КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2014 р. Справа№ 925/1222/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Федорчука Р.В.

Лобаня О.І.

за участю представників сторін: згідно
з протоколом судового засідання від
17.12.2014

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
заступника прокурора Черкаської
області на рішення господарського суду
Черкаської області від 09.09.2014 (повне
рішення складено 15.09.2014)

у справі №925/1222/14 (суддя Єфіменко В.В.)

за позовом заступника прокурора
Черкаської області в інтересах держави
в особі Золотоніської районної
державної адміністрації

до 1. Фермерського господарства
«Агрейн»

2. Дочірнього підприємства «Агрофірма
«Іскра»

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача:

1. Управління культури Черкаської
обласної державної адміністрації

2. Головне управління Держземагенства у
Черкаській області

про стягнення заборгованості по
орендній платі, розірвання договору
оренди землі, розірвання договору
суборенди землі, зобов'язання
повернути земельну ділянку,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Черкаської області від 09.09.2014 у справі
№925/1222/14 відмовлено повністю у
задоволенні позову заступника
прокурора Черкаської області в
інтересах держави в особі
Золотоніської районної державної
адміністрації до фермерського
господарства «Агрейн» та дочірнього
підприємства «Агрофірма «Іскра», за
участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: Управління культури
Черкаської обласної державної
адміністрації та Головного управління
Держземагенства у Черкаській області
про стягнення заборгованості по
орендній платі, розірвання договору
оренди землі, розірвання договору
суборенди землі, зобов'язання
повернути земельну ділянку.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду, заступник прокурора Черкаської
області звернувся до апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення суду
першої інстанції скасувати та прийняти
нове рішення, яким позов задовольнити
повністю. В своїх доводах прокурор
посилався на те, що рішення суду першої
інстанції прийняте із неповним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи, неправильним застосуванням
норм матеріального права, та висновки
суду є такими, що не відповідають
обставинам справи.

Ухвалою від 06.10.2014 Київським
апеляційним господарським судом
прийнято до провадження вказану вище
апеляційну скаргу та призначено
розгляд справи №925/1222/14 у судовому
засіданні за участю повноважних
представників сторін.

Фермерським господарством «Агрейн» на
підставі ст.96 ГПК України надано суду
відзив на апеляційну скаргу, в якому
відповідач-1 просить у задоволенні
апеляційної скарги заступника
прокурора Черкаської області на
рішення господарського суду
Черкаської області від 09.09.2014 у справі
№925/1222/14 відмовити, рішення суду
залишити без змін.

Дочірнім підприємством «Агрофірма
«Іскра» на підставі ст.96 ГПК України
надано суду відзив на апеляційну
скаргу, в якому відповідач-2 просить у
задоволенні апеляційної скарги
заступника прокурора Черкаської
області на рішення господарського суду
Черкаської області від 09.09.2014 у справі
№925/1222/14 відмовити, рішення суду
залишити без змін.

Прокурор брав участь в судових
засіданнях та надав свої пояснення й
підтримав доводи, які викладені в
апеляційній скарзі, просив апеляційну
скаргу задовольнити, а рішення
господарського суду Черкаської
області від 09.09.2014 скасувати та
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити.

Позивачем Золотоніською районною
державною адміністрацією надіслано до
суду клопотання про розгляд справи у
відсутність їхнього представника та
просив суд ухвалити рішення у
відповідності до вимог чинного
законодавства.

Представник відповідача-1 брав участь у
судовому засіданні та надав свої
пояснення, в яких заперечував проти
доводів апеляційної скарги та просив
апеляційну скаргу заступника
прокурора Черкаської області залишити
без задоволення, а рішення
господарського суду Черкаської
області від 09.09.2014 у справі №925/1222/14 - без
змін.

