ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2014 р.
Справа № 918/1139/14

Колегія суддів у складі судді
Гудзенко Я.О. (головуючий), суддів
Бережнюк В. В., Пашкевич І. О.
розглянувши позов публічного
акціонерного товариства "Державний
експортно-імпортний банк України" в
особі філії АТ "Укрексімбанк" в м. Рівне
до товариства з обмеженою
відповідальністю фірми "БНН" про
стягнення 37 540, 92 доларів США та 116 102, 64
грн.

За участю:

Від позивача: Цибульська О.К. (дов.
010-01/6990 від 31.08.2012 р.);

Від відповідача: Дяденчук А.І. (дов. № 793
від 21.07.2014 р.).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство
"Державний експортно-імпортний банк
України" в особі філії АТ "Укрексімбанк"
в м. Рівне (далі - Позивач) звернулося в
господарський суд Рівненської області
з позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю фірми "БНН" (далі -
Відповідач) про стягнення 38 766, 04
доларів США та 151 281, 36 грн.
заборгованості за кредитними
договорами.

Ухвалою господарського суду від 6
серпня 2014 року позовну заяву прийнято
до розгляду, порушено провадження у
справі № 918/1139/14 розгляд якої
призначено в судовому засіданні на
14.08.14 р.

Ухвалою господарського суду від 14
серпня 2014 року, враховуючи клопотання
сторін, розгляд справи відкладено на 21
серпня 2014 року.

21 серпня 2014 року від Відповідача
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи на іншу дату для
врегулювання спору мирним шляхом. Від
Позивача надійшло клопотання про
продовження строку розгляду справи.

Ухвалою господарського суду від 21
серпня 2014 року розгляд справи
відкладено в судовому засіданні на 27
серпня 2014 року, продовжено строк
розгляду справи до 21 жовтня 2014 року.

22 серпня 2014 року на виконання
вимог суду Позивачем подано суду
розрахунок ціни позову в гривні з
урахуванням офіційного курсу НБУ
станом на дату подання позову.

Ухвалою господарського суду від 27
серпня 2014 року розгляд справи
відкладено в судовому засіданні на 30
вересня 2014 року.

26 вересня 2014 року від Позивача у
справі надійшла заява про збільшення
розміру позовних вимог, в якій Позивач
зазначає про часткове погашення
Відповідачем заборгованості за
кредитним договором № 65212К20 від 05.11.2012
р., а саме: основного боргу в розмірі 45
430, 00 грн., заборгованості за відсотками
в розмірі 130, 23 грн., пені в загальному в
розмірі 10 162, 69 грн. Разом з тим, станом
на 26 вересня 2014 року просить стягнути
за кредитним договором №62511К1 від 18.02.2011
р. 38 491, 37 доларів США та 96 136, 19 грн., з
яких 36 630 доларів США заборгованість за
кредитом, доларів США заборгованість
за відсотками, 4 033, 55 грн.
заборгованості зі сплати комісії та 92
102, 64 грн. пені, а також, штрафних санкцій
за Договором №65212К20 від 05.11.2012 р. в
розмірі 24 000, 00 грн.

В судовому засіданні 30 вересня 2014
року оголошено перерву до 14 жовтня 2014
року.

13 жовтня 2014 року від Позивача
надійшов розрахунок заборгованості із
зазначенням формули для розрахунку
розміру пені.

Оскільки матеріалами справи та
поясненнями сторін підтверджено
часткове погашенням Відповідачем
заборгованості за кредитним договором
№ 65212К20 від 05.11.2012 р., а саме основного
боргу сумою 45 430, 00 грн., заборгованості
за відсотками в розмірі 130, 23 грн., пені в
сумі 10 162, 69 грн. ухвалою господарського
суду від 14 жовтня 2014 було припинено
провадження у справі в цій частині
позовних вимог.

Розпорядженням Голови
господарського суду Рівненської
області Торчинюка В. Г. від 14 жовтня 2014
року призначено колегіальний розгляд
справи, в складі суддів Гудзенко Я. О.
(головуючий), Бережнюк В. В., Пашкевич І.
О.

