ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.12.14р. Справа № 904/7961/14

За позовом Приватного підприємства
"Промремсервіс", м.Дніпродзержинськ

до Департаменту житлово-комунального
господарства та будівництва
Дніпродзержинської міської ради,
м.Дніпродзержинськ

про стягнення 74 176,39 грн.

Суддя Первушин Ю.Ю.

Представники:

Від позивача: Некраса Ю.В., довіреність
№58-01/14 від 04.07.2014 року, представник;

Від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "Промремсервіс"
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області з позовною
заявою до Департаменту
житлово-комунального господарства та
будівництва Дніпродзержинської
міської ради про стягнення основної
заборгованості у розмірі 56269,58 грн.,
пені у розмірі 0,1% у сумі 6937,35 грн.,
штрафу у розмірі 3938,89 грн., 3% річних у
розмірі 832,48 грн., втрат від інфляції у
сумі 6198,09 грн., а також судового збору.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем умов договору
підряду №009 від 18.02.2013 року в частині
повного та своєчасного розрахунку.

Ухвалою господарського суду від 14.10.2014
року порушено провадження у справі
№ 904/7961/14 та призначено справу до
розгляду у судовому засіданні на 12.11.2014
року.

11.11.2014 року до канцелярії
господарського суду від представника
відповідача надійшов відзив на позовну
заяву №10-10-14 вих/1 від 11.11.2014 року (а.с.
54-55) з якого свідчить, що відповідач
визнає свою заборгованість в сумі 56 269,
58 грн. по договору №009 від 18.02.2013 року на
капітальний ремонт, про що свідчить
складний акт звіряння взаємних
розрахунків.

12.11.2014 року до канцелярії суду від
представника позивача надійшли
письмові пояснення № 134-01/14 від 12.11.2014
року, в яких останній зазначає, що між
департаментом та нашим підприємством
було укладено договір по об'єкту
"Капітальний ремонт житлового будинку"
на загальну суму 80 421, 60 грн., а закупівля
робіт по об'єкту не перевищує 1
мільйона гривень, тому сфера дії Закону
України "Про здійснення державних
закупівель" в даному випадку не
поширюється.

Розпорядженням керівника апарату суду
№711 від 13.11.14р., у зв'язку з перебування
судді Первушина Ю.Ю. на лікарняному,
відповідно до п.3.1.13 Положення про
автоматизовану систему документообігу
суду, проведено повторний автоматичний
розподіл справи, після чого справу
№904/7961/14 передано для розгляду судді
Петренко Н.Е.

Ухвалою господарського суду від 14.11.2014
року справу №904/7961/14 прийнято до свого
провадження суддею Петренко Н.Е.

У зв'язку з виходом судді Первушина Ю.Ю.
з лікарняного, на підставі доповідної
записки судді Петренко Н.Е. 02.12.2014 року,
справу №904/7961/14 передано на розгляд
судді Первушину Ю.Ю.

Ухвалою суду від 03.12.2014 року справу
№904/7961/14 прийнято до свого провадження
суддею Первушиним Ю.Ю., розгляд
призначено на 10.12.14 року.

Ухвалою господарського суду від 10.12.2014
року розгляд справи відкладено на
24.12.2014 року, у зв'язку з неявкою
представників сторін та необхідністю
витребування додаткових документів.

У судовому засіданні представник
позивача подала клопотання про
долучення до матеріалів справи довідку
Державної фінансової інспекції
зустрічної звірки підтвердження
розрахунків за № 830-21/141 від 03.11.2014 року
(а.с. 76-90).

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про день, час,
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином, що підтверджується
поштовим повідомленням про вручення
поштового конверту (а.с.51, 72).

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року №18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції").

Враховуючи зазначене, господарський
суд вважає, що відповідач про день, час
та місце розгляду справи повідомлений
належним чином, оскільки судом було
належним чином виконано вимоги ч.1 ст. 64
та ст. 87 Господарського процесуального
кодексу України, у зв'язку з чим суд
вважає за можливе розглянути справу в
даному судовому засіданні без участі
повноважного представника відповідача
за наявними в ній матеріалами.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу
представниками сторін не заявлялось.

У порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 24.12.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, оцінивши надані до
матеріалів справи докази в їх
сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

18.02.2013 року між Приватним підприємством
"Промремсервіс" (далі - Позивач,
Виконавець) та Управлінням
комунального господарства
Дніпродзержинської міської ради (далі -
Відповідач, Замовник) укладено Договір
№009 (далі - Договір) підряду з
"Капітального ремонту житлового
будинку по вул. Олега Кошового, 13"
(покрівля), відповідно до п.1 якого
замовник доручає, а підрядник
забезпечує відповідно до кошторисної
документації та умов цього договору
виконання підрядних робіт з
"Капітального ремонту житлового
будинку по вул. Олега Кошового, 13"
(покрівля). Об'єкт підряду: житловий
будинок; адреса розташування об'єкта:
вул. Олега Кошового, 13, м.
Дніпродзержинськ. Склад та обсяги
робіт, що доручаються до виконання
підряднику, визначені кошторисною
документацією, яка є невід'ємною
частиною договору (п.п.2, 3 договору).

Пунктом 4 договору передбачено, що
підрядник розпочне виконання своїх
договірних обов'язків протягом п'яти
календарних днів з дня підписання
цього договору і завершить виконання
робіт до 25 грудня 2013 року.

Вартість підряду за договором
визначається на основі кошторисної
документації, що є невід'ємною частиною
договору, є твердою і складає 80421,60 грн.,
у т.ч. ПДВ 20% - 13403,60 грн. (п.9 договору).

Відповідно до п.39 договору: замовник
здійснює попередню оплату на матеріали
у розмірі 30% - 24126,48 грн., у т.ч. ПДВ 20% - 4021,08
грн. Підрядник повинен повернути не
використаний аванс у трьохмісячний
строк. У разі невиконання цієї вимоги
підрядник сплачує замовнику штраф у
розмірі 5% договору та пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ за весь
період користування авансовими
бюджетними коштами.

Підрядник визначає обсяги та вартість
виконаних робіт, що підлягають оплаті,
та готує відповідні документи і подає
їх для підписання замовнику протягом
двох днів після виконання та прийому
замовнику робіт. Замовник зобов'язаний
підписати подані підрядником
документи, що підтверджують виконання
робіт, або обґрунтувати причини
відмови від їх підписання протягом
п'яти днів з дня одержання. Оплата
виконаних робіт здійснюється протягом
десяти робочих днів з дня підписання
документів замовником відповідно до
бюджетного кодексу України (п.40
договору).

Строком договору є час, протягом якого
с сторони будуть здійснювати свої
права та виконувати свої обов'язки
відповідно до договору. Цей договір
набуває чинності з дня його підписання
і діє до 25 грудня 2013 року (п.56 договору).

Додатковою угодою №1 від 21.05.2013 року до
договору підряду №009 від 18.02.2013 року, на
підставі рішення міської ради від
28.12.2012 №621-30/VI "Про структуру виконавчих
органів Дніпродзержинської міської
ради, загальну чисельність" сторони
прийшли до згоди замінити назву
замовника за договором №009 від 18.02.2013
року - Управління комунального
господарства Дніпродзержинської
міської ради на його правонаступника -
Департамент житлово-комунального
господарства та будівництва
Дніпродзержинської міської ради, з
відповідною зміною реквізитів.

Відповідачем частково виконано
зобов'язання за договором та у
відповідності до п.39 договору та
здійснено передплату на придбання
матеріалів в сумі 24 126, 48 грн.

Позивач виконав зобов'язання по
договору у повному обсязі, що
підтверджується актом приймання
виконаних будівельних робіт №98 за
листопад 2013 року (а.с.20-24) на суму 80396,06
грн. (акт за листопад 2013 р. підписаний
18.11.2013 р.)

До виконаних робіт, вказаних в актах,
відповідач зауважень не надав і
прийняв підрядні роботи на загальних
підставах. Недоліків у роботі не було
знайдено.

Таким чином, залишок несплаченої
Відповідачем суми за договором
становить 56269,58 грн.

Заборгованість відповідача також
підтверджується Актом звіряння
взаєморозрахунків від 23.07.2014 року
(а.с.39,40).

Доказів сплати заборгованості
відповідачем станом на час розгляду
справи відповідачем не подано.

Позивач неодноразово звертався до
відповідача та до Управління Державної
казначейської служби з листами та
претензією про здійснення оплати
виконаних робіт.