Представники позивача, відповідача-2 та
третіх осіб-1,-2 в судове засідання
апеляційної інстанції не з'явились.
Враховуючи те, що в матеріалах справи
містяться докази належного
повідомлення всіх учасників судового
процесу про час та місце проведення
судового засідання щодо розгляду
апеляційної скарги, а також приймаючи
до уваги те, що ухвалою про призначення
справи до розгляду учасників судового
процесу було попереджено, що неявка
представників сторін без поважних
причин у судове засідання не є
перешкодою для розгляду апеляційної
скарги, колегія суддів вважає можливим
здійснити перевірку рішення суду
першої інстанції у даній справі в
апеляційному порядку без участі
представників позивача, відповідача-2
та третіх осіб-1,-2 в судовому засіданні.

Крім того, представник відповідача-2
брав участь у судовому засіданні 08.12.2014,
в якому надав свої пояснення щодо суті
спору, заперечував проти доводів
апеляційної скарги та просив
апеляційну скаргу заступника
прокурора Черкаської області залишити
без задоволення, а рішення
господарського суду Черкаської
області від 09.09.2014 у справі №925/1222/14 - без
змін.

Відповідно до ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі. В
апеляційній інстанції не приймаються і
не розглядаються вимоги, що не були
предметом розгляду в суді першої
інстанції.

Судова колегія Київського
апеляційного господарського суду,
розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази в їх
сукупності, перевіривши правильність
застосування місцевим господарським
судом норм матеріального та
процесуального права встановила
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
розпорядженням голови Золотоніської
РДА від 15.03.2010 №105 «Про надання дозволу
на розробку проекту відведення
земельної ділянки гр. Пузію С.М.»
громадянину Пузію С.М. надано дозвіл на
розробку проекту відведення земельної
ділянки в довгострокову оренду на 5
років в адміністративних межах
Скориківської сільської ради,
загальною площею 365 га ріллі, в т.ч. 304,727
га із земель резервного фонду, 21,5 га із
земель історико-культурного
призначення для введення фермерського
господарства.

20.04.2010 розпорядженням Золотоніської
РДА №169 «Про затвердження проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок в короткострокову оренду для
ведення фермерського господарства гр.
Пузію С.М.» затверджено проект
відведення вищевказаної земельної
ділянки.

На підставі вказаних розпоряджень між
Золотоніською РДА та громадянином
Пузієм С.М. укладено договір оренди
земельної ділянки від 14.05.2010, загальною
площею 365,0031 га, який зареєстрований
Золотоніським міськрайонним відділом
Черкаської регіональної філії «Центр
ДЗК» від 20.12.2010 за реєстраційним
№45.

30.11.2010 Золотоніською районною
державною адміністрацією прийнято
розпорядження №517 «Про внесення змін
до розпорядження райдержадміністрації
від 20.04.2010 №169», яким пункт 2
розпорядження від 20.04.2010 №169 «Про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок в
короткострокову оренду для ведення
фермерського господарства гр. Пузію
С.М.» викладено у такій редакції:
«Надати фермерському господарству
«Агрейн» в короткострокову оренду,
терміном на 5 років, земельну ділянку
загальною площею 365,0031 га ріллі, за
рахунок земель державної власності,
для ведення фермерського господарства,
в адміністративних межах
Скориківської сільської ради».

На підставі зазначеного розпорядження
14.12.2010 між Золотоніською районною
державною адміністрацією та ФГ
«Агрейн», укладено новий договір
оренди земельної ділянки загальною
площею 356,0031 га, який зареєстрований
Золотоніським міськрайонним відділом
Черкаської регіональної філії «Центр
ДЗК», про що у Державному реєстрі
земель вчинено запис від 20.12.2010 за
№45.

30.03.2011 Золотоніською РДА та ФГ «Агрейн»
укладено додаткову угоду до договору
оренди від 14.12.2010, у якій сторони
змінили розмір орендної плати, та, яка
зареєстрована у міськрайонному
управлінні Держкомзему у м. Золотоноша
та Золотоніському районі 07.04.2011 за
№00694.

21.12.2010 між фермерським господарством
«Агрейн» та дочірнім підприємством
«Агрофірма «Іскра» укладено договір
суборенди землі №2/2010, відповідно до
якого останньому передано в суборенду
земельну ділянку загальною площею 365,0031
га ріллі із земель державної власності,
що в подальшому зареєстрований у
Золотоніському міськрайонному відділі
Черкаської регіональної філії «Центр
ДЗК» від 21.12.2010 за реєстраційним
№01.