Ухвалою господарського суду від 14
жовтня 2014 року відкладено розгляд
справи на 4 листопада 2014 року.

3 листопада 2014 року від Позивача
надійшла заява про уточнення позовних
вимог, відповідно до якої Позивач
просить стягнути з Відповідача
заборгованість за кредитним договором
№62511К1 від 18.02.2011 р. станом на 26.09.2014 р. в
загальному розмірі 37 956, 11 доларів США
та 96 136, 19 грн., з яких 36 630 доларів США
заборгованість за кредитом, 1 326, 11
доларів США заборгованості за
відсотками, 4 033, 55 грн. заборгованості
зі сплати комісії та 92 102, 64 грн. пені, а
також заборгованості за Договором
№65212К20 від 05.11.2012 р. станом на 26.09.2014 р. в
загальному розмірі 24 000, 00 грн.

4 листопада 2014 року від
Відповідача надійшла заява про
залишення позовної заяви без розгляду.

В судових засіданнях 4 листопада
2014 року, 3 грудня 2014 року оголошувалася
перерва.

15 грудня 2014 року від Позивача
надійшла заява про зменшення розміру
позовних вимог в якій Позивач просить
стягнути з Відповідача за кредитним
договором №65211К1 від 18.02.2011 р.
заборгованість за кредитом 36 630, 00
доларів США, що еквівалентно 474 379, 45
грн., заборгованість за процентами 910, 92
доларів США, що еквівалентно 11 796, 94 грн.,
92 102, 64 грн. пені та за Договором №65212К20
від 05.11.2012 р. 24 000, 00 грн. штрафних
санкцій.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК
України складено протоколи судових
засідань, які долучено до матеріалів
справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення
у даній справі прийнято у нарадчій
кімнаті за результатами оцінки
доказів, поданих позивачем та
витребуваних судом.

У судовому засіданні 15.12.2014 р.
відповідно до ст. 85 ГПК України судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення Позивача,
Відповідача всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
Господарський суд Рівненської області,
-

ВСТАНОВИВ:

18 лютого 2011 року між Позивачем та
Відповідачем було укладено Кредитний
договір № 65211К1 (далі - Договір-1 а. с. 21-29)
за умовами якого Позивач відкрив
Відповідачу кредитну лінію на умовах
забезпечення повернення, відкличності,
строковості, платності та цільового
характеру використання відповідних
положень та умов Договору.

У відповідності з п. п. 3.2.1., 3.2.4.
Договору-1 Позивач відкрив Відповідачу
невідновлювану кредитну лінію з
лімітом в розмірі 100 000, 00 доларів США,
для фінансування придбання лінії по
виробництву паливних гранул.

Відповідно до п. 3.4.1. Договору-1
Відповідач зобов'язувався погасити
кредит в строк до 17 лютого 2014 року,
згідно з Графіком надання та погашення
кредиту за рахунок будь-яких своїх
грошових надходжень; строки,
передбачені Графіком надання та
погашення кредиту, є обов'язковими.

Як вбачається з матеріалів
справи, починаючи з грудня 2012 року
Відповідач свої зобов'язання щодо
погашення кредиту у строки, визначені
Графіком надання та погашення кредиту,
належним чином не виконує. З настанням
кінцевого терміну погашення кредиту, а
саме: 17 лютого 2014 року, Відповідачем
кредит погашений не був.

Згідно з п.3.5.1. Договору-1
Відповідач сплачує Позивачу проценти
за користування кредитом у розмірі,
зазначеному в п.3.2. Договору-1, у валюті
кредиту; такі проценти нараховуються
щомісяця на суму фактичної
заборгованості за кредитом і
підлягають сплаті з 1 по 7 число кожного
місяця (у січні та травні - до 15 числа);
протягом цього періоду сплачуються
проценти за попередній місяць.

З матеріалів справи вбачається,
що в процесі розгляду справи
Відповідачем частково гасилася наявна
заборгованість, що не заперечувалося
представниками сторін. Позивачем
неодноразово подавалися заяви про
зміну розміру позовних вимог.

