м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 927/1939/14 29.12.14

За розглядом заяви Першого заступника
прокурора Чернігівської області

до Міністерство промислової політики
України

про вжиття запобіжних заходів, -

Суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від заявника: не з'явились;

від особи, щодо якої просять вжити
запобіжні заходи: не з'явились.

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник прокурора
Чернігівської області звернувся до
Господарського суду Чернігівської
області із заявою згідно якої просить
вжити запобіжні заходи а саме, з метою
забезпечення позову зобов'язати
Міністерство промислової політики
України надати документи щодо
корпоратизації ПАТ «Ніжинський
механічний завод».

У поданій до суду заяві, заявник
зазначає, що прокуратурою
Чернігівської області в інтересах
держави в особі Ніжинської міської
ради до Міністерства промислової
політики України, ПАТ «Ніжинський
механічний завод», третя особа на
стороні позивача - регіональне
відділення Фонду державного майна
України по Чернігівській області,
підготовлено позов про визнання
недійсним наказу та акту оцінки
вартості цілісного майнового
комплексу.

Суть спору полягає у тому, що під час
корпоратизації Ніжинського
механічного заводу до його статутного
фонду, у порушення вимог законодавства,
яке діяло натой час, увійшло приміщення
дитячого садка по вул. Гончарній, 25 у м.
Ніжні (13/20 частин приміщення по вул.
Гончарна, 19-а (колишня будівля дитячого
садка), де на сьогодні розміщена школа
мистецтв).

Так, наказом Міністра машинобудування
військово-промислового комплексу і
конверсії України від 30.06.1994р. №990
затверджено акт інвентаризації майна і
акт оцінки вартості цілісного
майнового комплексу Ніжинського
механічного заводу.

До приватизації, на балансі
підприємства, крім об'єктів
виробничого призначення, знаходилася
також група об'єктів нерухомості
соціально-культурного призначення, у
тому числі будівля дитячого садочку за
адресою м. Ніжин, вул Гончарна, 19-а
(раніше Гончарна, 25).

Включення приміщення дитячого чадка до
складу цілісного майнового комплексу,
що передавався у власність ВАТ
«Ніжинський механічний завод»,
відбулося усупереч вимог ч. 2 ст. 3
Закону Украхни «Про приватизацію майна
державних підприємств».

Ухвалою Господарського суду
Чернігівської області від 23.12.2014р.
заява Першого заступника прокурора
Чернігівської області про вжиття
запобіжних заходів була передана за
виключною підсудністю до
Господарського суду міста Києва на
підставі ст. 16 Господарського
процесуального кодексу України, у
зв'язку з тим, що місцезнаходженням
особи, щодо якої просять вжити
запобіжні заходи - Міністерство
промислової політики України.

Проведеним 25.12.2014р. автоматичним
розподілом справ в Господарському суді
міста Києва зазначена заява Першого
заступника прокурора Чернігівської
області була розподілена на суддю
Морозова С.М.

Вивчивши вказану заяву, судом
зазначено наступне:

Відповідно до ст. 434 Господарського
процессуального кодексу України заява
про вжиття запобіжних заходів
розглядається не пізніше двох днів з
дня її подання господарським судом, в
районі діяльності якого належить
провести ці процесуальні дії, з
повідомленням заінтересованих осіб.

Пунктом 8 Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 20.04.2007
р. №01-8/251 «Про деякі питання практики
вжиття запобіжних заходів»
встановлено, що чинне законодавство не
містить прямих вказівок щодо місця
розгляду заяви про вжиття запобіжного
заходу (заходів). Згідно з частиною
першою статті 43 4 ГПК заява про вжиття
запобіжних заходів розглядається
господарським судом, в районі
діяльності якого належить провести ці
процесуальні дії. Отже, у вирішенні
питання про місце розгляду зазначеної
заяви слід виходити з того, який саме
запобіжний захід заявник вважає за
необхідне вжити: тобто якщо йдеться про
витребовування доказів, про огляд
приміщень або про накладення арешту на
майно, заява має подаватися до
місцевого господарського суду, в
районі діяльності якого знаходяться
відповідно докази, приміщення або
майно, стосовно яких належить провести
певні дії. Якщо заяву помилково подано
до господарського суду, який не
уповноважений її розглядати, то це
виключає можливість такого розгляду, і
суд з посиланням на частину першу
статті 43-4 ГПК повертає відповідну
заяву з винесенням про це належним
чином мотивованої ухвали.