У відповідь на претензію за вих. №1 від
20.02.2014 (а.с.31-37), відповідач зазначив, що
зобов'язання за договором є
капітальними видатками, які будуть
оплачені, відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України "Про
економію державних коштів та
недопущення втрат бюджету" від 01.03.2014
року №65, після перевірки органами ОДФІ
та проведенням платежів УДКСУ у місті
Дніпродзержинську.

Департамент житлово-комунального
господарства та будівництва
Дніпродзержинської міської ради
своєчасно не здійснив повного
розрахунку за виконану роботу
підряднику, у зв'язку з чим виникла
заборгованість на суму 56269,58 грн., що і є
причиною виникнення спору.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
Договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Згідно з ст.ст. 525, 526 ЦК зобов'язання має
виконуватися належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно, ставляться, одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 837 ЦК
України за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Стаття 530 ЦК України передбачає, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Таким чином, заборгованість
відповідача перед позивачем у розмірі
56 269, 58 грн., підтверджена матеріалами
справи і підлягає стягненню.

Відповідно до статті 199 Господарського
кодексу України виконання
господарських зобов'язань
забезпечується заходами захисту прав
та відповідальності учасників
господарських відносин, передбаченими
цим Кодексом та іншими законами. До
відносин щодо забезпечення виконання
зобов'язань учасників господарських
відносин застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(cт.610 Цивільного кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою. Виконання
зобов'язання забезпечується, якщо це
встановлено договором або законом (ч. 1
ст. 548 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми не своєчасно
виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання. Штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання. (ст. 549
Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 231 ГК України у
разі якщо порушено господарське
зобов'язання, в якому хоча б одна
сторона є суб'єктом господарювання, що
належить до державного сектора
економіки, або порушення пов'язане з
виконанням державного контракту, або
виконання зобов'язання фінансується за
рахунок Державного бюджету України чи
за рахунок державного кредиту, штрафні
санкції застосовуються, якщо інше не
передбачено законом чи договором, у
таких розмірах, зокрема, за порушення
строків виконання зобов'язання
стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка
вартості товарів (робіт, послуг), з яких
допущено прострочення виконання за
кожний день прострочення, а за
прострочення понад тридцять днів
додатково стягується штраф у розмірі
семи відсотків вказаної вартості.

Відповідно до вищезазначених норм
Позивач нарахував та просить стягнути
з відповідача пеню у розмірі 0,1% за
період з 02.12.2013р. по 31.05.2014р. у сумі 6937,35
грн. та штраф у розмірі 7% у сумі 3938,89 грн.

Аналіз наведеної норми матеріального
права дає підстави для висновку, що
застосування до боржника, який порушив
господарське зобов'язання, санкції у
вигляді штрафу, передбаченого абз. 3 ч. 2
ст. 231 ГК України, можливо за сукупності
таких умов:

- якщо інший розмір певного виду
штрафних санкцій не передбачено
договором або законом;

- якщо порушено господарське
зобов'язання, в якому хоча б одна
сторона є суб'єктом господарювання, що
належить до державного сектора
економіки;

- якщо допущено прострочення виконання
не грошового зобов'язання, пов'язаного
з обігом (поставкою) товарів,
виконанням робіт, наданням послуг, з
вартості яких і вираховується у
відсотковому відношенні розмір штрафу.

Ураховуючи викладене, твердження
позивача про те, що положення абз. 3 ч. 2
ст. 231 ГК України застосовуються до
грошових зобов'язань, є помилковим.

Аналогічна правова позиція висловлена
у постановах Верховного Суду України
від 06.12.2010 в справі № 3-4гс10, від 20 грудня
2010 року у справі № 3-41гс10, від 28.12.2011 у
справі № 3-11гс11.

Відповідно до положень ст. 610
Цивільного кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки.

Пунктом 14 договору передбачено, що
виконання зобов'язань замовника за
договором забезпечується неустойкою.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського
кодексу України, учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання. У разі, якщо інше не
передбачено законом або договором,
суб'єкт господарювання за порушення
господарського зобов'язання несе
господарсько-правову
відповідальність.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 Господарського
кодексу України, учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст.
217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу
України, застосовуються господарські
санкції, зокрема, штрафні санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу
України, неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 4, 6 ст. 231 ГК України, у разі
якщо розмір штрафних санкцій законом
не визначено, санкції застосовуються в
розмірі, передбаченому договором. При
цьому розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання або у певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

Штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за весь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Оскільки законом у даному випадку не
передбачено розмір штрафних санкцій,
то застосовуються санкції передбачені
договором.