Пунктом 3.7.4. Договору-1 визначено
черговість здійснення платежів у
випадку, якщо сума що вноситься у
рахунок погашення кредиту, сплати
процентів за користування кредитом та
інших платежів за цим договором,
недостатня для погашення кредиту разом
з процентами та іншими платежами за
договором, зокрема, визначено, що в
першу чергу сплачуються прострочені
проценти за користування кредитом.

Відповідно до п.7.2. Договору-1 у
разі невиконання зобов'язань згідно з
п.п. 3.4.1., 3.5.1., 4.1. Договору-1 Відповідач
сплачує Позивачу пеню у гривнях у
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

27 грудня 2011 року між Позивачем та
Відповідачем було укладено Генеральну
угоду №65211N5 (далі - Генеральна угода, а.
с. 9-18).

Відповідно до п. 1.1. Генеральної
угоди вона регулює загальні засади
співпраці між Позивачем та
Відповідачем щодо фінансування
довгострокової програми по розвитку
діяльності Відповідача, яка містить
усі напрями діяльності підприємства
Відповідача, зазначені у бізнес-плані
Відповідача.

Згідно з п. 1.2. Генеральної угоди,
метою цієї угоди є визначення
загальних умов фінансування
інвестиційної, торгово-закупівельної,
виробничої та іншої діяльності
Відповідача, яке здійснюється
відповідно до цієї Генеральної угоди
шляхом укладання Кредитних договорів.

За умовами п. 4.1. Генеральної
угоди, відповідно до положень та умов
цієї Генеральної угоди Позивач
проводить Кредитні операції в межах
лімітів, визначених п.4.5. Генеральної
угоди, на підставі та з урахуванням
умов Кредитного договору, укладеного в
рамках цієї Генеральної угоди.

У відповідності до п.4.5.1.
Генеральної угоди загальний ліміт
заборгованості Позичальника за цією
Генеральною угодою не може
перевищувати 874 400 грн.

27 грудня 2011 року між Позивачем та
Позичальником була укладена Додаткова
угода №65211К1-1 до Договору-1 (а. с. 31), у
п.1.2. якої сторони визначили, що
Договір-1 укладений в рамках
Генеральної угоди №65211N5 від 27.12.2011р.,
підпорядковується умовам цієї
Генеральної угоди та є додатком до неї.

Враховуючи вищенаведені
положення Договору-1, подані сторонами
докази на підтвердження проплат
Відповідача та заяви Позивача про
уточнення розміру позовних вимог,
станом на 26 вересня 2014 року
заборгованість Відповідача за
кредитним договором №62511К1 від 18.02.2011 р.
склала:

- 36 630 доларів США заборгованість
за кредитом;

- 910, 92 доларів США заборгованості
за відсотками,

Згідно із п. 7.2. Договору Позивач
нарахував 92 102, 64 грн. пені в період з
18.12.2012 р по 26.09.2014 р. по кожному
простроченню окремо, що разом складає 92
102, 64 грн. (з яких: 89 044, 42 грн. пеня за
несвоєчасну сплату кредиту, 2 587, 12 грн.
пеня за несвоєчасну сплату процентів,
471, 10 грн. пеня за несвочасну сплату
комісії).

Судом встановлено, що розрахунок
пені Позивачем проведено вірно,
відповідно до положень окремих пунктів
Договору та чинного законодавства.

Відповідач в судовому засіданні
визнав наявну заборгованість в
зазначених розмірах.

5 листопада 2012 року в рамках
Генеральної угоди між Позивачем та
Відповідачем укладений Кредитний
договір №65212К20 (далі - Договір-2, а. с.
32-39).

Згідно пунктів 3.2.1., 3.2.4., 3.2.5
Договору-2 Позивач відкрив Відповідачу
відновлювану кредитну лінію з лімітом
в розмірі 150 000 грн. для фінансування
обігових коштів.

