ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2014 р.
Справа № 923/1692/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Остапенко Т.А. при
секретарі Довгань О.І., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного
товариства "Енергопостачальна
компанія "Херсонобленерго",
місцезнаходження: 73000, м. Херсон, вул.
Пестеля, 5; ідентифікаційний код 05396638

до: відповідача 1 - Товариства з
обмеженою відповідальністю "Єврострой
пласт", місцезнаходження: 74800,
Херсонська область, м. Каховка,
Семенівське шосе, 9а; ідентифікаційний
код 32809868

відповідача 2 - Товариства з обмеженою
відповідальністю "Біюніон",
місцезнаходження: 74800, Херсонська
область, м. Каховка, вул. Нафтовиків, 9;
ідентифікаційний код 39090589

про стягнення 224451 грн. за договором про
постачання електричної енергії

за участю

представників сторін:

від позивача - Ювченко Т.І. дов.№ 07/2600-14
від 27.12.2013 року

від відповідача 1 - не прибув

від відповідача 2 - не прибув

Публічне акціонерне товариство
"Енергопостачальна компанія
"Херсонобленерго" м. Херсон
(далі-позивач) звернувся з позовом до
відповідача 1 - товариства з обмеженою
відповідальністю "Єврострой пласт",
Херсонська область, м. Каховка та
відповідача 2 - товариства з обмеженою
відповідальністю "Біюніон", Херсонська
область, м. Каховка, про стягнення 224451
грн. за договором про постачання
електричної енергії. В обґрунтування
позовних вимог позивач послався на
порушення відповідачем-1 зобов'язань за
договором про постачання електричної
енергії № 3945 від 05.10.2007 року, п. 6.1, 6.11,
пп.. 2 п. 10.2., п. 8.1. ПКЕЕ, відповідальність
відповідача-2 за договором поруки №3945/1
від 07.08.2014 р., ст. ст. 509, 525, 530,553, 554, 692 ЦК
України, ст. ст. 173, 193 ГК України.

Відповідачі наданими їм правами брати
участь в судових засіданнях не
скористалися. Відповідач-1 про час і
місце судового засідання повідомлений
належним чином, ухвала про порушення
справи направлена рекомендованою
поштою з повідомленням про вручення,
ухвала про відкладення розгляду справи
направлена рекомендованою поштою. До
суду повернулися копії ухвал з
конвертами та повідомленням з
відміткою пошти про відмову
відповідача-1 отримати копії ухвал суду
(а.с. 77-80, 85-87).

Докази отримання відповідачем-2 ухвали
про порушення в матеріалах справи
відсутні. Копії ухвал про порушення
провадження по справі та про
відкладення розгляду справи надіслані
на адресу відповідача-2, зазначену у
витягу з ЄДРЮО та ФОП. За таких
обставин, відповідач-2 вважається
належним чином повідомлений про час,
дату та місце судового розгляду (а.с.
90-91).

Відповідно до статті 75 ГПК України,
справа розглядається без участі
представників відповідачів, за
наявними в ній доказами, яких достатньо
для вирішення спору по суті.

Справу розглянуто в судових засіданнях
02 грудня 2014 року та 23 грудня 2014 року.

Статтями 42, 43 ГПК України встановлено,
що господарський судовий процес
здійснюється на засадах змагальності
та рівності всіх учасників судового
процесу перед законом і судом. При
цьому принцип змагальності передбачає
покладання тягаря доказування на
сторони, покладання на них
відповідальності за доведеність їхніх
вимог чи заперечень; вимагає від сторін
ініціативи та активності в реалізації
їхніх процесуальних прав.

Відповідно до розділу V ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.
Доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Ці дані встановлюються такими
засобами: письмовими і речовими
доказами, поясненнями представників
сторін та інших осіб, які беруть участь
у судовому процесі.

Господарський суд приймає до розгляду
лише ті докази, які мають значення для
справи. Питання про належність доказів
вирішується судом. Належними
визнаються докази, які містять
відомості про факти, що входять у
предмет доказування у справі, та інші
факти, що мають значення для
правильного вирішення спору.
Допустимість доказів означає, що у
випадках, передбачених нормами
матеріального права, певні обставини
повинні підтверджуватися певними
засобами доказування. Письмовими
доказами, в розумінні статті 36 ГПК
України, є документи і матеріали, які
містять дані про обставини, що мають
значення для правильного вирішення
спору і повинні містити відомості, що
мають значення для справи та виконані у
формі, який дає змогу встановити
достовірність документу.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
наявних у справі матеріалів достатньо
для прийняття рішення. В судовому
засіданні після закінчення розгляду
справи оголошено вступну та
резолютивну частини рішення з
роз'ясненням процедури оскарження
рішення та набрання ним законної сили,
повідомлено про дату підготовки
повного рішення.

