ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2014 р.
Справа № 914/3912/14

м. Львів

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

головуючого - судді
Кордюк Г.Т.

суддів
Гриців В.М.

Кравчук Н.М.

розглянувши апеляційну скаргу
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

на ухвалу господарського суду
Львівської області від 06.11.2014 року

у справі № 914/3912/14

за позовом Відкритого акціонерного
товариства "Рембуд", м. Дрогобич
Львівської області

до відповідача-1 Державного
підприємства "Інформаційний центр"
Міністерства юстиції України, м. Київ

до відповідача-2 Відділу державної
виконавчої служби Дрогобицького
міського управління юстиції, м.
Дрогобич Львівської області

до відповідача-3 Приватного нотаріуса
Дрогобицького районного нотаріального
округу - ОСОБА_4, м. Дрогобич Львівської
області

до відповідача-4 Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3, с. Лішня
Дрогобицького району Львівської
області

за участю у справі в якості третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідачів Публічного акціонерного
товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в
особі філії "Західне регіональне
управління" АТ "Банк "Фінанси та Кредит",
м. Львів

про визнання недійсними результатів
прилюдних торгів з реалізації предмета
іпотеки, акта державного виконавця про
реалізацію предмета іпотеки та
свідоцтва про придбання

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_6 - представник

від відповідачів-1,-2,-3: не з'явились

від відповідача-4: ОСОБА_7 - представник;
ОСОБА_3

від третьої особи: не з'явились

Права та обов'язки сторін, передбачені
ст.ст. 20, 22 ГПК України роз'яснено, заяви
про відвід суддів не поступали,
клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не надходило, тому
протокол судового засідання ведеться з
дотриманням вимог ст. 81-1 ГПК України
без забезпечення повного фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Розпорядженням голови Львівського
апеляційного господарського суду від
23.12.2014 року змінено склад колегії,
замість судді Якімець Г.Г., в склад
колегії введено суддю Кравчук Н.М..

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 06.11.2014 року
(суддя - Перташко М.М.) вжито заходів до
забезпечення позову (п. 5 ухвали), а саме
- заборонено відповідачу-4 ФОФ ОСОБА_3
вчиняти будь-які дії щодо відчуження у
будь-який спосіб наступного нерухомого
майна: адміністративний корпус (літ.
"А-2"), загальною площею 712,4 м.кв.;
деревообробний цех (літ. "Б-1"), загальною
площею 1217,6 м.кв.; лісопильне відділення
(літ. "В-1"), загальною площею 209,2 м.кв.;
будівлю складу ("Д-1"), загальною площею
44,6 м.кв.; будівлю ремонтної майстерні із
з/бетонним цехом (літ. "Ж-1"), загальною
площею 1401,9 м.кв.; будівлю гаражу (літ.
"Е-1"), загальною площею 687,4 м.кв.; будівлю
складу (літ. "Є-1"), загальною площею 247,6
м.кв.; будівлю складу (літ. "Г-1"),
загальною площею 353,2 м.кв., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

При прийнятті ухвали, господарський
суд першої інстанції виходив із того,
що враховуючи приписи ст.ст. 66, 67 ГПК
України та роз'яснення постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 р. N 16 "Про деякі
питання практики застосування заходів
до забезпечення позову", достатнім та
обґрунтованим заходом до забезпечення
позову у даній справі, який спроможний
забезпечити фактичне виконання
судового рішення в разі задоволення
позову, є захід, що полягає у забороні
відповідачу Фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_3, вчиняти будь-які дії щодо
відчуження у будь-який спосіб
нерухомого майна, що було придбане ним
на оскаржуваних електронних торгах.

ФОП ОСОБА_3, не погоджуючись з рішенням
місцевого господарського суду, подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати ухвалу господарського суду в
частині вжиття заходів до забезпечення
позову (п. 5 ухвали). Зокрема, апелянт
вважає, що господарський суд оцінивши
шляхом порівняння поданої до заяви про
вжиття заходів до забезпечення позову
копії інтернет-сторінки з ID
оголошенням № 9200038, розміщеного 05.11.2014
р. на інтернет-сторінці, прийшов до
передчасного висновку щодо
обґрунтованості вжиття відповідних
заходів до забезпечення позову,
оскільки роздруківка з веб-сторінки
мережі Інтернет не є допустимим
доказом у розумінні ст. 34 ГПК України,
оскільки доведеність факту наявності
фактичних обставин, які є підставою для
вжиття заходів до забезпечення позову,
фактом розміщення інформації у мережі
Інтернет викликає великі сумніви. Адже
існуючі на даний момент технічні
засоби дозволяють не тільки усунути
інформацію з сайту, але і створити
«роздруківку» в реальності.