22.10.2012 Золотоніською РДА видано
розпорядження №440 «Про надання дозволу
на розробку технічної документації із
землеустрою щодо складання документу,
що посвідчує право довгострокової
оренди земельних ділянок», яким надано
дозвіл фермерському господарству
«Агрейн» на розробку технічної
документації із землеустрою щодо
складання документа, що посвідчує
право довгострокової оренди земельних
ділянок загальною площею 365,0031 га, в т. ч.
301,6584 га ріллі - земель резервного фонду,
41,8447 га - земель запасу, 21,5 га - земель
історико-культурного призначення, для
ведення фермерського господарства, в
адміністративних межах Скориківської
сільської ради, в довгострокову оренду
терміном на 49 років.

31.10.2012 Золотоніською РДА видано
розпорядження № 456 «Про затвердження
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право оренди земельних
ділянок фермерським господарством
«Агрейн», яким затверджено технічну
документацію із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
ФГ «Агрейн» право довгострокової
оренди, терміном на 49 років, земельних
ділянок загальною площею 365,0031 га, в
тому числі 301,6584 га ріллі - земель
резервного фонду, 41,8447 га - земель
запасу, 21,5 га - земель
історико-культурного призначення, для
ведення фермерського господарства, в
адміністративних межах Скориківської
сільської ради.

На підставі розпоряджень
Золотоніської РДА №440 від 22.10.2012 «Про
надання дозволу на розробку технічної
документації із землеустрою щодо
складання документу, що посвідчує
право довгострокової оренди земельних
ділянок», та №456 від 31.10.2012 «Про
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право
оренди земельних ділянок фермерським
господарством «Агрейн», затверджено
технічну документацію із землеустрою,
що посвідчують за ФГ «Агрейн» право
довгострокової оренди вказаної
земельної ділянки терміном на 49 років,
укладено додаткову угоду до договору
оренди землі від 02.11.2012, яка
зареєстрована у міськрайонному
управлінні Держкомзему у м. Золотоноша
та Золотоніському районі, про що у
Державному реєстрі земель вчинено
запис від 07.12.2012 за №12131-12152.
Згідно умов вказаної додаткової угоди,
строк дії договору збільшений з 5 на 49
років.

Крім того, до договору суборенди землі
від 21.12.2010 між ФГ «Агрейн» та ДП
«Агрофірма «Іскра» укладено додаткову
угоду, яка зареєстрована у
Золотоніському міськрайонному відділі
Черкаської регіональної філії «Центр
ДЗК», про що у Державному реєстрі
земель вчинено запис від 24.12.2012 №
12221 - 12242.

На підставі договорів оренди,
укладених згідно розпоряджень
Золотоніської районної державної
адміністрації гр. Пузію С.М., а, у
подальшому, ФГ «Агрейн» у користування
згідно актів прийому-передачі від
29.04.2010 та 27.12.2010 відповідно була
передана земельна ділянка загальною
площею 365,0031 га, в тому числі 301,6584 га
ріллі - земель резервного фонду, 41,8447 га
- земель запасу, 21,5 га - земель
історико-культурного призначення, для
ведення фермерського господарства, в
адміністративних межах Скориківської
сільської ради.

Згідно висновку служби охорони
культурної спадщини Черкаської ОДА від
31.03.2010 №383/01-27, в ході археологічного
обстеження земельних ділянок
загальною площею 365,0031 га встановлено,
що в їх межі входять пам'ятки
археології - кургани з курганних груп
р№4125, р№4127 - 14 курганів. Надання
земельних ділянок в оренду терміном на
5 років в адміністративних межах
Скориківської сільської ради
Золотоніського району для ведення
фермерського господарства за рахунок
земель державної власності можливо за
умови дотримання пам'яткоохоронного
законодавства України, укладення
охоронних зобов'язань, на пам'ятки
археології - кургани та їх охоронні
зони; пам'ятки археології - кургани
повинні бути виведені з меж орних
земель та залужені, в межах охоронних
зон необхідне дотримання режиму
неглибокої оранки - дискування, площа
земельних ділянок, що відводяться в
оренду має бути зменшена на площу
курганів - 5 га та становитиме 360 га.