Дослідивши надані докази, заслухавши
пояснення представника позивача, суд -

в с т а н о в и в:

05 жовтня 2007 року між Публічним
акціонерним товариством
"Енергопостачальна компанія
"Херсонобленерго" (далі - позивач,
постачальник) та товариством з
обмеженою відповідальністю "Єврострой
пласт" (далі - відповідач-1, споживач)
було укладено договір про постачання
електричної енергії № 3945, пункти 1, 9.4.
якого діють в редакції додаткової
угоди № 1 від 02.07.2008 р. (далі - Договір), з
доповненнями до п. 9.1., внесеними
додатковою угодою № 1 від 02.07.2008 р. (а.с
24-30).

На момент укладення договору сторони
погодились під час виконання умов
договору, а також при вирішенні всіх
питань, що не обумовлені договором,
керуватись чинним законодавством
України, зокрема Правилами
користування електричною енергією,
затвердженими постановою Національної
комісії з питань регулювання
електроенергетики від 31.07.1996 р. № 28
(далі - ПКЕЕ, Правила).

Відповідно до п. 1 Договору
постачальник продає електричну
енергію споживачу для забезпечення
потреб електроустановок споживача з
приєднаною потужністю 520 кВт, а
споживач оплачує постачальнику
вартість використаної (купленої)
електричної енергії та здійснює інші
платежі згідно з умовами Договору (п.1
Договору в редакції додаткової угоди
№1 від 02.07.2008 р.).

Відповідно до розділу 2 Договору
постачальник зобов'язується постачати
споживачу електроенергію як різновид
товару в обсягах згідно із додатком 1
"Обсяги постачання електричної енергії
та потужності" (а.с. 45), а споживач -
оплачувати постачальнику вартість
електричної енергії згідно з умовами
додатку № 2 до Договору "Порядок
розрахунків та графік зняття показань
лічильників та подання їх до
електропостачальної організації",
послуги з компенсації перетікання
реактивної електричної енергії між
електромережею постачальника та
електроустановками Споживача згідно з
додатком "Порядок розрахунків за
надання послуг з компенсації
перетікання реактивної
електроенергії" (п.п.2.3.3., 2.3.4. Договору).

Відповідальність за порушення
договірних зобов'язань сторони
узгодили в розділі 4 Договору, зокрема
обумовлено, що за порушення термінів
внесення платежів, передбачених
п.п.2.3.3., 2.3.4. Договору, споживач сплачує
постачальнику пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожен день
прострочення платежу, враховуючи день
фактичної оплати.

За пунктом 9.4. Договір набирає чинності
з дня підписання і укладається на строк
до 31.12.2008 р. Договір вважається
продовженим на наступний календарний
рік, якщо за місяць до закінчення
терміну дії Договору жодна сторона не
заявить про припинення його дії, або
перегляд умов.

Відповідно п. 5.1. Договору та п. 4.2. ПКЕЕ в
додатку 1 "Обсяги постачання
електричної енергії та потужності"
сторони узгодили обсяги споживання
електроенергії в 2014 році з їх
помісячним розподілом. (а.с. 45).

Відповідно до додатку 2 "Порядок
розрахунків та графік зняття показань
лічильників та подання їх до
електропостачальної організації"
споживач знімає показання
електролічильників, та згідно п. п. 1, 2, 3
додатку № 2, додатку №2а оформлює акт
про обсяги використаної
електроенергії за розрахунковий
період, який надає до розрахункового
відділу позивача протягом 0,5 доби з
моменту зняття цих показників. (а.с. 31-32).
Розмір коштів, які має оплатити
споживач за спожиту в розрахунковому
періоді електроенергію визначається
за тарифами, які діють на кінець
поточного розрахункового періоду.
Розрахунки за електричну енергію
проводяться споживачем виключно
грошовими коштами на поточний рахунок
із спеціальним режимом використання
постачальника електричної енергії.
Будь-які рахунки на оплату електричної
енергії споживач повинен сплатити
протягом 5 операційних днів з моменту
отримання споживачем рахунку
(передбачено абз. 11 п. 1 додатку № 2 до
договору).

