ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"14" квітня 2014 р.Справа № 18/50/5022-1301/2011
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Охотницької Н.В.

розглянув заяву ОСОБА_1 від 23.03.2014 р. про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання у справі

за позовом ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільський міський ринок ЛТД", вул. Живова, 9, м. Тернопіль

до відповідача 2: Відділу державних реєстраторів виконавчого комітету Тернопільської міської

ради, вул. Шевченка, 1, м. Тернопіль

до відповідача 3: Виконавчого комітету Тернопільської міської ради, вул. Листопадова, 5, м. Тернопіль

про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників (засновників) Товариства, визнання недійсним статуту Товариства та спонуканням до вчинення певних дій

За участю представників сторін:

Позивача (стягувача): не прибув;

Відповідача (боржника): Баранець О.А., довіреність від 11.03.2014 р.

В судовому засіданні учаснику судового процесу роз'яснено процесуальні права та обов'язки, передбачені ст. 20, 22, 29, 81-1 ГПК України. Технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Суть справи:

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 08.12.2012 р. у справі №18/50/5022-1301/2011 за позовом ОСОБА_1, АДРЕСА_1 до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільський міський ринок ЛТД", вул. Живова, 9, м. Тернопіль, відповідача 2: Відділу державних реєстраторів виконавчого комітету Тернопільської міської ради, вул. Шевченка, 1, м. Тернопіль та відповідача 3: Виконавчого комітету Тернопільської міської ради, вул. Листопадова, 5, м. Тернопіль позовні вимоги задоволено частково та, крім іншого, присуджено до стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільський міський ринок ЛТД", вул. Живова, 9, м. Тернопіль, ідентифікаційний код 14029504 на користь ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 85 (вісімдесят п'ять) грн. державного мита та 236 (двісті тридцять шість) грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

На виконання даного рішення, у відповідності до вимог ст. 116 ГПК України, господарським судом 15 лютого 2012 року видано відповідний наказ. Крім того, 15.02.2012 р. ОСОБА_1 видано довідку № 1035/2012 про повернення з Державного бюджету надмірно сплаченого державного мита в сумі 118 ( сто вісімнадцять) грн. згідно квитанції №1985.65.5 від 02.09.2011 р.

24.03.2014 р. ОСОБА_1, в порядку в порядку ст. 119 ГПК України, звернувся до суду із заявою від 23.03.2014 року (вх.№ 6896 від 24.03.2014 р.) про поновлення пропущеного строку пред'явлення виконавчого документа до виконання та довідки для одержання з бюджету надмірно сплаченого державного мита.

Обґрунтовуючи вказану заяву, стягувач зазначає, що дані наказ і довідка знаходились у його юриста, відтак останній не знав про сплив строку на протязі якого, наказ та довідка можуть бути пред'явлені до виконання.

В судове засідання 14.04.2014 р. представник стягувача не прибув, хоча про час і місце слухання був повідомлений належним чином в порядку ст. 64 ГПК України (повідомлення про вручення поштового відправлення із датою вручення "27.03.2014 р." знаходиться у матеріалах справи).

Повноважний представник боржника (відповідача-1) в судове засідання 14.04.2014 року прибув, у відповідності до усних пояснень, що зафіксовані в формулярі (протоколі) судового засідання від 14.04.2014 р., просить суд в задоволенні заяви ОСОБА_1 (стягувача) про поновлення пропущеного строку встановленого для пред'явлення наказу до виконання відмовити.

При цьому, зазначає, що вказані позивачем в заяві причини не є поважними, об'єктивно непереборними, та не пов'язаними з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення процесуальної дії; наказ та довідка не були вчасно пред'явлені до виконання саме з вини позивача, та внаслідок обставин, які суб'єктивно залежали безпосередньо від волі самого стягувача. Стверджує, що позивачем не надано належних доказів в підтвердження поважності причин пропущення строку пред'явлення наказу до виконання та наявності перешкоди для реалізації права щодо виконання судового рішення в порядку встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Розглянувши заяву про поновлення строку для пред'явлення до виконання наказу і довідки господарського суду, заслухавши в судовому засіданні пояснення повноважного представника боржника, оцінивши долучені до матеріалів справи документи, судом встановлено наступне:

24.03.2014 р. ОСОБА_1, в порядку в порядку ст. 119 ГПК України, звернувся до суду із заявою від 23.03.2014 року (вх.№ 6896 від 24.03.2014 р.) про поновлення пропущеного строку пред'явлення виконавчого документа до виконання довідки для одержання з бюджету надмірно сплаченого державного мита.

