м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 910/27814/14 22.12.14

За позовом Приватного підприємства
«Техпродагро»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Хаски-Інвест»

про стягнення 1 484 719,23 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Приватне підприємство
«Техпродагро», звернулась до
господарського суду міста Києва із
позовом до відповідача, Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Хаски-Інвест» про стягнення 1 484 719,23
грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на порушення Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Хаски-Інвест» умов договору №07-2014 від
07.07.2014р. в частині здійснення оплати
виконаних робіт по внесенню аміаку
рідкого технічного ГОСТ 6221-90
спеціалізованою технікою на земельних
ділянках відповідача у розмірі та
строки, що передбачені укладеним між
сторонами правочином, що стало
підставою для звернення до суду з
розглядуваним позовом.

У заяві б/№ від 19.12.2014р. Приватне
підприємство «Техпродагро» просило
забезпечити позов шляхом накладення
арешту на грошові кошти, що знаходяться
на всіх розрахункових рахунках
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Хаски-Інвест» в
межах суми боргу, а саме 1 516 240,61 грн. (з
урахуванням сплаченого судового
збору), у тому числі, на розрахункових
банківських рахунках №8, № в
Акціонерному товаристві «Райффайзен
банк Аваль», МФО 380805; № в
Київській регіональній дирекції
Акціонерного товариства «Райффайзен
банк Аваль», МФО 320984; №4076, №380719 в
Публічному акціонерному товаристві
«Всеукраїнський банк розвитку», МФО
380719; №5050, №5050 в Акціонерному
товаристві «Брокбізнесбанк» МФО 300249;
№9746, №9746 в Акціонерному
товаристві «ОТП Банк», МФО 300528;
№4501 в Публічному акціонерному
товаристві «АКБ «Київ», МФО 322498;
№3701 в філії «Відрадне» АКБ
«Київ», МФО 380463; № 1 в Публічному
акціонерному товаристві «Марфін Банк»,
МФО 328168; № 3434, № 3434, №
3434 в Акціонерному товаристві
«Прокредит Банк», МФО 320984.

В обґрунтування вказаної заяви позивач
посилається на те, що сума
заборгованості відповідача є дуже
значною. Як вказує позивач, останнім
неодноразово приймались заходи з метою
досудового врегулювання спору, проте
відповідачем заборгованість сплачена
не була та за час розгляду справи
можливе штучне зменшення коштів, які
знаходяться на банківських рахунках,
що належать Товариству з обмеженою
відповідальністю «Хаски-Інвест».
Вказані обставини, на думку заявника,
можуть свідчити про можливість
ускладнення та зробити неможливим
виконання рішення у разі задоволення
позову.

Розглянувши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що заява б/№ від
19.12.2014р. про забезпечення позову шляхом
накладення арешту на грошові кошти, що
знаходяться на розрахункових рахунках
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Хаски-Інвест» в
межах суми боргу підлягає задоволенню.
При цьому, господарським судом
враховано наступне:

Згідно із ст.65 Господарського
процесуального кодексу України з метою
забезпечення правильного і
своєчасного вирішення господарського
спору при підготовці справи до
розгляду суддя вирішує, в тому числі,
питання про вжиття заходів до
забезпечення позову.

Як встановлено ст.66 вказаного Кодексу
України, господарський суд за заявою
сторони, прокурора чи його заступника,
який подав позов, або з своєї
ініціативи має право вжити
передбачених статтею 67 Господарського
процесуального кодексу України
заходів до забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається в
будь-якій стадії провадження у справі,
якщо невжиття таких заходів може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення господарського суду.

За приписами ст.67 Господарського
процесуального кодексу України позов
забезпечується, в тому числі,
накладанням арешту на майно або
грошові суми, що належать
відповідачеві.

Відповідно до змісту п.1 Постанови №16
від 26.12.2011р. Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування заходів
до забезпечення позову» при вирішенні
питання про забезпечення позову
господарський суд має здійснити оцінку
обґрунтованості доводів заявника щодо
необхідності вжиття відповідних
заходів з урахуванням: розумності,
обґрунтованості і адекватності вимог
заявника щодо забезпечення позову;
забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу; наявності
зв'язку між конкретним заходом до
забезпечення позову і предметом
позовної вимоги; запобігання порушенню
у зв'язку із вжиттям таких заходів прав
та охоронюваних законом інтересів
осіб, що не є учасниками даного
судового процесу. Аналогічні положення
містяться у Інформаційному листі
№01-8/2776 від 12.12.2006р. Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики забезпечення позову".

У п.3 Постанови №16 від 26.12.2011р. Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову» сформульована позиція Вищого
господарського суду України про
доцільність вирішення питання
забезпечення позову на стадії
попередньої підготовки справи до
розгляду.

Як свідчать матеріали справи, 07.04.2014р.
між Приватним підприємством
«Техпродагро» (виконавець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Хаски-Інвест»
(замовник) було укладено договір № 07-2014,
відповідно до п.1.1 якого виконавець
зобов'язався власними силами виконати
роботи по внесенню аміаку рідкого
технічного ГОСТ 6221-90 спеціалізованою
технікою на земельних ділянках
замовника, а замовник - прийняти та
оплати виконані роботи в порядку та на
умовах визначених цим договором.