У разі перевищення обсягу фактично
спожитої за розрахунковий період
електричної енергії, встановленим
додатком 1 договірним обсягом
електроспоживання на цей
розрахунковий період, споживач оплачує
постачальнику електричної енергії
двократну вартість величини
перевищення, відповідно до ст. 26 Закону
України "Про електроенергетику" (п. 5
додатку 2 "Порядок розрахунків та
графік зняття показань лічильників та
подання їх до електропостачальної
організації" Договору).

У разі несвоєчасної оплати,
обумовлених цим додатком платежів
постачальник електричної енергії
проводить споживачу нарахування пені у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла за період за який
нараховується, а сума боргу повинна
бути сплачена з урахуванням,
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення та 3% річних (п.6
додатку 2 "Порядок розрахунків та
графік зняття показань лічильників та
подання їх до електропостачальної
організації" Договору).

Відповідно до Додатку №9 до Договору
"Порядок розрахунків за надання послуг
з компенсації перетікання реактивної
електричної енергії" плата за надання
цих послуг визначається
постачальником електричної енергії
згідно Методики обчислення плати за
перетікання реактивної електроенергії
між електропередавальною організацією
та її споживачами., затвердженої
наказом Мінпаливенерго від 17.01.2002 р. №19.

Так, на виконання умов Договору позивач
в період з 27.04.2014 року по 27.06.2014 року
здійснив поставку відповідачу-1
активної електроенергії та послуги з
компенсації перетікання реактивної
електроенергії, що підтверджується
актами про обсяги спожитої (переданої)
електроенергії у травні 2014 р., червні 2014
р., актами прийому-передачі активної та
реактивної електроенергії за травень
2014 р., червень 2014 р. (а.с. 52-53, 56).

Позивачем виставлено відповідачеві-1
рахунки для оплати спожитої активної,
реактивної електроенергії № 3945 від
28.05.2014 року та № 3945 від 27.06.2014 року, які
ним отримано особисто в день їх
надання, що підтверджуються відмітками
на примірниках рахунків позивача (а.с.
50-51, 54-55).

Відповідач-1 поставлену електричну
енергію прийняв, що підтверджується
підписом його представника на актах
прийому-передачі активної та
реактивної електроенергії за травень
2014 р., червень 2014 р. та, відповідно,
зобов'язаний був розрахуватись в
повному обсязі.

За отриману електричну енергію
відповідач-1 розрахувався частково -
98068,03 грн. було зараховано позивачем в
оплату боргу за поставлену активну
електричну енергію в травні-червні 2014
р., що підтверджується розрахунком
позивача (а.с. 7, 8), виписками з
розрахункового рахунку (а.с. 73-76).

Отже, відповідачем-1 умови п. 2.3.3., 2.3.4.
Договору про постачання електричної
енергії частково не виконані, що
зумовило виникнення заборгованості за
спожиту в травні-червні 2014 р.
електричну енергію в сумі 144819,45 грн.
активної, 44832,67 грн. реактивної.

Також, в квітні 2014 р. відповідачем-1
перевищено договірні обсяги
споживання електричної енергії, що
підтверджується актами про обсяги
спожитої (переданої) електроенергії та
прийому-передачі активної
електроенергії у квітні 2014 р.

Згідно Акту про обсяги спожитої
(переданої) електричної енергії від
28.04.2014 року за розрахунковий період з 28
березня 2014 року по 27 квітня 2014 року
Відповідач 1 спожив 63015 кВт*год.
електричної енергії, що на 1015 кВт* год.
більше обсягу, узгодженого Сторонами
на даний періоду в Додатку № 1 від 14.11.2013
р. до Договору (узгоджений обсяг
споживання електричної енергії на
квітень 2014 року становить - 62 000 кВт*год).

На підставі наданого відповідачем-1
акту про обсяги спожитої електричної
енергії від 28.04.2014 р. позивач склав та
надав відповідачеві-1 для оплати
рахунок № 3945 від 28.04.2014 р. за спожиту
протягом періоду з 28.03.2014 р. по 27.04.2014 р
електричну енергію. В зазначеному
рахунку ПАТ "ЕК "Херсонобленерго"
повідомило ТОВ "Єврострой пласт" про
перевищення договірної величини та про
те, що нарахована сума за перевищення
обсягу буде включена в рахунок за
наступний період (травень 2014 року). В
Рахунок № 3945 від 28.05.2014 року за спожиту
електричну енергію в період з 28.04.2014 р.
по 28.05.2014 р. позивач включив двократну
вартість різниці фактично спожитої в
квітні 2014 р. та договірної величини
електричної енергії на суму 1047,89 грн.

Проте, відповідачем-1 умови п. 5 Додатку
№2 до Договору про постачання
електричної енергії не виконані, що
зумовило виникнення заборгованості за
перевищення договірного обсягу
споживання електричної енергії в
квітні 2014 р. в сумі 1047,89 грн.

