ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року Справа № 14/345-10 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого - суддіДерепи В.І.суддів
:Грека Б.М., - (доповідача у справі),
Кривди Д.С.розглянувши у відкритому
судо-вому засіданні касаційну
скаргуТовариства з обмеженою
відповідальністю "Приватна середня
загальноосвітня школа №5"на
постановуДніпропетровського
апеляційного господарського суду від
17.11.14у справі№14/345-10господарського
судуДніпропетровської областіза
позовомДніпропетровської міської
радидоТовариства з обмеженою
відповідальністю "Приватна середня
загальноосвітня школа №5"за участю
третьої особиКомунальне підприємство
"Бюро обліку майнових прав та
діяльності з нерухомістю"

проусунення перешкод в користуванні та
розпорядженні нерухомим майном

за зустрічним позовомТовариства з
обмеженою відповідальністю "Приватна
середня загальноосвітня школа
№5"доДніпропетровської міської
радитретя особаДержавне підприємство
"Виробниче об'єднання Південний
машинобудівний завод ім. О.М.
Макарова"провизнання права власності
на нерухоме майноза участю
представників від:позивачане
з'явилися, були належно
повідомленіскаржникаМедведченкова
Л.В. (дов. від 23.08.14)

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Приватна середня
загальноосвітня школа №5" звернулася
до господарського суду
Дніпропетровської області із заявою
про перегляд рішення господарського
суду за нововиявленими обставинами, в
якій заявник просить переглянути
рішення від 13.09.12 у справі №14/345-10 та
скасувати його в частині задоволення
первісного позову Дніпропетровської
міської ради стосовно зобов'язання ТОВ
"Приватна середня загальноосвітня
школа №5" передати на баланс
комунального підприємства "Бюро обліку
майнових прав та діяльності з
нерухомістю" Дніпропетровської
міської ради будівлю 2Б по Запорізькому
шосе в м. Дніпропетровську.

Вказана заява обґрунтована тим, що на
час прийняття рішення у справі, будівля
№ 2б по Запорізькому шосе у м.
Дніпропетровську не була передана до
комунальної власності міста
Дніпропетровська та не належала до
об'єктів права власності
територіальної громади міста, що
виключало підстави для звернення
міської ради з відповідним позовом до
суду. Відповідач зазначає, що
документи, які свідчать про існування
вказаних вище обставин, не надавалися
суду під час винесення рішення по
справи, оскільки були отримані
відповідачем лише у серпні 2014 року.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області 22.09.14 (суддя

Ліпинський О.В.), залишеною без змін
постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
17.11.14 (колегія суддів у складі:
головуючого-судді Чус О.В., суддів:
Березкіної О.В., Дарміна М.О.),
відмовлено в задоволенні заяви
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Приватна середня
загальноосвітня школа №5" про перегляд
за нововиявленими обставинами рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 13.09.12, дане рішення залишене
без змін.

Судові акти обґрунтовані тим, що
звертаючись із заявою про перегляд
рішення суду за нововиявленими
обставинами, відповідач посилається на
те, що будівля № 2б по Запорізькому шосе
у м. Дніпропетровську не передавалася
до комунальної власності міста. При
цьому, як вбачається з матеріалів
справи, зазначені доводи відповідач
висловлював у своєму зустрічному
позові, а отже, такі обставини могли
бути встановлені судом під час
розгляду справи по суті. Таким чином,
обґрунтування заяви про перегляд
рішення за нововиявленими обставинами,
фактично зводиться до необхідності
оцінки нових доказів в підтвердження
існування обставин, про які сторона
висловлювалася ще під час розгляду
справи, при цьому, заявник безпідставно
ототожнює поняття нововиявленої
обставини (як факту), із новим доказом
(як підтвердження факту).

Не погоджуючись із судовими актами у
справі, відповідач звернувся до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить їх
скасувати, задовольнити заяву про
перегляд за нововиявленими
обставинами рішення господарського
суду Дніпропетровської області від
13.09.12. Скарга обґрунтована тим, що під
час розгляду справи судом першої
інстанції не було надано оцінки
доказам належності /неналежності
спірної будівлі до комунальної
власності міста у зв'язку з ненаданням
їх позивачем. Доводи, викладені в заяві
про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення господарського
суду, обґрунтовані рішеннями
Дніпропетровської обласної ради та
Дніпропетровської міської ради, які
вказують на відсутність передачі
спірної будівлі з державної до
комунальної власності області, що
унеможливлює існування права
комунальної власності міста, а отже ці
факти є нововиявленими.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів
Вищого господарського суду України
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами, Дніпропетровська
міська рада звернулась з позовною
заявою до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Приватна середня
загальноосвітня школа № 5" про
зобов'язання виконати рішення
Дніпропетровської міської ради № 39/58
від 16.06.10 "Про прийняття на баланс КП
"Бюро обліку майнових прав та
діяльності з нерухомістю" будівлі за
адресою: Запорізьке шосе, 2-б" шляхом
передачі Товариством з обмеженою
відповідальністю "Приватна середня
загальноосвітня школа № 5" зі свого
балансу на баланс Комунального
підприємства "Бюро обліку майнових
прав та діяльності з нерухомістю"
Дніпропетровської міської ради
будівлю за адресою:

м. Дніпропетровськ, Запорізьке шосе, 2-б.

