ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2014 р.Справа № 922/3983/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання
П'ятак А.С.

розглянувши справу

за позовом ТОВ "Райффайзен Лізинг
Аваль" м. Київ до Публічне АТ
"Харківський підшипниковий завод" м.
Харків про стягнення коштів за участю
представників сторін:

позивача - Самокиш В.Ю., за дов.

відповідача - Божко Т.В., за дов.

ВСТАНОВИВ:

Розглядається вимога ТОВ "Райффайзен
Лізінг Аваль" про стягнення з ПАТ
"Харківський підшипниковий завод"
заборгованості у розмірі 136 222,89 грн.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримує заявлені позовні
вимоги в повному обсязі та просить суд
їх задовольнити, надав витребувані
ухвалою суду документи.

Крім того, 17.11.2014 року позивач звернувся
до суду з клопотанням про продовження
терміну розгляду справи на 15-ть днів,
для надання можливості подати
додаткові документи, що можуть мати
суттєве значення для розгляду справи.

Згідно ст.69 ГПК України спір має бути
вирішено господарським судом у строк
не більше двох місяців від дня
одержання позовної заяви. У виняткових
випадках за клопотанням сторони, з
урахуванням особливостей розгляду
спору, господарський суд ухвалою може
продовжити строк розгляду спору, але не
більш як на п'ятнадцять днів.

Враховуючи вищевикладене, клопотання
позивача про продовження строку
розгляду спору на 15-ть днів суд
задовольняє та в порядку ст.69 ГПК
України продовжує строк розгляду спору
у справі №922/3983/14 на 15-ть днів до 01
грудня 2014 року.

Представник відповідача в
призначеному судовому засіданні проти
заявлених позовних вимог не
заперечував.

Відповідно до статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх позовних вимог або
заперечень на позов, в зв'язку з чим
справа розглядається в порядку статті
75 ГПК України за наявними в ній
матеріалами справи.

Суд, розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, встановив наступне:

24.09.2014 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Райффайзен Лізинг,
Аваль» (позивач) та Відкритим
акціонерним товариством «Харківський
підшипниковий завод» (відповідач) був
укладений договір фінансового лізингу
№LС4123-09/10,, згідно з п. 1.1 якого
Лізингодавець (Позивач) зобов'язався
передати на умовах фінансового
лізингу, без надання послуг з
управління та технічної експлуатації,
у тимчасове володіння та користування
за плату майно, найменування, технічний
опис, модель, рік випуску, ціна одиниці,
кількість і загальна вартість якого
визначаються в Специфікації (Додаток
№2 до Договору), а Лізингоодержувач
(Відповідач) зобов'язується прийняти
предмет лізингу та сплачувати
лізингові платежі на умовах цього
Договору.

На виконання умов вищезазначеного
Договору, Позивач (Лізингодавець)
передав у тимчасове володіння
Відповідачу (Лізингоодержувачу)
предмет лізингу згідно специфікації,
що підтверджується підписаним
представниками сторін актом
приймання-передачі предмета лізингу
від 04.10.2011 року.

Відповідно до п.п. 1.1, 4.1 Договору
Лізингоодержувач (Відповідач)
зобов'язався за цим Договором
сплачувати відсотки за фінансування та
поточні лізингові платежі.

На підставі п. 4.2 Договору
Лізингоодержувач сплачує відсотки за
фінансування у період з моменту
передачі Предмета лізингу до настання
першого періоду лізингу за ставкою LIBOR
3М плюс 9,00% від всієї суми
заборгованості, визначеної в порядку п.
3.1 цього Договору. Сума відсотків в
грошовому еквіваленті іноземної
валюти підлягає перерахунку у гривню
за Курсом продажу (Розділ 1
«Визначення» Загальних умов Додатку 4
до цього Договору), крім того ПДВ.

Згідно з п.4.3 Договору Лізингоодержувач
протягом строку лізингу щомісяця
сплачує Лізингодавцю авансом поточні
лізингові платежі, які розраховуються
на перший робочий день кожного
лізингового періоду за поточний місяць
та складаються з суми, що ставиться в
погашення вартості Предмета лізингу та
комісії Лізингодавця.

Пунктом 4.4 Договору передбачено, що
розмір комісії для кожного періоду
лізингу розраховується за ставкою,
визначеною в п. 4.2 цього Договору, від
заборгованості Лізингоодержувача у
грошовому еквіваленті іноземної
валюти для відповідного періоду
лізингу згідно Графіку (Додаток 1 до
Договору). Розрахована таким чином сума
комісії перераховується у гривні за
Курсом продажу з дотриманням умов
частини другої цього пункту.

