ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" грудня 2014 р.Справа № 5023/3751/12

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Жельне С.Ч.

судді: Аюпова Р.М. , Шатерніков М.І.

при секретарі судового засідання Пустоваловій І.С.

розглянувши матеріли скарги Публічного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ - 5" на дії Державної виконавчої служби по справі

за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ
до Публічного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ - 5", с. Подвірки
про стягнення коштів в сумі 52 513 348,72 грн.

за участю представників:

від органу ДВС - Дудки І.М. (дов.№ 44-03/44/1733 від 25.12.2013 року);

від стягувача (позивача) - не з'явився;

від боржника (відповідача) - Сивака А.Ю. (дов.№ 24 від 30.12.2011 року).

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.06.2014 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 21.07.2014 року, скаргу Публічного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" на постанову та дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України задоволено повністю.

Визнано недійсною постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Рагімової А.Н. від 07.03.14 року у виконавчому провадженні № 36670331 про стягнення з ПАТ "Харківська ТЕЦ-5" виконавчого збору в сумі 3 087 784,63 грн.

Визнано незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України у виконавчому провадженні № 36670331 з ініціювання примусового списання коштів ПАТ "Харківська ТЕЦ-5" та подання платіжних вимог №183/5-1 від 23.04.2014 року на суму 73 131 232,27 грн., № 183/5-2 від 23.04.2014 року на суму 4 597 336,39 Євро, № 183/5-3 від 23.04.2014 року на суму 6 352 139,76 доларів США, № 183/5-4 від 23.04.2014 року на суму 226 637 015,83 руб. в частині стягнення заборгованості згідно наказу господарського суду Харківської області № 5023/3751/12 від 14.01.2013 року.

Зобов'язано старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Рагімову А.Н. зупинити виконавче провадження № 36670331 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" до затвердження передавальних актів, з урахуванням стягнутої наказом від 11.01.2013 року у справі № 5023/3751/12 заборгованості, завершення процедури припинення стягувача ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" та державної реєстрації його правонаступника ПАТ "Синтез-Газ Україна".

Постановою Вищого господарського суду України від 02.10.2014 року ухвалу господарського суду Харківської області від 10.06.2014 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 21.07.2014 року скасовано, а справу № 5023/3751/12 направлено до господарського суду Харківської області на новий розгляд.

14.10.2014 року автоматизованою системою документообігу господарського суду Харківської області скаргу Публічного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ - 5" на дії державної виконавчої служби по справі № 5023/3751/12 призначено для розгляду судді Жельне С.Ч.

Ухвалою суду від 16.10.2014 року скаргу призначено до розгляду у судовому засіданні на 12.11.2014 року об 11:30 год.

З метою забезпечення можливості подання сторонами документів та доказів по скарзі, які мають суттєве значення для повного, всебічного та об'єктивного дослідження фактичних обставин спору у судовому засіданні 12.11.2014 року було оголошено перерву до 19.11.2014 року до 10:30 год.

Ухвалою суду від 19.11.2014 року, у зв'язку із неявкою в призначене судове засідання представників сторін, розгляд скарги було відкладено на 09.12.2014 року об 11:30 год.

На підставі ухвали суду від 09.12.2014 року та розпорядження заступника голови господарського суду Харківської області від 09.12.2014 року призначено колегіальний розгляд скарги по справі № 5023/3751/12 у складі: головуючий суддя - Жельне С.Ч., судді - Аюпова Р.М. та Шатерніков М.І.

Ухвалою суду від 09.12.2014 року розгляд скарги було відкладено на 24.12.2014 року о 12:30 год.

09.12.2014 року боржник (відповідач) надав до суду заяву, в якій зазначив про відмову Публічного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" від заявлених у скарзі вимог в частині зобов'язання старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Рагімову А.Н. зупинити виконавче провадження № 36670331 на підставі п.1 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" до затвердження передавальних актів, з урахуванням стягнутої наказом від 11.01.2013 року у справі № 5023/3751/12 заборгованості, завершення процедури припинення стягувача ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" та державної реєстрації його правонаступника ПАТ "Синтез-Газ Україна". В решті заявлених вимоги боржник скаргу підтримав та просив суд її задовольнити.

Так, згідно абз. 2 п. 9.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 року № 9, у вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1 - 3, 5, 6, 9 частини першої статті 63, статті 64, розділів XI, XII, XII1 ГПК тощо.