Відповідно до п.3.4.1. Договору-2
Відповідач зобов'язався погасити
кредит у строк до 4 листопада 2013 року,
згідно з Графіком вибірки та зниження
ліміту заборгованості за рахунок
будь-яких своїх грошових надходжень;
строки, передбачені Графіком вибірки
та зниження ліміту заборгованості, є
обов'язковими.

Починаючи з серпня 2013 року
Відповідач свої зобов'язання щодо
погашення кредиту у строки, визначені
Графіком вибірки та зниження ліміту
заборгованості, належним чином не
виконує. З настанням кінцевого терміну
погашення кредиту, а саме 4 листопада 2013
року, Відповідачем кредит погашений не
був.

Відповідно до п.3.5.1. Договору-2
Відповідач сплачує Позивачу проценти
за користування кредитом у розмірі,
зазначеному в п.3.2. Кредитного
договору-2, у валюті кредиту; такі
проценти нараховуються щомісяця на
суму фактичної заборгованості за
кредитом і підлягають сплаті з 1 по 7
число кожного місяця (у січні та травні
- до 15 числа); протягом цього періоду
сплачуються проценти за попередній
місяць.

Згідно з п.4.1. Договору-2
Відповідач зобов'язаний сплатити
Позивачу комісію за управління
кредитом у розмірі 0,1 % від ліміту
кредитної лінії. Комісія за управління
кредитом нараховується щомісячно,
починаючи з місяця, у якому відбулося
укладання Кредитного договору-2 і
закінчуючи місяцем, у якому відбулося
повне погашення заборгованості за
Кредитним договором-2, але не більше 90
календарних днів з дати кінцевого
терміну погашення кредиту, визначеного
Кредитним договором-2.

Однак, свої зобов'язання щодо
сплати процентів та комісії за
управління кредитом згідно Кредитного
договору-2 Відповідачем належним чином
не виконано.

Відповідно до п. 5.1.3.6. Договору-2
Позичальник зобов'язався спрямовувати
протягом строку дії Договору-2 чисті
грошові надходження на рахунки
Позичальника відкриті у Позивача, в
розмірі, не менше ніж 85% від чистих
грошових надходжень в середньому за
квартал.

У відповідності до п.5.1.7.
Договору-2 Позичальник зобов'язався
здійснювати протягом всього строку дії
Кредитного договору-2 безперервне
страхування майна, що надається в
заставу Позивачу з метою забезпечення
зобов'язань Позичальника.

Відповідно до п.5.1.8. Договору-2
Позичальник зобов'язувався
Дотримуватися встановлених ковенант.

За змістом п. 7.4. Договору-2 в разі
невиконання Позичальником будь-якого
із зобов'язань, визначених п. п. 5.1.3.6.,
5.1.7., 5.1.8. Договору-2 Позивач застосовує
до Відповідача (Позичальника) штрафні
санкції у вигляді сплати останнім на
користь Позивача грошових коштів у
розмірі 500, 00 грн. щомісячно за кожне
окреме порушення протягом строку
невиконання зазначених зобов'язань.

З матеріалів справи вбачається,
що станом на момент звернення із
позовом до суду, за Договором-2 за
Відповідачем рахувалася
заборгованість за кредитом в розмірі 45
430 грн., заборгованість за процентами в
розмірі 130, 23 грн., пеня за несвоєчасну
сплату кредиту 10 162, 69 грн.

Станом на 26 вересня 2014 року
непогашеною залишилася заборгованість
Відповідача за Договором 2 від 05.11.2012 р.
в сумі 24 000, 00 грн., з яких 4 500, 00 грн. штраф
за невиконання п. 5.1.7. Договору-2, штраф
за невиконання п. 5.1.8. Договору-2 в
розмірі 10 500, 00 грн., та штраф за
невиконання п. 5.1.3.6. Договору-2 в сумі 9 000
грн.

Судом встановлено, що розрахунок
штрафу Позивачем проведено вірно,
відповідно до положень окремих пунктів
Договору та чинного законодавства.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматись від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених ст. 11 Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України
передбачено, що підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено,
що якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.