Відповідачем подано зустрічний
позовом про визнання права власності
на нерухоме майно, розташоване за
адресою: м. Дніпропетровськ, вул.
Запорізьке шосе, б. 2 Б, на підставі
положень ст. ст. 331, 332 Цивільного
кодексу України, з огляду на створення
нової речі в результаті виконання за
власний рахунок капітального ремонту,
реконструкції, переобладнання та
перепланування зазначеної будівлі та
прилеглої території.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 13.09.12
первісний позов задоволено в повному
обсязі. В задоволенні зустрічного
позову відмовлено.

Відповідач звернувся із заявою про
перегляд цього рішення господарського
суду за нововиявленими обставинами,
посилаючись на те, що на час прийняття
рішення у справі, будівля № 2б по
Запорізькому шосе у м.
Дніпропетровську не була передана до
комунальної власності міста
Дніпропетровська та не належала до
об'єктів права власності
територіальної громади міста, що
виключало підстави для звернення
міської ради з відповідним позовом до
суду.

Відмовляючи в задоволенні заяви
відповідача про перегляд справи за
нововиявленими обставинами, суди
послалися на те, що на обставини, на які
заявник посилається, як на
нововиявлені, він вже висловлював у
своєму зустрічному позові, а отже, такі
обставини могли бути встановлені судом
під час розгляду справи по суті. Таким
чином, обґрунтування заяви про
перегляд рішення за нововиявленими
обставинами, фактично зводиться до
необхідності оцінки нових доказів в
підтвердження існування обставин, про
які сторона висловлювалася ще під час
розгляду справи, при цьому, заявник
безпідставно ототожнює поняття
нововиявленої обставини (як факту), із
новим доказом (як підтвердження факту).

Колегія суддів Вищого господарського
суду України вважає за необхідне
підтримати таку правову позицію судів
попередніх інстанцій з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. 112 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд може переглянути
прийняте ним судове рішення, яке
набрало законної сили, за
нововиявленими обставинами.
Підставами для перегляду судових
рішень господарського суду за
нововиявленими обставинами, зокрема, є
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

Як визначено Постановою Пленуму
Вищого господарського суду "Про деякі
питання практики перегляду рішень,
ухвал, постанов за нововиявленими
обставинами" від 26.12.11

№ 17, до нововиявлених обставин
відносяться матеріально-правові факти,
на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші факти,
які мають значення для правильного
вирішення спору або розгляду справи
про банкрутство. Необхідними ознаками
існування нововиявлених обставин є
одночасна наявність таких трьох умов:
по-перше, їх існування на час розгляду
справи, по-друге, те, що ці обставини не
могли бути відомі заявникові на час
розгляду справи, по-третє, істотність
даних обставин для розгляду справи
(тобто коли врахування їх судом мало б
наслідком прийняття іншого судового
рішення, ніж те, яке було прийняте).

Не може вважатися нововиявленою
обставина, яка ґрунтується на
переоцінці тих доказів, які вже
оцінювалися господарським судом у
процесі розгляду справи. Необхідно
чітко розрізняти поняття
нововиявленої обставини (як факту) і
нового доказу (як підтвердження факту).
Так, не можуть вважатися такими
обставинами подані учасником судового
процесу листи, накладні, розрахунки,
акти тощо, які за своєю правовою
природою є саме новими доказами.

Відповідно до п.5 вказаної постанови
Пленуму ВГСУ, не можуть вважатися
нововиявленими обставини, що
встановлюються на підставі доказів,
які не були своєчасно подані сторонами
чи прокурором. У разі подання таких
доказів у процесі перегляду судового
рішення за правилами розділу XIII ГПК
господарський суд має винести ухвалу
про залишення судового рішення без
зміни. Також не можуть визнаватися
нововиявленими обставини, на які
посилався учасник судового процесу в
своїх поясненнях в суді будь-якої з
інстанцій, або які могли бути
встановлені судом в разі виконання
вимог процесуального закону, зокрема,
статті 38 Господарського
процесуального кодексу України.

Доводи, викладені в заяві про перегляд
рішення за нововиявленими обставинами,
а саме те, що на час прийняття рішення у
справі, будівля № 2б по Запорізькому
шосе у м. Дніпропетровську не була
передана до комунальної власності
міста Дніпропетровська та не належала
до об'єктів права власності
територіальної громади міста, вже було
викладено відповідачем в зустрічному
позові.

За таких обставин, суди вірно
визначилися, що обґрунтування заяви
про перегляд рішення за нововиявленими
обставинами, фактично зводиться до
необхідності оцінки нових доказів в
підтвердження існування обставин, про
які сторона вже зазначала під час
розгляду справи, а тому заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Приватна середня
загальноосвітня школа №5" про перегляд
за нововиявленими обставинами рішення
господарського суду від 13.09.12 підлягає
залишенню без задоволення.

Отже, доводи касаційної скарги
спростовуються вищевикладеним та не
можуть бути підставою для скасування
постанови у справі, а тому, постанову
апеляційного господарського суду слід
залишити без змін, так як вона ухвалена
при повному з'ясуванні всіх обставин
справи та при вірному
правозастосуванні.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України Вищий
господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Приватна
середня загальноосвітня школа №5"
залишити без задоволення, постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 17.11.14 у справі
№14/345-10 залишити без змін.

Головуючий - суддя В. І.
Дерепа

Судді Б. М. Грек

Д. С. Кривда