07 серпня 2014 року між позивачем ПАТ "ЕК
Херсонобленерго" та відповідачем-2 ТОВ
"Біюніон" укладено договір поруки №
3945/1, відповідно до якого відповідач-2
поручився перед позивачем виконати
зобов'язання відповідача-1 ТОВ
"Єврострой пласт", які виникли з
Договору про постачання електричної
енергії №3945 від 05.10.2007 року. (а.с. 61).

Відповідно до п. 1.1. договору поруки
поручитель поручається перед
кредитором за виконання обов'язків ТОВ
"Єврострой пласт", щодо оплати
зобов'язання які виникли згідно
основного договору про постачання
електричної енергії № 3945 від 05 жовтня
2007 року в сумі 212370,05 грн. в тому числі:
164819,45 грн. - активна електроенергія (з
ПДВ), 44832,67 грн. - реактивна
електроенергія (з ПДВ), 1047,89 грн. -
штрафні санкції за перевищення ліміту
споживання електроенергії, 530,73 грн. -
пеня, 162,35 - інфляція, 83,8 - річні, 342,38 грн. -
пеня по реактиву, 496,72 грн. - інфляція по
реактиву, 54,06 грн. - річні по реактиву,
грошові кошти за яку перераховуються
на відповідні р/рахунки Каховського
РЕЗ і ЕМ з обов'язковою вказівкою в
графі "Призначення платежу".

Згідно із п. 3.1. Договору поруки,
поручитель зобов'язаний самостійно
виконати обов'язок боржника перед
кредитором за основним договором, що
передбачений п.1.1 цього договору,
шляхом оплати коштів на відповідні
р/рахунки Каховського РЕЗ і ЕМ.

Пунктом 3.4. договору встановлено, що
поручитель і боржник відповідають
перед кредитором, як солідарні
боржники. У разі невиконання, або
неналежного виконання зобов'язань за
договором, поручитель та боржник
несуть відповідальність перед
кредитором відповідно до ст. 554 ЦК
України.

Відповідно до п. 4.1 договір набуває
чинності з моменту його підписання та
скріплення печатками сторін і діє до
моменту припинення поруки на
підставах, визначених ст. 559 ЦК України.

Позовні вимоги у сумі 224451 грн.
заборгованості за договором про
постачання електричної енергії №3945
від 05.10.2007 року, у тому числі: 144819,45 грн.
боргу за спожиту активну електричну
енергію, 44832,67 грн. боргу за реактивну
електричну енергію, 1047,89 грн. боргу за
перевищення договірного обсягу
споживання електричної енергії, 18519,14
грн. пені, 2319,63 грн. 3% річних, 12912,22 грн.
інфляційних втрат стали предметом
судового розгляду у даній справі.

Статтею 173 Господарського кодексу
України передбачено, що господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Пунктом першим статті 193
Господарського Кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Аналогічна норма міститься
і в статті 526 Цивільного кодексу
України.

За визначенням частини 1 статті 712
Цивільного кодексу України, за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
Частиною 2 зазначеної статті
встановлено, що до договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі.

Стаття 554 ЦК України встановлює правові
наслідки порушення зобов'язання,
забезпеченого порукою, а саме: у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Частиною 4 ст. 559 ЦК України встановлено,
що порука припиняється після
закінчення строку, встановленого в
договорі поруки. У разі, якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до статті 629 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Пунктом 6.11 Правил користування
електричною енергією передбачено, що
остаточний розрахунок споживача за
електроенергію, спожиту протягом
розрахункового періоду, здійснюється
на підставі виставленого
постачальником електроенергії рахунка
відповідно до даних про фактичне
споживання електроенергії,
визначеного за показами розрахункових
засобів обліку, які фіксуються у
терміни, передбачені договором.

Підпунктом 2 п. 10.2 ПКЕЕ встановлено, що
споживач електричної енергії
зобов'язаний оплачувати обсяг спожитої
електроенергії, а також здійснювати
інші платежі згідно умов договору.
Відповідно до пп. 1 п. 8.1 ПКЕЕ
постачальник електричної енергії за
регульованим тарифом має право на
отримання від споживача своєчасної
оплати за електроенергію та інших
платежів відповідно до умов договору
та законодавства України.

Ст. 26 Закону України "Про
електроенергетику" передбачено, що у
випадку споживання електричної
енергії понад договірну величину за
розрахунковий період споживачі
сплачують енергопостачальнику
двократну вартість різниці фактично
спожитої і договірної величини.