Згідно із ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом. При цьому ст. 525 ЦК України
встановлено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові в разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється від суми невиконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 625 ЦК України
визначено, що боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Статтею 627 ЦК України визначено, що
відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором Банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов`язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов`язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовується положення параграфу 1
глави 71 цього кодексу, а саме положення
про позику.

Згідно із ст. 1048 ЦК України
Позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір та
порядок процентів встановлюється
договором.

За змістом ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов`язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій саме сумі, що були йому передані
позикодавцем) у строк та порядку, що
встановлені договором.

Якщо договором встановлено
обов`язок позичальника повернути
позику частинами, то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
позики, що залишилася та сплати
процентів (ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054
Цивільного кодексу України).

Як вбачається з прохальної
частини заяви про уточнення позовних
вимог, позивач просить суд стягнути із
відповідача заборгованість в
гривневому еквіваленті іноземної
валюти.

Оскільки в процесі розгляду
справи Відповідачем сплачувалась
заборгованість за Договорами, зокрема,
станом на 26 вересня 2014 року
Відповідачем додатково було погашено
за Договором-1 заборгованість по
процентах в розмірі 535, 26 доларів США та
415, 19 доларів США (порядок погашення
позивачем вказано у заяві про
уточнення вимог), заборгованість по
комісії за управління кредитом в
розмірі 4 033, 00 грн., стягненню підлягає
заборгованість із врахуванням поданої
заяви про зменшення розміру позовних
вимог.

Відповідно до ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

З наданих Позивачем доказів
вбачається, що Позивач прийняті на себе
зобов'язання виконав належним чином,
проте, Відповідачем розрахунків
проведено не було.

Доказів на обґрунтування своїх
заперечень, а також доказів сплати
боргу у повному обсязі під час розгляду
справи Відповідач суду не надав.

Враховуючи викладене вище, заслухавши
пояснення сторін, враховуючи докази
надані Позивачем на підтвердження
заявлених вимог, - вимоги Позивача
підлягають задоволенню.

Відповідно ч.ч. 1, 5 ст. 49 ГПК України
судові витрати в розмірі 12 471, 40
покладаються на Відповідача.

Керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 81-1,
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю фірми "БНН" (33028, м.
Рівне, вул. Пушкіна, буд. 3, кв. 2, код 21090125)
на користь Публічного акціонерного
товариства "Державний
експортно-імпортний банк України" (03510,
м. Київ, вул. Горького, 127, код 00032112) за
кредитним договором №65211К1 від 18.02.2011 р.
заборгованість за кредитом в розмірі 36
630 (тридцять шість тисяч шістсот
тридцять) 00 доларів США, що
еквівалентно 474 379 (чотириста сімдесят
чотири тисячі триста сімдесят дев'ять)
грн. 45 коп., заборгованість за
процентами 910 (дев'ятсот десять) доларів
США і 92 центи, що еквівалентно 11 796
(одинадцять тисяч сімсот дев'яносто
шість) грн. 94 коп. та 92 102 (дев'яносто дві
тисячі сто дві) грн. 64 коп. пені, а також
за Договором №65212К20 від 05.11.2012 р. 24 000
(двадцять чотири тисячі) грн. 00 коп.
штрафних санкцій та 12 372 (дванадцять
тисяч триста сімдесят дві) грн. 42 коп.
судового збору.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю фірми "БНН" (33028, м.
Рівне, вул. Пушкіна, буд. 3, кв. 2, код 21090125)
в доход Державного бюджету України
98 (дев'яносто вісім) грн. 98 коп.
судового збору.

4. Припинити провадження у справі в
частині стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю фірми "БНН"
прострочених процентів в сумі 355, 82
доларів США за період з 01.09.2014 р. по
26.09.2014 р., 179, 44 доларів США частково за
користування кредитом в серпні 2014 року,
415, 19 доларів США за період користування
кредитом частково за вересень 2014 року
та 4 033, 00 грн. заборгованості по комісії
за управління кредитом.

5. Видати наказ.

Повний текст рішення підписано 22.12.2014 р.

Головуючий суддя
Гудзенко Я.О.

Судді
Бережнюк В.В.

Пашкевич І.О.