Враховуючи викладені норми,
застосування положення ст. 16 та ст. 17
Господарського процессуального
кодексу України до заяви про вжиття
запобіжних заходів є порушенням норм
процессуального законодавства.

Пунктом 16 Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 20.10.2006
р. №01-8/2351 «Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2005 році та
в I півріччі 2006 року» встановлено, що
чинним законодавством не передбачено
можливості спору між господарськими
судами з приводу підсудності справи, а
ухвалу про передачу справи за
підсудністю може бути змінено чи
скасовано виключно за результатами її
перегляду в апеляційному або
касаційному порядку. Тому
господарський суд, який одержав справу
на підставі винесеної в порядку статті
17 ГПК ухвали, і в разі незгоди з
останньою має розглянути справу по
суті, якщо відповідну ухвалу не було
змінено чи скасовано.

Таким чином, враховуючи викладене
заява Першого заступника прокурора
Чернігівської області ухвалою від
25.12.2014р. була призначена до розгляду
Господарським судом міста Києва на
29.12.2014р.

В судове засідання 29.12.2014р.
представники заявника та особи, щодо
якої просять вжити запобіжні заходи не
з'явились, письмових додаткових
доказів та пояснень до заяви не
надіслали.

Відповідно до статті 43-1 Господарського
процесуального кодексу України особа,
яка має підстави побоюватись, що подача
потрібних для неї доказів стане згодом
неможливою або утрудненою, а також
підстави вважати, що її права порушені
або існує реальна загроза їх порушення,
має право звернутися до господарського
суду з заявою про вжиття передбачених
статтею 43-2 цього Кодексу запобіжних
заходів до подання позову.

В обґрунтування заяви про вжиття
запобіжних заходів шляхом зобов'язання
Міністерства промислової політики
України надати документи щодо
корпоратизації ПАТ «Ніжинський
механічний завод» заявник зазначає, що
це є необхідним для з'ясування
наявності підстав для вжиття заходів
представницького характеру
прокуратурою Чернігівської області.

Розглядаючи вказану заяву судом також
враховані рекомендації викладені в
пункті 15 Постанови пленуму Вищого
господарського суду України від
17.10.2012р., №12 стосовно того, що у
вирішенні питання про вжиття
запобіжних заходів господарський суд
має здійснити оцінку обґрунтованості
доводів заявника щодо необхідності їх
застосування з урахуванням такого:
розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника;
забезпечення збалансованості
інтересів заявника і особи, щодо якої
просять вчинити запобіжні заходи;
наявності зв'язку між конкретним видом
запобіжних заходів і можливим
предметом позовної вимоги, яку заявник
повинен подати у строк, встановлений
частиною третьою статті 43-3
Господарського процесуального кодексу
України; імовірності настання
обставин, зазначених у статті 43-1
Господарського процесуального кодексу
України; запобігання порушенню у
зв'язку із вжиттям таких заходів прав
та охоронюваних законом інтересів
третіх осіб. Аналогічні положення
містяться у Інформаційному листі від
20.04.2007, № 01-8/251 Вищого господарського
суду України "Про деякі питання
практики вжиття запобіжних заходів".

Згідно із частиною 6 статті 43-4
Господарського процесуального кодексу
України, у разі відсутності підстав,
встановлених статтею 43-1 цього Кодексу,
господарський суд виносить ухвалу про
відмову в задоволенні заяви про вжиття
запобіжних заходів.

Дослідивши надані суду докази та
обставини, викладені у заяві про вжиття
запобіжних заходів, суд вважає її
необґрунтованою, оскільки, заявником
не надано доказів на підтвердження
того факту, що невжиття запобіжних
заходів порушить його права та в
подальшому утруднить чи зробить
неможливим виконання рішення суду,
окрім того, заявником не обґрунтовано
причини невжиття відповідних заходів
реагування щодо оскарження наказу та
акту Міністерства промислової
політики України оцінки вартості
цілісного майнового комплексу, а також
витребування зазначених в заяві
доказів від останнього з 1994 року.

Відповідно до частини 1 статті 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Таким чином, з врахуванням вимог ст.ст.
43-1, 43-4 Господарського процесуального
кодексу України вищевикладені
обставини є підставою для відмови в
задоволенні заяви Першого заступника
прокурора Чернігівської області про
вжиття запобіжних заходів.

На підставі викладеного, керуючись ч.1
ст. 33, ст. 43-1, ч. 6 ст. 43-4, ст. 86
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Першого
заступника прокурора Чернігівської
області про вжиття запобіжних заходів
відмовити.

Суддя С.М.
Морозов