Відповідно до 22 ГПК України позивач до прийняття рішення по справі вправі відмовитися від позову.

Враховуючи те, що відмова від позову є правом позивача, його одностороннім волевиявленням, суд не зв'язаний думкою іншої сторони у справі та думкою третіх осіб щодо цього волевиявлення та щодо припинення провадження у справі.

З огляду на викладене та керуючись ст. 78 ГПК України, господарський суд приймає відмову Публічного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" від скарги у вищезазначеній частині вимог, оскільки вважає, що така відмова не суперечить діючому законодавству і не порушує чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси.

Відповідно до ч. 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

З огляду на викладене провадження по скарзі в частині зобов'язання старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Рагімової А.Н. зупинити виконавче провадження № 36670331 на підставі п.1 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" до затвердження передавальних актів, з урахуванням стягнутої наказом від 11.01.2013 року у справі № 5023/3751/12 заборгованості, завершення процедури припинення стягувача ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" та державної реєстрації його правонаступника ПАТ "Синтез-Газ Україна" підлягає припиненню на підставі п.4 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, на розгляді суду залишаються наступні, заявлені скаржником вимоги:

- визнати недійсною постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Рагімової А.Н. від 07.03.2014 року у виконавчому провадженні № 36670331 про стягнення з ПАТ "Харківська ТЕЦ -5" 3 087 784,63 грн. виконавчого збору.

- визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України у виконавчому провадженні №36670331 з ініціювання примусового списання коштів ПАТ "Харківська ТЕЦ-5" та подання платіжних вимог №183/5-1 від 23.04.2014 року на суму 73 131 232,27 грн., №183/5-2 від 23.04.2014 року на суму 4 597 336,39 Євро, №183/5-3 від 23.04.2014 року на суму 6 352 139,76 доларів США, №183/5-4 на суму 226 637 015,83 руб. в частині стягнення боргу згідно наказу господарського суду Харківської області № 5023/3751/12 від 14.01.2013 року.

Стягувач (позивач), повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду скарги, у призначене судове засідання 24.12.2014 року не прибув.

Представник боржника (скаржника) підтримав заявлені у скарзі вимоги та просив суд їх задовольнити.

Присутній в господарському засіданні 24.12.2014 року представник органу Державної виконавчої служби у судовому засіданні 09.12.2014 року проти задоволення скарги заперечив.

Обставини справи свідчать про наявність в ній матеріалів достатніх для розгляду скарги та ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

Крім того, суд зазначає, що за приписами ч. 2 ст. 121-2 ГПК України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені в скарзі вимоги, заслухавши пояснення представників боржника та Державної виконавчої служби, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Рагімової А.Н. від 14.02.2013 року відкрито виконавче провадження №36670331 з виконання наказу господарського суду Харківської області від 14.01.2013 року у справі №5023/3751/12 про стягнення з ПАТ "Харківська ТЕЦ-5" на користь ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" 28 911 653,79 грн. основної заборгованості, 488 523,90 грн. інфляційних втрат, 1 439 859,56 грн. 3% річних, 37 809,08 грн. судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Як свідчить постанова від 14.02.2013 р., боржнику було надано строк для самостійного виконання рішення протягом 7 днів з моменту винесення (отримання) постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню.

Враховуючи невиконання боржником у визначений в постанові строк рішення суду в добровільному порядку, постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Рагімової А.Н. від 07.03.2014 року з ПАТ "Харківська ТЕЦ-5" стягнуто 3 087 784,63 грн. виконавчого збору.

За доводами скаржника (боржника), постанову про відкриття виконавчого провадження було надіслано на його адресу лише 26.02.2013 року, а отримано ним 01.03.2013 року (а.с. 90-93 том ІІ), тобто вже після закінчення встановленого ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" строку для самостійного виконання рішення.

Разом з тим, такі твердження скаржника не приймаються до уваги та відхиляються колегією суддів з огляду на те, що сам по собі факт пізнього отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження не може бути достатньою причиною скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору.

Так, суд зазначає, що оскаржувана постанова про стягнення з ПАТ "Харківська ТЕЦ-5" виконавчого збору була винесена державним виконавцем лише 07.03.2014 року, а отже значно пізніше за дату отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження та без врахування семиденного строку на добровільне виконання рішення суду. Таким чином, боржник мав достатньо часу для самостійного його виконання.