Комісія Лізингодавця розрахована у
гривнях, не може бути менше різниці між
поточним лізинговим платежем у гривні
та граничною сумою, яка ставиться в
погашення заборгованості
Лізингоодержувача згідно даних
колонки D Графіку (Додаток 1 до
Договору).

Перерахунок лізингових платежів,
розрахованих у грошовому еквіваленті
іноземної валюти, здійснюється
Лізингодавцем за Курсом продажу плюс
комісія AT «Райффайзен Банк Аваль» з
купівлі валюти, згідно офіційного
сайту Лізингодавця за адресою в мережі
Інтернет: http://www.rla.com.ua (п.4.5 Договору).

Згідно п.4.6 Договору, оплата всіх
платежів здійснюється в національній
валюті України - гривнях, шляхом
перерахування грошових коштів на
рахунок Лізингодавця.

Пунктом 4.8 Договору передбачено, що всі
додаткові послуги, визначені в
Загальних умовах (Додаток 4 до цього
Договору), а також ті, які не визначені
цим Договором та необхідність в яких
може виникнути у Лізингоодержувача,
оплачуються Лізингоодержувачем окремо
за тарифами Лізингодавця, розміщеними
на офіційному сайті Лізингодавця за
адресою в мережі Інтернет: http://www.rla.com.ua.

У відповідності до п. 5.1. Договору за
несвоєчасну сплату будь-якого платежу
(його частини) за договором
Лізингоодержувач сплачує Лізингодавцю
пеню у розмірі 0,2% від суми
простроченого платежу за кожний
календарний день прострочення,
починаючи з п'ятого дня прострочення
виконання грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про
фінансовий лізинг», передбачено, що до
складу лізингових платежів можуть
включатися:

а) сума, яка відшкодовує частину
вартості предмета лізингу;

б) платіж як винагорода лізингодавцю за
отримане у лізинг майно;

в) компенсація відсотків за кредитом;

г) інші витрати лізингодавця,
безпосередньо пов'язані з виконанням
договору лізингу.

Згідно з Загальними умовами
фінансового лізингу - Додаток №4 до
Договору, Лізингоодержувач сплачує
поточні лізингові платежі щомісяця
авансом до 8 числа поточного місяця на
підставі рахунку Лізингодавця,
направленого на вказану в Договорі
електронну адресу Лізингоодержувача
або за допомогою факсимільного зв'язку.
При чому, у разі неотримання рахунку
Лізингодавця до 5 числа поточного
місяця Лізингоодержувач зобов'язаний
звернутися до Лізингодавця та отримати
свій рахунок самостійно.

В цьому випадку Лізингоодержувач
зобов'язаний оплатити рахунок до 10
числа поточного місяця (п.5.3, п.5.4
Загальних умов).

Крім того, відповідно до п.6.1. Загальних
умов Лізингодавець має право в
односторонньому порядку змінити суму
лізингових платежів у наступних
випадках (включаючи, але не
обмежуючись):

6.1.1. У випадку зміни встановленого на
день укладення Договору розміру ставки
EURIBOR на період 3 місяці (якщо в п. 1.7
Договору Сторони обрали валюту - Євро)
або розміру ставки USD LIBOR на період 3
місяці (якщо в п. 1.7. Договору Сторони
обрали валюту - Долари США) розмір
комісії змінюється відповідно за
кожний з періодів лізингу починаючи з
такого чергового періоду лізингу. При
цьому для визначення LIBOR на період 3
місяці застосовується календарний
квартал.

6.1.2. У випадку зміни чинного
законодавства щодо лізингової
діяльності Лізингодавця, системи
оподаткування, розміру податків,
зборів, обов'язкових платежів,
пов'язаних з Предметом лізингу та/або
виконанням Лізингодавцем своїх
обов'язків за Договором.

6.1.3. В інших випадках, визначених
Договором та додатками до нього, в тому
числі у разі виникнення у Лізингодавця
додаткових витрат, які виникли в період
дії цього Договору та пов'язані з ним.

Відповідно до п. 6.3 Загальних умов
змінений за правилами п.п. 6.1 та 6.2
Загальних умов розмір лізингових
платежів зазначається у відповідному
рахунку Лізингодавця та підлягає
сплаті Лізингоодержувачем у
безспірному порядку.

У кожному рахунку-фактурі повторно
зазначена дата його сплати, та вихідні
дані розрахунку на дату виставлення
рахунку, такі як курс USD, ставка Libor ЗМ,
ставка збору до Пенсійного фонду з
купівлі іноземної валюти, що діяла на
момент виставлення рахунку, комісія
банку з купівлі валюти, курс гривні до
обраної Сторонами іноземної валюти.