Як вище встановлено судом, у договорі
сторони не встановили конкретний
розмір пені та штрафу, а лише
встановили, що виконання зобов'язань
замовника за договором забезпечується
неустойкою.

Таким чином, оскільки сторони не
узгодили у договорі конкретний розмір
пені та штрафу, то нарахування
позивачем пені у розмірі 6937,35 грн. та
штрафу 7% у сумі 3938,89 грн. є
неправомірним, у зв'язку з чим, позовні
вимоги в цій частині задоволенню не
підлягають.

Також, за порушення відповідачем
виконання грошового зобов'язання
позивачем нараховано три відсотки
річних за період з 02.12.2013 по 31.05.2014 у
розмірі 832,48 грн. та інфляційні втрати
за період 02.12.2013 по 31.05.2014 у сумі 6 198,09
грн.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошових
зобов'язань на вимогу кредитора,
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3 відсотка річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Передбачене законом право кредитора
вимагати сплати боргу з рахуванням
індексу інфляції та процентів річних є
способами захисту його майнового права
та інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отримання компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові.

Тобто, у разі неналежного виконання
боржником грошового зобов'язання
виникають нові додаткові зобов'язання,
які тягнуть за собою втрату
матеріального характеру.

За своїми ознаками, індекс інфляції є
збільшенням суми основного боргу у
зв'язку з девальвацією грошової
одиниці України, а три відсотки річних
є платою за користування чужими
коштами в цей період прострочки
виконання відповідачем його
договірного зобов'язання, і за своєю
правовою природою вони є самостійними
способами захисту цивільних прав і
забезпечення виконання цивільних
зобов'язань.

Пунктом 3.2 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань" № 14 від
17.12.2013 індекс інфляції - це показник, що
характеризує динаміку загального
рівня цін на товари та послуги, які
купуються населенням для
невиробничого споживання, і його
найменший період визначення складає
місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу
інфляції визначається виходячи з суми
боргу, що існувала на останній день
місяця, в якому платіж мав бути
здійснений, помноженої на індекс
інфляції, визначений названою
Державною службою, за період
прострочення починаючи з місяця,
наступного за місяцем, у якому мав бути
здійснений платіж, і за будь-який
місяць (місяці), у якому (яких) мала
місце інфляція. При цьому в розрахунок
мають включатися й періоди часу, в які
індекс інфляції становив менше одиниці
(тобто мала місце дефляція).

При перевірці правильності
нарахування 3% річних судом дійшов
висновку, що вимога позивача про
стягнення 3% річних за період з 02.12.2013 по
31.05.2014 у розмірі 832,48 грн. підлягає
задоволенню.

Після перерахунку інфляційних витрат
за період з 02.12.2013 року по 31.05.2014 року
відповідно до вимог чинного
законодавства, судом встановлено, що
інфляційні втрати становлять 6 189, 65
грн., тобто менше за заявлену позивачем.

При викладених обставинах вимоги
позивача щодо стягнення інфляційних
втрат підлягають задоволенню
частково, а саме у розмірі 6 189 грн. 65 коп.

Враховуючи вищевикладені обставини,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до ст. 49 ГПК України,
стягуються з відповідача на користь
позивача пропорційно задоволеним
вимогам, а саме у розмірі 1558,91 грн.

Керуючись ст. 22, 44, 49, 82-85, 115-117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Департаменту
житлово-комунального господарства та
будівництва Дніпродзержинської
міської ради (51931, Дніпропетровська
область, місто Дніпродзержинськ,
вулиця Москворецька, 14, )
на користь Приватного підприємства
"Промремсервіс" (51911, Дніпропетровська
область, місто Дніпродзержинськ,
вулиця Воробйова, 11-2, )
основний борг у розмірі 56 269 грн. 58 коп.,
3% річних у сумі 832 грн. 48 коп., інфляційні
втрати у розмірі 6 189 грн. 65 грн., та
витрати по сплаті судового збору 1 558
грн. 91 коп.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
через господарський суд
Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено - 29.12.2014 року.

Суддя Ю.Ю. Первушин