З цих підстав апелянт вважає, що
роздруківка з сайту, яка покладена в
основу ухвали про вжиття заходів до
забезпечення позову, не є допустимим
доказом, оскільки з даної роздруківки
не вбачається, що саме ФОП ОСОБА_3, як
власник майна, що було предметом
прилюдних торгів, є автором оголошення
від 05.11.2014 р. за №9200038, яке стало
підставою для прийняття ухвали про
вжиття заходів до забезпечення позову.
При цьому господарський суд допустив
порушення норм процесуального права,
що привело до неправильного рішення.

Окрім цього апелянт вважає, що
відмовляючи позивачу ВАТ «Рембуд» у
задоволенні його заяви про
забезпечення позову через накладення
арешту на нерухоме майно, та визначаючи
з власної ініціативи вид заходу
забезпечення позову суд залишив поза
увагою те, що в позовній заяві ВАТ
«Рембуд» від 03.11.2014 року № 3/11-1 зовсім не
йдеться про те, які майнові права чи
охоронювані законом інтереси позивача
- ВАТ «Рембуд» порушені внаслідок
проведення електронних торгів, що
оформлені протоколом №5702 від 06.10.2014
року з реалізації арештованого майна
(предмета іпотеки), яке належало ВАТ
«Рембуд» на забезпечення яких
вживаються такі заходи.

Таким чином, місцевим господарським
судом вжито заходів до забезпечення
позову ВАТ «Рембуд» за відсутності
належних та допустимих доказів на
підтвердження того, що невжиття таких
заходів, як заборона відповідачу-4
вчиняти будь які дії щодо відчуження у
будь-який спосіб нерухомого майна, яке
придбане на оскаржуваних торгах

Позивач відзиві на апеляційну скаргу
не подав, однак, представник в судовому
засіданні вимоги апеляційної скарги
заперечив, просить ухвалу
господарського суду залишити без змін,
апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідачі-1-3 та третя особа в судове
засідання явку уповноваженого
представника не забезпечили, про
причини неявки не повідомили, хоча були
належним чином повідомлені про час та
місце судового засідання.

Розглянувши апеляційну скаргу,
вивчивши матеріали справи, оцінивши
наявні в ній докази, заслухавши доводи
та заперечення представника позивача
та відповідача-4, колегія суддів вважає,
що ухвалу місцевого господарського
суду в частині вжиття заходів до
забезпечення позову (п. 5 ухвали) слід
залишити без змін, апеляційну скаргу
без задоволення, виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи,
предметом позову у даній справі є
визнання недійсними електронних
торгів, які оформленні протоколом №5702
від 06.10.2014 року проведення електронних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна (предмета іпотеки),
визнання недійсним акту державного
виконавця від 20.10.2014 року,
затвердженого Начальником відділу ДВС
Дрогобицького міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_8 20.10.2014 року
про реалізацію предмета іпотеки
(нерухомого майна) та визнання
недійсним свідоцтва про придбання
нерухомого майна з прилюдних торгів,
видане 30.10.2014 року приватним нотаріусом
Дрогобицького районного нотаріального
округу ОСОБА_4 на підставі акта
державного виконавця від 20.10.2014 року
про реалізацію предмета іпотеки
(нерухомого майна).