Пунктом 7.4. Загальних умов передбачено,
якщо протягом 3 (трьох) робочих днів з
моменту передачі Предмета лізингу
відповідно до п.1.1. цих Загальних умов
або до закінчення дії страхового
договору та/або граничного строку
сплати страхових платежів
(платежу)/чергової частини страхового
платежу Лізингоодержувач не здійснить
сплату страхових платежів, то
Лізингодавець має право самостійно
застрахувати такий Предмет лізингу на
власний розсуд, а Лізингоодержувач
зобов'язаний відшкодувати
Лізингодавцю такі витрати зі
страхування Предмета лізингу, крім
того ПДВ у розмірах, зазначених чинним
законодавством України.

Відповідач з заявами або листами про
неотримання рахунків до Позивача не
звертався.

За таких обставин, судом встановлено,
що відповідач в порушення умов
Договору, належним чином не виконував
свої зобов'язання, внаслідок чого за
ним утворилась заборгованість на
загальну суму 99 320,62 гривень за
виставленими рахунками.

Надаючи правову оцінку вище викладеним
обставинам суд виходить з наступного:

За загальним положенням цивільного
законодавства, зобов'язання виникають
з підстав, зазначених у статті 11
Цивільного кодексу України. За
приписами частини 2 цієї статті
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини, інші юридичні факти.
Підставою виникнення цивільних прав та
обов'язків є дії осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також дії, що не передбачені цими
актами, але за аналогією породжують
цивільні права та обов'язки.

У відповідності із ст. 173
Господарського кодексу України та ст.
509 Цивільного кодексу України,
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або
утримуватися від певних дій, а інший
суб'єкт (управлена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема, з господарського
договору та інших угод, передбачених
законом, а також з угод, не передбачених
законом, але таких, які йому не
суперечать (ст. 174 Господарського
кодексу України).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського
кодексу України, господарські договори
укладаються за правилами,
встановленими Цивільним кодексом з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу
України договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами. Згідно статті 525
Цивільного кодексу України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 Господарського
кодексу України лізинг - це
господарська діяльність, спрямована на
інвестування власних чи залучених
фінансових коштів, яка полягає з
наданні за договором лізингу однією
стороною (лізингодавцем) у виключне
користування другій стороні
(лізингоодержувачу) на визначений
строк майна, що належить лізингодавцю
або набувається ним у власність
(господарське відання) за дорученням чи
погодженням лізингоодержувача у
відповідного постачальника (продавця)
майна, за умови сплати
лізингоодержувачем періодичних
лізингових платежів.

Частина 2 ст. 1 Закону України «Про
фінансовий лізинг» передбачає, що за
договором фінансового лізингу (надалі -
договір лізингу) лізингодавець
зобов'язується набути у власність річ у
продавця (постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов і передати її у
користування лізингоодержувачу на
визначений строк не менше одного року
за встановлену плату (лізингові
платежі).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України
«Про фінансовий лізинг» сплата
лізингових платежів здійснюється в
порядку, встановленому договором.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про
фінансовий лізинг» передбачено, що
лізингоодержувач зобов'язаний
своєчасно сплачувати лізингові
платежі.

Як вбачається з матеріалів справи,
станом на момент розгляду справи,
відповідач заборгованості не сплатив
та не надав суду жодних доказів, які б
спростовували суму заявленого боргу.

Враховуючи, що сума боргу відповідачем
не оспорена, відповідач не надав суду
доказів про погашення заборгованості,
а також, враховуючи, що відповідно ст. 526
ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином та у
встановлений строк, позовні вимоги
позивача в сумі136 222,89 грн., суд вважає
обґрунтованими та такими, що
підтверджуються наданими суду
доказами та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 526, 530 ЦК України, ст.ст.
1, 12, 22, 33, 43, 44, 49, 69, 75, 82-85 ГПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Харківський підшипниковий
завод» (61089, м. Харків, просп. Фрунзе, Б.3,
Код , п/р 4474 в АТ «ОТП
Банк» м. Київ, МФО 350750) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Райффайзен Лізинг
Аваль» (04073, м. Київ, просп. Московський,
9, корп. 5, , п/р в АТ
«Райффайзен Банк Аваль», МФО 300335) суму
боргу у розмірі 136 222,89 грн., судовий збір
в сумі 2724,46 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 08.12.2014 р.

Суддя С.А. Прохоров

справа №922/3983/14