В той же час, жодних доказів на підтвердження того, що судове рішення було добровільно виконане боржником протягом 7 днів з моменту фактичного отримання ним постанови про відкриття виконавчого провадження (до 08.03.13) або виконано взагалі, скаржником суду не надано та матеріали справи не містять.

Крім того, суд вважає за необхідне зауважити на тому, що положеннями пункту 4.1. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року N 74/5, визначено, що постанова про відкриття виконавчого провадження вважається врученою боржнику за адресою, зазначеною у виконавчому документі, за умов, передбачених для вручення судових повісток. У разі, якщо копія постанови про відкриття виконавчого провадження одержана боржником несвоєчасно, внаслідок чого боржник був позбавлений можливості добровільно виконати рішення у встановлений державним виконавцем строк, за письмовою заявою боржника при підтвердженні факту несвоєчасного одержання вказаної постанови державний виконавець відкладає провадження виконавчих дій у порядку, установленому статтею 32 Закону, та поновлює боржнику строк для добровільного виконання рішення.

Проте, доказів на підтвердження звернення боржника до органу Державної виконавчої служби з відповідною заявою, скаржником суду не надано.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявлені у скарзі вимоги щодо визнання недійсною постанови ДВС про стягнення виконавчого збору задоволенню не підлягають, як необґрунтовані та документально не підтверджені.

Також судом встановлено, що відділом примусового виконання рішень ДВС України 05.05.2014 року через установу Державної казначейської служби України направлено обслуговуючому банку боржника АБ "Кліринговий дім" згідно з реєстром платіжні вимоги № 183/5-1 від 23.04.2014 року на суму 73 131 232,27 грн., № 183/5-2 від 23.04.2014 року на суму 4 597 336,39 Євро, № 183/5-3 від 23.04.2014 на суму 6 352 139,76 доларів США, № 183/5-4 на суму 226 637 015,83 руб. з призначенням платежу "Стягнення боргу в сумі 73 131 232,27 грн. згідно наказу господарського суду Харківської області № 5023/3741/12 від 11.01.2013 року, № 5023/3751/12 від 14.01.2013 року, № 33/138-10 від 01.02.2011 року, № 33/143-10 від 10.01.2012 року".

За твердженнями скаржника, такі дії органу державної виконавчої служби є неправомірними, оскільки умовою початку примусового виконання рішення про стягнення коштів є винесення виконавцем постанови про їх арешт та направлення цієї постанови, зокрема боржнику, який може реалізувати захист своїх прав в порядку гл. 9 цього Закону, лише після цього державний виконавець може ініціювати примусове списання коштів шляхом направлення платіжної вимоги в порядку гл. 5 "Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", затвердженої постановою НБУ від 21.01.2004 року № 22.

Між тим, колегія суддів не може погодитися з такими доводами боржника, з огляду на те, що ч.1 п.1 ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає такий захід примусового виконання рішень, як звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб. При цьому жодною нормою Закону України "Про виконавче провадження" (ст.ст. 52, 57) не визначено, що арешт коштів має обов'язково передувати їх примусовому списанню (вилученню), або що заборонено примусове списання коштів без їх попереднього арешту.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 57 Закону "Про виконавче провадження", арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах

Таким чином, суд зазначає, що положеннями цього Закону передбачено саме право, а не обов'язок державного виконавця накладати арешт на кошти боржника задля забезпечення виконання судового рішення, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим його виконання.

Частиною 1 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.2. ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене суд зазначає, що державний виконавець при здійснені оскаржуваних виконавчих дій, які полягали в стягненні з боржника виконавчого збору та ініціюванні примусового списання коштів ПАТ "Харківська ТЕЦ-5", діяв на підставі та в межах повноважень, що визначені положеннями Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За наявності викладених обставин та представлених доказів, суд дійшов висновку, що скарга Публічного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ - 5" на дії Державної виконавчої служби задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" на постанову та дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України відмовити повністю.

Провадження по скарзі в частині зобов'язання старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Рагімової А.Н. зупинити виконавче провадження № 36670331 на підставі п.1 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" до затвердження передавальних актів, з урахуванням стягнутої наказом від 11.01.2013 року у справі № 5023/3751/12 заборгованості, завершення процедури припинення стягувача ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" та державної реєстрації його правонаступника ПАТ "Синтез-Газ Україна" - припинити.

Головуючий суддя Суддя Суддя С.Ч. Жельне Р.М. Аюпова М.І. Шатерніков

справа № 5023/3751/14