В обґрунтування заявник зазначив, що виконавчий документ та довідка від 15.02.2012 р. у справі № 18/50/5022-1301/2011 у встановлений законом строк стягувачем не було подано для примусового виконання до відділу ДВС та, відповідно, не пред'явлено довідки у зв'язку із тим, що наказ та довідка знаходились у юриста заявника і лише після повернення заявнику документів у березні 2014 року, останній їх виявив серед повернутих та вирішив звернутися до суду, оскільки строк пред'явлення до виконання останніх виявився пропущеним.

Рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" (ст. 115 ГПК України).

Частиною 1 статті 22 вказаного Закону встановлено строки пред'явлення до виконання виконавчих документів. Так, посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративне правопорушення подаються протягом трьох місяців, інші виконавчі документи протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст.53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим кодексом. При цьому, поважними визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

У відповідності до ст.119 ГПК України у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено. Заява про відновлення пропущеного строку подається до господарського суду, який прийняв судове рішення. Заява розглядається у засіданні господарського суду, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач і боржник. Неявка боржника і стягувача у судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви.

Господарський суд відновлює процесуальний строк, якщо визнає причини пропуску поважними. При цьому, причини поважності пропуску для пред'явлення наказу до виконання оцінюються судом, виходячи наявності обставин, які об'єктивно перешкоджали заявнику реалізувати своє право на пред'явлення наказів до виконання протягом законодавчо встановленого терміну.

У відповідності до ст.24 ч.2 Закону України "Про виконавче провадження" стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Строк пред'явлення наказу господарського суду від 15.02.2012 р. по справі №18/50/5022-1301/2011 до виконання встановлено до 15.02.2013 р. включно.

Як зазначає стягувач у заяві ним не було подано виконавчий документ до примусового виконання у ВДВС та не пред'явлено довідки до органів держаного казначейства у зв'язку із тим, що останні знаходились у юриста заявника і лише після повернення заявнику документів у березні 2014 року, останній їх виявив серед повернутих, юристом наказ та довідка до виконання не пред'являлися.

Оцінивши дані доводи, суд зазначає, що вказані стягувачем причини (обставини) пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання не можна розцінювати як поважні в розумінні ст.53 ГПК України, об'єктивно непереборні, та такі, що пов'язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення процесуальної дії, оскільки можливість вчасного пред'явлення наказу до виконання залежала виключно від волевиявлення самого заявника (зокрема, його працівника), тобто мала суб'єктивний характер, а бездіяльність юриста стягувача стали наслідком порушення норм чинного законодавства (щодо строку пред'явлення наказу до виконання), перебування наказу та довідки у юриста жодним чином не перешкоджала останньому пред'явити виконавчий документ для примусового виконання у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Крім того суд вважає за необхідне зазначити, що приписами ст.119 ГПК України, встановлено право стягувача звернутися до суду із заявою про відновлення пропущеного строку у разі пропуску такого для пред'явлення наказу до виконання, поновлення строку пред'явлення до виконання довідки, яка видана стягувачу для одержання з бюджету надмірно сплаченого державного мита не підпадає під приписи ст.119 ГПК України, тому на неї не можуть поширюватися приписи даної статті.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що строк пред'явлення наказу та довідки до виконання було пропущено з вини самого стягувача - ОСОБА_1 і причину пропуску за таких обставин поважною визнати неможливо.

Позивачем (стягувачем) не надано жодних письмових доказів на підтвердження відсутності у нього можливості скористатися правом пред'явлення наказу та довідки до виконання відповідно до строків, встановлених Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статей 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ч.1. ст. 32 ГПК України).

За даних обставин, суд відмовляє у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання як такої, що необґрунтована та документально не підтверджена.

(Судом враховано, що аналогічну правову позицію викладено у постановах Вищого господарського суду України №01/67/15-71 від 18.07.2012р.,№42/107 від 20.03.2013 р. та №6/682-42/95від 03.04.2013 року).

Керуючись ст. ст. 53, 86, 87, 119 ГПК України, ст. ст. 22, 24 Закону України "Про виконавче провадження", господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. В задоволенні заяви від 23.03.2013 року ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу господарського суду Тернопільської області від 15.02.2012 р. та довідки від 15.02.2012 р. у справі № 18/50/5022-1301/2011 до виконання - відмовити.

2. Ухвалу надіслати стягувачу та боржнику.

Суддя Н.В. Охотницька