ці рахунки, для
зарахування на них грошових коштів,
сплачених споживачами за надані їм
послуги Позивачем та регламентують
порядок розподілу цих коштів.

Отже, з урахуванням того, що ТОВ «ГЕРЦ»,
згідно умов Договору, забезпечує
зарахування цих коштів виключно на
рахунки Позивача із спеціальним
режимом використання, судом не
приймаються до уваги посилання
позивача на порушення чинними умовами
договору приписів ч.1 ст.19-1 Закону.

Крім того, зазначеними законодавчими
актами не визначено порядку
надходження грошових коштів на рахунки
із спеціальним режимом, зокрема у 100%
грошовому виразі, як на цьому наполягає
позивач. Тому автоматичне утримання
відповідачем, вартості наданих послуг
за Договором, не суперечить нормам
чинного законодавства.

Також, судом враховано те, що
Постановою встановлено Порядок
розподілу коштів, що надходять на
поточні рахунки із спеціальним режимом
використання, у той час як положеннями
укладеного Договору взагалі не
передбачений розподіл коштів на
рахунках із спеціальним режимом
використання позивача, отже положення
даної Постанови не можуть бути
застосовані до договірних
взаємовідносин між сторонами за
договором від 30.03.2009р. №090317/Ю/ТГО-413/09.

Як вбачається з вищевикладеного, в
даному випадку ані договором, ані
нормативно-правовими актами, що
регулюють відносини сторін у даній
справі, не передбачено можливості
внесення змін до вказаного договору у
зв`язку зі зміною чинного
законодавства.

Закон пов'язує можливість зміни
договору безпосередньо не просто з
наявністю істотної зміни обставин, а з
наявністю чотирьох умов, визначених ч.2
ст.652 Цивільного кодексу України, при
істотній зміні обставин.

Виходячи з наведеного позивачем не
доведено наявності і істотної зміни
обставин для внесення змін в спірний
договір.

Позовні вимоги стосовно встановлення
строку дії Договору до 31.12.2014р. (п.6.1.
Договору) та виключення п.6.2. Договору,
яким на даний момент передбачено
продовження терміну його дії, також не
може бути задоволено судом, оскільки,
як вже було встановлено, сторони
договору у строк до 30 листопада 2012 року
не заявили вимог про його розірвання,
отже суд дійшов до висновку про дію
договору до 31 грудня 2017 року.

Під час прийняття рішення суд вирішує
окрім питання, чи мали місце обставини
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами це
підтверджується, зокрема, і наявність
фактичних даних, які мають значення для
вирішення справи, та доказів на їх
підтвердження.

Відповідно до ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Рішення прийнято на підставі наданих
сторонами доказів, оскільки згідно із
ст.33, 38 Господарського процесуального
кодексу України кожна сторона: повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень; самостійно визначити і
надати суду ті докази на підтвердження
своїх доводів, які вважає необхідними,
належними і достатніми. Докази
витребовуються судом у ході розгляду
справи лише у разі подання
відповідного клопотання - на суд не
покладено обов'язку вказувати стороні,
які докази вона повинна подати на
підтвердження свої вимог чи
заперечень, або проводити розшук тих чи
інших доказів з власної ініціативи.

При цьому, суд приймає до уваги строк
розгляду справи, достатність часу у
будь-якої із сторін для надання доказів
на підтвердження власних доводів, для
спростування обставин чи доводів
протилежної сторони та для подання
суду клопотання про витребування таких
доказів у інших осіб.

Згідно зі ст.43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.44, 49 ГПК України судові
витрати по сплаті судового збору
покладаються на позивача

Керуючись ст.ст.33, 43, 49, 82-85 ГПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог
Комунального підприємства
"Теплопостачання міста Одеси" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ГЕРЦ" про внесення
змін до договору - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку ст.85 ГПК України.

Накази видати згідно ст.116 ГПК України.

Повне рішення складено 25 грудня 2014 р.

Суддя
К.Ф. Погребна