14.05.2010 археологічною інспекцією
Черкаської обласної державної
адміністрації оформлено зобов'язання
по охороні пам'ятки археології,
охоронної зони пам'ятки, щодо курганів
та курганних груп №4125, №4121, №4127, №4120 на
схід - пн.-схід від с. Скориківка
(14курганів) + 1 на кладовищі (далі
зобов'язання від 14.05.2010). Відповідно до
зобов'язання від 14.05.2010
землекористувачем зазначено
громадянина Пузія Сергія Миколайовича.
Вказане зобов'язання погоджено ФГ
«Агрейн», Черкаською обласною
Державною археологічною інспекцією,
Золотоніською райдержадміністрацією
та ДП «Агрофірма «Іскра» 21.12.2010.

У липні 2014 року заступник прокурора
Черкаської області, посилаючись на
неналежне виконання відповідачами
умов договорів оренди землі та
суборенди вважає, що це порушує
інтереси держави та загрожує
пошкодженню пам'яток археології -
курганів, заявив позов в інтересах
держави в особі Золотоніської районної
державної адміністрації з вимогами про
стягнення заборгованості по орендній
платі; розірвання договору оренди
землі; розірвання договору суборенди
землі та зобов'язання повернути
земельну ділянку.

В обґрунтування позовних вимог
прокурор посилається на недотримання
землекористувачами вимог умов
договорів оренди та суборенди, ст.ст. 24,
25 Закону України «Про охорону
культурної спадщини» та зобов'язань
землекористувачів по охороні пам'ятки
археології, охоронної зони пам'яток від
14.05.2010 щодо курганів та курганних груп
№№ 4125, 4121, 4127, 4120, розташованих на
схід-північ-схід від с.Скориківка (14
курганів) та 1 на кладовищі (далі -
Кургани), що призвело до розорювання та
засівання Курганів.

Прокурор також посилається на те, що
орендарем систематично порушуються
вимоги спірного договору оренди, а це є
підставою для припинення користування
земельною ділянкою шляхом розірвання
договору оренди з усіма його додатками
та розірвання договору суборенди з
усіма його додатками.

При прийнятті оскаржуваного рішення,
місцевий господарський суд дійшов
висновку, що позовні вимоги є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Колегія суддів апеляційного
господарського суду, беручи до уваги
межі перегляду справи у апеляційній
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при прийнятті оскаржуваного
рішення, дійшла висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а оскаржуване рішення
місцевого господарського суду слід
залишити без змін з наступних підстав.

Регулювання відносин, що виникають у
зв'язку із орендою землі здійснюється
Господарським кодексом України,
Цивільним кодексом України, Земельним
кодексом України, Законом України «Про
оренду землі», іншими
нормативно-правовими актами і
безпосередньо договором.

Нормами ст. 193 ГК України встановлено,
що суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Статтею 526 ЦК України визначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Правовий режим охорони Курганів для
запобігання їх пошкодження, руйнації
або знищення закріплено в Законах
України «Про охорону культурної
спадщини» та «Про охорону
археологічної спадщини» .

Згідно з пунктом 9 частини першої ст.1
Закону України «Про охорону
археологічної спадщини» охорона
археологічної спадщини - комплекс
заходів, що здійснюється відповідно до
законодавства органами державної
влади, підприємствами, установами,
організаціями, громадянами,
спрямованими на ведення обліку, захист,
збереження, належне утримання,
відповідне використання, консервацію,
реставрацію, реабілітацію та
музеєфікацію об'єктів археологічної
спадщини, а також поширення знань про
археологічну спадщину .

Відповідно до ст.23 Закону України «Про
охорону культурної спадщини» усі
власники пам'яток, щойно виявлених
об'єктів культурної спадщини чи їх
частин або уповноважені ними органи
(особи) незалежно від форм власності на
ці об'єкти зобов'язані укласти з
відповідним органом охорони
культурної спадщини охоронний
договір.

