ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" грудня 2014 р. Справа № 924/1826/14

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Кочергіної В.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська агропромислова група" м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Юг В" смт. Війтівці Волочиського району

про стягнення 69080грн. заборгованості за поставлену продукцію

Представники сторін:

від позивача Цахло О.А. - за довіреністю від 05.02.2014р.(в режимі відеоконференції)

від відповідача не з'явився

У судовому засіданні, відповідно до ст.85 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Ухвалою суду від 23.12.2014р., в порядку ст. 74-1 ГПК України, за клопотанням представника позивача, його участь в судовому засіданні 29.12.2014р. призначено в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні 29.12.2014р. в режимі відеоконференції взяв участь представник позивача - Цахло О.А.

Ухвалою суду від 03.12.2014р. порушено провадження у справі №924/1826/14 та призначено справу до розгляду в засіданні господарського суду на 17.12.2014р.

Ухвалою суду від 17.12.2014р. розгляд справи відкладено на 29.12.2014р.

Ухвали суду від 03.12.2014р., від 29.12.2014р. направлені на адресу відповідача зазначену у позовній заяві та внесену до Єдиного державного реєстру підприємств, установ, організацій України - Хмельницька обл., Волочиський р-н, с. Війтівці, вул. Радянська, б. 21 рекомендованими листами та отримані останнім, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Зважаючи на наведене суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідач своїми процесуальними правами не скористався, повноважного представника для участі в судовому засіданні не направив, про поважність причин неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи на іншу дату до суду не надходило.

Згідно з абз. 1 п.3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011р. (із змінами і доповненнями) у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача, відповідно до ст.75 ГПК України, за наявними в матеріалах справи доказами.

Суть спору

Позивач у позовній заяві та його представник в судовому засіданні наполягають на задоволенні позовних вимог. Просять суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Юг В" смт. Війтівці Волочиського району 69080грн. заборгованості. В обґрунтування позовних вимог посилаються на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань по договору поставки №00644 від 21.03.2014р. Наголошують, що позовні вимоги підтверджені наявними в матеріалах справи доказами, а саме договору поставки №00644 від 21.03.2014р., видатковими накладними, платіжними дорученнями, виписками по рахунку.

В судовому засіданні представник позивача долучив до матеріалів справи додаткові докази.

Відповідач письмового відзиву на позов не подав, позовні вимоги по суті та за розміром не оспорив.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

21.03.2014р. між позивачем (продавець) та відповідачем (покупець) укладено договір поставки №00644, згідно з п. 1.1 якого продавець зобов'язується передати у власність покупця товар, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного Договору.

Умови поставки товару: СРТ ст. Війтівці, згідно правил ІНКОТЕРМС 2000. Місце передачі: ст. Війтівці (п. 2.1 договору).

Згідно з п. 1.3 договору покупець набуває право власності на майно після повної його оплати на умовах цього договору. Ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару переходить до покупця з моменту передачі продавцем товару перевізникові або отримання його у продавця безпосередньо покупцем.

Пунктом 2.2 договору встановлена загальна вартість товару - 519560грн.

Відповідно до п. 3.1 договору покупець здійснює повну (100%) попередню оплату товару шляхом перерахування на поточний рахунок продавця суму вартості товару па підставі виставленого продавцем рахунку-фактури у термін, який вказаний в рахунку-фактурі. Покупець про отримання рахунку-фактури продавця здійснює відповідне підтвердження на примірнику продавця. Належним підтвердженням виставлення рахунку-фактури продавця буде вважатись її відправлення рекомендованою поштою. Перерахування грошових коштів здійснюється шляхом надання покупцем платіжного доручення із встановленими НБУ реквізитами до обслуговуючого банку, із зазначенням у ньому продавця (та його реквізитів) у якості особи, на користь якої здійснюється перерахування коштів.

За умовами п.п. 5.2, 5.3 договору продавець має право: на одержання вартості товару; на відшкодування збитків, заподіяних неправомірними діями покупця. Покупець зобов'язаний: своєчасно оплатити і прийняти товар; відшкодувати продавцю збитки у випадку односторонньої відмови від власних зобов'язань.

У випадку порушення своїх зобов'язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, визначену цим Договором та чинним в Україні законодавством (п. 6.1 договору).

Відповідно до п. 7.1 договору даний договір набуває чинності з моменту здійснення Покупцем попередньої оплати (на підставі рахунку-фактури) і діє до моменту повного виконання Сторонами взятих на себе зобов'язань, але не пізніше 31 грудня 2014 року.

Договір підписано представниками та скріплено відтисками печаток сторін.

На виконання умов договору позивач, відповідно до видаткової накладної №881 від 25.03.2014р. передав, а відповідач прийняв товару на суму 519560грн.

Відповідач частково розрахувався за отриману продукцію на загальну суму 57120грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками по банківському рахунку.

Також, листом №38/1 від 29.04.2014р. директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Юг В" звернувся до директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська агропромислова група" з проханням зарахувати переплату по рах. №425 від 03.03.2014р. в оплату рах. 644 від 21.03.2014р.

Відповідно до листа-повідомлення №02-18/12 від 18.12.2014р. сума початкового сальдо в розмірі 393360грн. виникла з попередньої оплати згідно договору поставки №425 від 03.03.2014р. (за актом звіряння взаємних розрахунків за період 17.03.2014р. -16.12.2014р.).

До матеріалів справи також долучено розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної на зазначену суму.

Позивач направляв відповідачу претензію №07-15/09 від 15.09.2014р., що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 16.09.2014р. та повідомленням про вручення від 16.09.2014р.

Претензія залишена відповідачем без відповіді та відповідного реагування.

Враховуючи несплату заборгованості в розмірі 69080грн. в добровільному порядку позивач звернувся до суду з позовом про примусове стягнення зазначеної суми.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представника позивача, оцінюючи їх у сукупності, судом приймається до уваги наступне.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.174 Господарського кодексу України, господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Частиною 1 ст.179 Господарського кодексу України визначено, що майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і не господарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Правовідносини, що виникли між сторонами характеризуються ознаками договору поставки.

Згідно ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст.691 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до положень ч. 1 та ч.2 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

В силу ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що позивач свої зобов'язання за договором поставки №00644 виконав, проте відповідач за отриманий товар повністю не розрахувався.

Факт прострочення виконання зобов'язань підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідачем не подано доказів оплати заборгованості в сумі 69080грн., а також не спростовано факту отримання товару на зазначену суму.

Згідно ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За змістом ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі наведеного, суд вважає позовні вимоги про стягнення 69080грн. заборгованості обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України оплата судових витрат покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 22, 33, 34, 44, 49, 82-84, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська агропромислова група" м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Юг В" смт. Війтівці Волочиського району про стягнення 69080грн. заборгованості задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Юг В" смт. Війтівці Волочиського району (Хмельницька обл., Волочиський р-н, с. Війтівці, вул. Радянська, б. 21, код 32461564) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська агропромислова група" (м. Київ, бульвар Л. Українки, 19, код 35429229) 69080грн. (шістдесят дев'ять тисяч вісімдесят гривень) - заборгованості, 1827грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень) - витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 05.01.2015р.

Суддя В.О. Кочергіна

Віддруковано 3 примірників:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (м. Київ, Б-р Л. Українки, 19);

3 - відповідачу рекомендованим з повідомленням (Хмельницька обл., Волочиський р-н, с. Війтівці, вул. Радянська, б. 21).