Окрім цього, як вбачається з матеріалів
справи, позивач подав заяву про
забезпечення позову, оскільки вважає,
що вчинення відповідачем-4 до ухвалення
судом рішення по даній справі дій,
спрямованих на відчуження спірного
майна спричинить перехід права
власності на майно до будь-кого з
третіх осіб, що не є сторонами
правочину. Також, у доповненні до заяви
про забезпечення позову, позивач
зазначив, що в період з моменту
надходження позовної заяви до суду,
05.11.2014р. в Інтернет-мережі
http://dom.ria.com/ru/realty розміщено оголошення
про продаж виробничих приміщень:
адміністративний корпус загальна
площа 712,4 кв.м., деревообробний цех -
загальна площа 1217,6 кв.м., лісопильне
відділення - загальна площа 209,2 кв.м.,
сладські приміщення - загальна площа 44,6
кв.м., ремонтна майстерня - загальна
площа 1401,9 кв.м., гаражі - загальна площа
687,4 кв.м., склади - загальна площа
600,0кв.м.. На підтвердження наведених
обставин, позивач надав копію
оголошення з інтернет-сторінки
http://dom.ria.com/ru/realty_prodaja_proizvodstvennyie_pomescheniya_drog
obyich_drogobyich_plastuniv_44_1-9200038.html.

Пунктом 10 частини 1 статті 65 ГПК України
передбачено, що з метою забезпечення
правильного і своєчасного вирішення
господарського спору суддя в межах
підготовки справи до розгляду, зокрема,
вирішує питання про вжиття заходів до
забезпечення позову.

Відповідно до ст.66 ГПК України
господарський суд за заявою сторони,
прокурора або з власної ініціативи має
право вжити передбачених статтею 67
цього Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Згідно ст. 67 ГПК України позов
забезпечується, зокрема, накладанням
арешту на майно або грошові суми, що
належать відповідачеві.

Згідно з постановою Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
р. N 16 "Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову" особа, яка подала заяву про
забезпечення позову, повинна
обґрунтувати причини звернення із
заявою про забезпечення позову. З цією
метою та з урахуванням загальних вимог,
передбачених ст. 33 ГПК, обов'язковим є
подання доказів наявності фактичних
обставин, з якими пов'язується
застосування певного заходу до
забезпечення позову. Виносячи ухвалу
про заборону відповідачеві вчиняти
певні дії, господарський суд повинен
точно визначити, які саме дії
забороняється вчиняти.

Питання про забезпечення позову може
вирішуватися господарським судом як
без проведення окремого судового
засідання, так і в засіданні з викликом
представників сторін, інших учасників
судового процесу із заслуховуванням їх
думки.

У вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням:
розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову; забезпечення
збалансованості інтересів сторін, а
також інших учасників судового
процесу; наявності зв'язку між
конкретним заходом до забезпечення
позову і предметом позовної вимоги,
зокрема, чи спроможний такий захід
забезпечити фактичне виконання
судового рішення в разі задоволення
позову; ймовірності утруднення
виконання або невиконання рішення
господарського суду в разі невжиття
таких заходів; запобігання порушенню у
зв'язку із вжиттям таких заходів прав
та охоронюваних законом інтересів
осіб, що не є учасниками даного
судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення
позову, що застосовується
господарським судом, визначається його
відповідністю вимогам, на забезпечення
яких він вживається. Оцінка такої
відповідності здійснюється
господарським судом з урахуванням
співвідношення права (інтересу), про
захист яких просить заявник, з вартістю
майна, на яке вимагається накладення
арешту, або майнових наслідків
заборони відповідачеві вчиняти певні
дії (абз.3 п.3 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування заходів
до забезпечення позову" від 26.12.2011 року
№16).

Як встановлено місцевим господарським
судом та вбачається з оголошення, що
згідно ID оголошення № 9200038 розміщеного
05.11.2014р. на інтернет-сайті
http://dom.ria.com/ru/realty, пропонуються для
продажу виробничі приміщення
загальною площею 4873,90 м.кв., за адресою:
АДРЕСА_1. Автор оголошення "Андрій". До
переліку майна, що пропонується для
продажу, та яке зазначено у описі,
відноситься: адміністративний корпус
загальна площа 712,4 кв.м., деревообробний
цех - загальна площа 1217,6 кв.м.,
лісопильне відділення - загальна площа
209,2 кв.м., сладські приміщення - загальна
площа 44,6 кв.м., ремонтна майстерня -
загальна площа 1401,9 кв.м., гаражі -
загальна площа 687,4 кв.м., склади -
загальна площа 600,0кв.м.