При передачі пам'ятки, щойно виявленого
об'єкта культурної спадщини чи її (його)
частини у володіння, користування чи
управління іншій особі істотною умовою
договору про таку передачу є
забезпечення особою, якій передається
пам'ятка, щойно виявлений об'єкт
культурної спадщини чи її (його)
частина), збереження пам'ятки, щойно
виявленого об'єкта культурної спадщини
чи її (його) частини відповідно до вимог
цього Закону та умов охоронного
договору, укладеного власником або
уповноваженим ним органом (особою) з
відповідним органом охорони
культурної спадщини.

Відсутність охоронного договору не
звільняє особу від обов'язків, що
випливають із цього Закону.

Статтею 24 даного Закону встановлено, що
власник або уповноважений ним орган,
користувач зобов'язані утримувати
пам'ятку в належному стані, своєчасно
провадити ремонт, захищати від
пошкодження, руйнування або знищення
відповідно до цього Закону та
охоронного договору.

Використання пам'ятки повинно
здійснюватися відповідно до режимів
використання, встановлених органами
охорони культурної спадщини, у спосіб,
що потребує якнайменших змін і
доповнень пам'ятки та забезпечує
збереження її матеріальної
автентичності, просторової композиції,
а також елементів обладнання,
упорядження, оздоби тощо.
Забороняється змінювати призначення
пам'ятки, її частин та елементів, робити
написи, позначки на ній, на її території
та в її охоронній зоні без дозволу
відповідного органу охорони
культурної спадщини.

Отже, чинним законодавством
встановлено певні обов'язки власників
та користувачів земельних ділянок, на
яких розташовані пам'ятки культурної
спадщини.

Із Положення про Управління культури
Черкаської облдержадміністрації (далі
- Управління) вбачається, що саме
Управління погоджує проекти
відведення і надання земельних
ділянок, зокрема для
сільськогосподарських потреб (п.5.39);
погоджує передачу об'єктів культурної
спадщини (5.44); укладає охоронні
договори на пам'ятки та здійснює
контроль за їх виконанням (том 1,
а.с.156-163).

Порядок укладення охоронних
договорів на пам'ятки культурної
спадщини затверджено постановою
Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №
1768 (далі - Порядок).

Нормами статті 1 Порядку
визначено, що охоронний договір
встановлює режим використання пам'ятки
культурної спадщини (далі - пам'ятка) чи
її частини, у тому числі території, на
якій вона розташована.

Прокурором ні суду першої
інстанції, ні суду апеляційної
інстанції не надано докази укладання
охоронних договорів із відповідачами,
або докази відмови (ухилення) їх від
укладення таких договорів за правилами
визначеними у ст.6 Порядку.

Натомість прокурор в якості
єдиного доказу надав до суду
зобов'язання по охороні пам'ятки
археології, підписане громадянином
Пузій С.М.

Будь-яких обтяжень щодо
археологічних пам'яток оспорювані
прокурором договори не містять (а.с.63-86).

Прокурор, заявляючи позов,
посилався на те, що орендовані
відповідачем земельні ділянки
розорані.

Проте, з наявного в матеріалах
справи акта про вчинення порушення
законодавства про охорону культурної
спадщини від 10.06.2013 вбачається, що в
описі виявленого порушення нумерація
курганних груп, на захист яких подано
позов, взагалі відсутня.

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції про
неможливість визначити, в якій саме
курганній групі виявлено порушення. До
того ж, у акті вказується, що кургани
частково поросли деревами (том 1, а.с.59-60;
194-195).

Прокурор і позивач не надали ні
суду першої інстанції, ні суду
апеляційної інстанції доказів того, що
на час укладання оспорюваних договорів
оренди/суборенди землі, відповідно до
приписів ст.32 Закону навколо курганів
були встановлені зони охорони пам'яток
та визначені межі охоронної зони в
натурі.

Також не надано до суду і належним
чином оформлені акти
приймання-передачі охоронюваних
пам'яток із зазначенням фактичного
стану курганів на день
приймання-передачі.

Отже, матеріали справи не містять
доказів того, що відповідачами
використовується земля під курганами
або навколо курганів у
сільськогосподарських цілях або
якимось іншим чином порушує права
держави на збереження пам'яток
археології.