За твердженнями позивача, на виконання
умов договору позивачем було виконано
роботи на загальну суму 2 902 828,84 грн.,
проте покупцем було здійснено лише
часткову оплату виконаних робіт, а саме
на суму 1 815 650,02 грн. Тобто, як вказує
позивач, відповідач раніше виконував
свої зобов'язання за договором, однак з
часом припинив перерахування грошових
коштів на рахунок виконавця, що стало
підставою для утворення
заборгованості в сумі 1 087 178,82 грн.

Дослідивши зміст позовної заяви та
доданих до позову документів,
приймаючи до уваги, що заявлена
позивачем до стягнення з відповідача
сума є значною, враховуючи твердження
заявника про ухилення відповідача від
оплати виконаних робіт у встановлені
договором №07-2014 від 07.04.2014р. строки, з
огляду на обґрунтованість припущень,
що кошти відповідача можуть зменшитись
на момент виконання рішення суду у разі
задоволення позову, за висновками суду,
невжиття заходів до забезпечення
позову у вигляді накладення арешту на
грошові кошти в межах суми позовних
вимог може дійсно утруднити або
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду у разі задоволення
позову.

При цьому, дослідивши збалансованість
інтересів сторін, суд дійшов висновку,
що застосування такого заходу до
забезпечення позову не порушує прав та
охоронюваних законом інтересів
відповідача.

Відповідно до п.7.1 Постанови №16 від
26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського
суду України «Про деякі питання
практики застосування заходів до
забезпечення позову» у позовному
провадженні піддані арешту кошти слід
обмежувати розміром суми позову та
можливих судових витрат. Накладення
господарським судом арешту на рахунки
боржника чинним законодавством не
передбачене, але господарський суд
вправі накласти арешт на кошти, які
обліковуються на рахунках у
банківських або в інших
кредитно-фінансових установах, у межах
розміру сум позовних вимог та можливих
судових витрат. Відомості про
наявність рахунків, їх номери та назви
відповідних установ, в яких вони
відкриті, надаються суду заявником.

За таких обставин, враховуючи
пов'язаність заходів до забезпечення
позову у вигляді накладення арешту на
грошові кошти з його предметом,
ймовірність утруднення або
унеможливлення виконання рішення суду
у разі задоволення позову при
невжитті відповідних заходів,
керуючись приписами ст.ст.65, 66, п.1 ч.1
ст.67 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд
дійшов висновку про необхідність
вжиття заходів до забезпечення позову
по справі №910/27814/14 у вигляді накладання
арешту на грошові кошти Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Хаски-Інвест», що обліковуються на
розрахункових банківських рахунках
№8, № в Акціонерному
товаристві «Райффайзен банк Аваль»,
МФО 380805; № в Київській
регіональній дирекції Акціонерного
товариства «Райффайзен банк Аваль»,
МФО 320984; №4076, №380719 в Публічному
акціонерному товаристві
«Всеукраїнський банк розвитку», МФО
380719; №5050, №5050 в Акціонерному
товаристві «Брокбізнесбанк» МФО 300249;
№9746, №9746 в Акціонерному
товаристві «ОТП Банк», МФО 300528;
№4501 в Публічному акціонерному
товаристві «АКБ «Київ», МФО 322498;
№3701 в філії «Відрадне» АКБ
«Київ», МФО 380463; № 1 в Публічному
акціонерному товаристві «Марфін Банк»,
МФО 328168; № 3434, № 3434, №
3434 в Акціонерному товаристві
«Прокредит Банк», МФО 320984, у межах суми
у розмірі 1 516 240,61 грн. (з урахуванням
сплаченого судового збору).

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.65, 66, 67, 80 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву б/№ від 19.12.2014р. Приватного
підприємства «Техпродагро» про вжиття
заходів до забезпечення задовольнити.

2. Накласти арешт на грошові кошти
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Хаски-Інвест», що
обліковуються на розрахункових
банківських рахунках №8, № в
Акціонерному товаристві «Райффайзен
банк Аваль», МФО 380805; № в
Київській регіональній дирекції
Акціонерного товариства «Райффайзен
банк Аваль», МФО 320984; №4076, №380719 в
Публічному акціонерному товаристві
«Всеукраїнський банк розвитку», МФО
380719; №5050, №5050 в Акціонерному
товаристві «Брокбізнесбанк» МФО 300249;
№9746, №9746 в Акціонерному
товаристві «ОТП Банк», МФО 300528;
№4501 в Публічному акціонерному
товаристві «АКБ «Київ», МФО 322498;
№3701 в філії «Відрадне» АКБ
«Київ», МФО 380463; № 1 в Публічному
акціонерному товаристві «Марфін Банк»,
МФО 328168; № 3434, № 3434, №
3434 в Акціонерному товаристві
«Прокредит Банк», МФО 320984, у межах суми
у розмірі 1 516 240,61 грн.

Стягувач: Приватне підприємство
«Техпродагро» (09107, Київська область, м.
Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 66/13,
).

Боржник: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Хаски-Інвест» (04205,
м.Київ, вул. Маршала Тимошенка, 29, кв. 62,
).

Ухвала суду набирає законної сили в
день її прийняття, згідно із ст.115
Господарського процесуального кодексу
України є обов'язковою на всій
території України та може бути
пред'явлена до примусового виконання в
порядку, передбаченому Законом України
«Про виконавче провадження», протягом 1
(одного) року з дня набрання ухвалою
законної сили.

Оскарження ухвали про забезпечення
позову не зупиняє її виконання.

Суддя

О.А.Грєхова