Відповідно до п. 2.5 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» від 26.12.2011 року № 18
(із змінами і доповненнями), будь-які
подані учасниками процесу докази (в
тому числі, зокрема, й стосовно
інформації у мережі Інтернет)
підлягають оцінці судом на предмет
належності і допустимості.

Інститут допустимості засобів
доказування передбачає, що обставини
справи, що відповідно до законодавства
повинні бути підтвердженні певними
засобами доказування, та не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Оголошення про продаж майна, може
розміщуватись як в засобах масової
інформації, так і в мережі Інтернет, що
не заборонено законом, то суд вважає, що
такий доказ в межах допустимості
засобів доказування може братись судом
до уваги, оскільки не здобутий стороною
незаконним шляхом.

Щодо інформації, яка міститься в
оголошені про автора оголошення, як
зазначає апелянт, про те, що він такого
оголошення не розміщував в мережі
інтернет, суд оцінює критично, та
погоджується, що така не містить повної
інформації про продавця майна, та про
автора оголошення.

Однак, зважаючи, що оголошення містить
інформацію стосовно майна, яке є
предметом спору в даній справі,
апеляційна інстанція вважає, що
місцевий господарський суд
застосовуючи такий захід забезпечення
позову як заборона відповідачу вчиняти
будь-які дії щодо відчуження у
будь-який спосіб нерухомого майна,
врахував розумність та адекватність
вимог заявника, забезпечення
збалансованості інтересів сторін,
запобіганню порушень у зв'язку із
вжиттям такого заходу прав та
охоронюваних законом інтересів осіб,
що не є учасником судового процесу, та
спроможністю такого заходу
забезпечення виконання судового
рішення в разі визнання недійсними
результатів прилюдних торгів, а саме
повернення майна власнику.

Отже, за таких обставин, колегія суддів
апеляційної інстанції погоджується з
висновком місцевого господарського
суду, що з огляду на доводи зазначені у
позовній заяві та у заяві про
забезпечення позову, подані докази,
враховуючи приписи ст.ст. 66, 67 ГПК
України та роз'яснення постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову" від 26.12.2011 р. № 16, достатнім та
обґрунтованим заходом до забезпечення
позову у даній справі, який спроможний
забезпечити фактичне виконання
судового рішення в разі задоволення
позову, є захід, що полягає у забороні
відповідачу Фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_3, вчиняти будь-які дії щодо
відчуження у будь-який спосіб
нерухомого майна, що було придбане ним
на оскаржуваних електронних торгах, а
саме: адміністративний корпус (літ.
"А-2"), загальною площею 712,4 м.кв.;
деревообробний цех (літ. "Б-1"), загальною
площею 1217,6 м.кв.; лісопильне відділення
(літ. "В-1"), загальною площею 209,2 м.кв.;
будівлю складу ("Д-1"), загальною площею
44,6 м.кв.; будівлю ремонтної майстерні із
з/бетонним цехом (літ. "Ж-1"), загальною
площею 1401,9 м.кв.; будівлю гаражу (літ.
"Е-1"), загальною площею 687,4 м.кв.; будівлю
складу (літ. "Є-1"), загальною площею 247,6
м.кв.; будівлю складу (літ. "Г-1"),
загальною площею 353,2 м.кв., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Окрім цього, колегія суддів
погоджується з висновком місцевого
господарського суду, що вжиття такого
заходу до забезпечення позову, як
накладення арешту на нерухоме майно, що
зазначене у заяві, може бути наслідком
втручання у господарську діяльність
відповідача-4, що може у майбутньому
завдати матеріальних збитків
останньому, з огляду на що обґрунтовано
відмовив у задоволенні заяви про
забезпечення позову.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів не вбачає підстав для
скасування законної та обґрунтованої
ухвали господарського суду в частині
вжиття заходів до забезпечення позову
(п. 5 ухвали), а тому у задоволенні
апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК
України, Львівський апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Ухвалу господарського суду
Львівської області від 06.11.2014 року у
даній справі залишити без змін,
апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_3 - без
задоволення.

2. Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття і може бути
оскаржена до Вищого господарського
суду України в порядку та строки,
встановлені ст.ст. 109, 110 ГПК України.

Головуючий - суддя
Кордюк Г.Т.

суддя
Гриців В.М.

суддя
Кравчук Н.М.