Доводи прокурора про несплату орендної
плати спростовуються наявною в
матеріалах справи довідкою податкової
інспекції від 26.05.2014 №11227/23-00-20-0338 (том 1,
а.с.122-123), тому вимоги в цій частині
також задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.141 ЗК України
підставами припинення права
користування земельною ділянкою,
зокрема, є використання земельної
ділянки способами, які суперечать
екологічним вимогам; використання
земельної ділянки не за цільовим
призначенням.

Щодо вимог прокурора про розірвання
договору оренди земельної ділянки у
зв'язку із використанням її не за
цільовим призначенням, то колегія
апеляційного суду погоджується із
висновком суду першої інстанції про їх
безпідставність, оскільки прокурором
не надано допустимих доказів ні суду
першої, ні апеляційної інстанцій про
використання спірної земельної
ділянки не за призначенням.

Твердження прокурора про те, що
відповідачі не виконують висновок
служби охорони культурної спадщини
Черкаської обласної адміністрації від
31.03.2010р. в частині виведення пам'яток
археології - курганів з меж орних
земель на переконання колегії суддів, є
безпідставне, оскільки дана обставина
була предметом розгляду у справі 925/182/13
та встановлено судом, що висновок
служби охорони культурної спадщини
Черкаської ОДА виконується , а тому не
потребує доказуванню в силу частини
третьої ст.35 ГПК України.

Також не заслуговують на увагу
посилання прокурора на незаконність
передачі спірної земельної ділянки в
суборенду на підставі договору,
укладеного між ФГ «Агрейн» та ДП
«Агрофірма «Іскра» від 21.12.2010року за
№2/2010, оскільки вказаний договір був
предметом розгляду у вказаній вище
справі, де суд дійшов до висновку про
правомірність їх укладення і даний
факт доказуванню не підлягає.

Отже, на переконання судової колегії,
беручи до уваги наведені законодавчі
положення та той факт, що прокурор не
довів заявлених вимог, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що
вимоги про стягнення заборгованості
по орендній платі, розірвання договору
оренди землі, розірвання договору
суборенди землі, зобов'язання
повернути земельну ділянку -
задоволенню не підлягають з огляду на
їх недоведеність та необґрунтованість.

Відповідно до ст. 33 ГПК України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу.

Згідно із ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Нормами статті 43 ГПК України визначено,
що господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Заступником прокурора Черкаської
області не надано докази та належним
чином не доведено правомірність вимог
апеляційної скарги про скасування
рішення місцевого господарського суду
від 09.09.2014.

Щодо інших доводів апеляційної скарги,
колегія не бере їх до уваги, оскільки
прийшла висновку про їх
необґрунтованість. Інших належних
доказів на підтвердження своїх доводів
та заперечень викладених в поданій
апеляційній скарзі, апелянтом не було
надано суду апеляційної інстанції.

З огляду на вищевикладене, апеляційний
господарський суд вважає, що рішення
господарського суду Черкаської
області від 09.09.2014 прийнято після
повного з'ясування обставин, що мають
значення для справи, які місцевий
господарський суд визнав
встановленими, та відповідністю
висновків, викладених в рішенні суду
обставинам справи, а також у зв'язку із
правильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права,
і є таким що відповідає нормам закону.

Зважаючи на те, що доводи заступника
прокурора Черкаської області законних
та обґрунтованих висновків суду першої
інстанції не спростовують, рішення
господарського суду Черкаської
області від 09.09.2014 слід залишити без
змін, а апеляційну скаргу заступника
прокурора Черкаської області - без
задоволення.

Судові витрати розподіляються
відповідно до вимог ст. 49 ГПК України

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу заступника
прокурора Черкаської області на
рішення господарського суду
Черкаської області від 09.09.2014 у справі
№925/1222/14 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду
Черкаської області від 09.09.2014 у справі
№925/1222/14 залишити без змін.

3. Матеріали справи №925/1222/14 повернути
до господарського суду Черкаської
області.

Головуючий суддя
А.Г. Майданевич

Судді
Р.В. Федорчук

О.І. Лобань