Проте, відповідачем-1 зобов'язання щодо
оплати спожитої електричної енергії
виконано не в повному обсязі. На момент
подання позову, сума простроченої
заборгованості за договором про
постачання електричної енергії №3945
від 05.10.2007 року становить: 144819,45 грн.
боргу за спожиту активну електричну
енергію, 44832,67 грн. боргу за реактивну
електричну енергію, 1047,89 грн. боргу за
перевищення договірного обсягу
споживання електричної енергії.

Відповідачем-2, взяті на себе
зобов'язання за договором поруки не
виконані. Позивачем копія позовної
заяви з додатками надіслана на адресу
відповідача-2 13.11.2014 р. в межах 6-ти
місячного терміну від дня настання
строку виконання основного
зобов'язання, передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК
України.

Таким чином, аналіз зазначених норм
права та фактичних обставин справи
свідчить про те, що позовні вимоги про
стягнення з відповідачів солідарно
суми в розмірі 144819,45 грн. боргу за
спожиту активну електричну енергію,
44832,67 грн. боргу за реактивну електричну
енергію, 1047,89 грн. боргу за перевищення
договірного обсягу споживання
електричної енергії є доведеними,
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено до
стягнення 18519,14 грн. пені, 2319,63 грн. 3%
річних, 12912,22 грн. інфляційних втрат.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України
у разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Згідно із ст. 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 551 ЦК України
передбачено, якщо предметом неустойки
є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

Статтею 230 ГК України передбачено, що
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Пунктом 6 додатку 2 "Порядок розрахунків
та графік зняття показань лічильників
та подання їх до електропостачальної
організації" Договору №3945 від 05.10.2007 р.
встановлено, що у разі несвоєчасної
оплати, обумовлених цим додатком
платежів постачальник електричної
енергії проводить споживачу
нарахування пені у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла за
період за який нараховується, а сума
боргу повинна бути сплачена з
урахуванням, встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення та 3%
річних.

Враховуючи наведені норми права,
встановлений факт неналежного
виконання відповідачем-1 своїх
зобов'язань, обсяги відповідальності
поручителя - відповідача-2 з оплати
пені, передбачені в договорі поруки,
суд, перевіривши розрахунок суми пені,
здійснений позивачем, відповідно до
періодів виникнення та оплати
заборгованості, передбачених
договором, визнає обґрунтованими
вимоги позивача щодо стягнення з
відповідачів солідарно пені за
порушення строків оплати за спожиту
активну та реактивну електроенергію та
задовольняє ці вимоги в сумі - 873,11 грн.
Пеня в сумі 17646,03 грн. підлягає
стягненню з відповідача-1.

На особу, яка допустила неналежне
виконання зобов'язання, покладаються
додаткові юридичні обов'язки, в тому
числі передбачені статтею 625
Цивільного кодексу України.

Зокрема, частиною 2 статті 625 ЦК України
встановлено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Тобто, у разі прострочення виконання
грошового зобов'язання кредитор має
право стягнути, а боржник повинен
сплатити, крім основного боргу, також
втрати від інфляційних процесів та
річні відсотки за весь час
прострочення виконання зобов'язання.

Інфляційні втрати пов'язані з
інфляційними процесами в державі і за
своєю правовою природою є компенсацією
за понесені збитки, спричинені
знеціненням грошових коштів, а
проценти річних - платою за
користування коштами, що не були
своєчасно сплачені боржником.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування
інфляційних витрат на суму боргу та
трьох процентів річних входять до
складу грошового зобов'язання і є
особливою мірою відповідальності
боржника (спеціальний вид
цивільно-правової відповідальності) за
прострочення грошового зобов'язання,
оскільки виступають способом захисту
майнового права та інтересу, який
полягає у відшкодуванні матеріальних
втрат (збитків) кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отримання
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові (постанови Верховного Суду
України від 6 червня 2012 р. у справі N
6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі N
6-38цс11). Отже, проценти, передбачені ст.
625 ЦК, не є штрафними санкціями
(постанова Верховного Суду України від
17 жовтня 2011 р. у справі N 6-42цс11).

Невиконання відповідачем-1 грошового
зобов'язання на момент звернення до
суду підтверджено матеріалами справи,
а відтак, враховуючи обсяги
відповідальності поручителя -
відповідача-2 з оплати 3% річних та втрат
від інфляції, передбачених в договорі
поруки, вимоги про стягнення солідарно
з відповідачів 137,86 грн. 3% річних та 659,07
грн. інфляційних втрат є правомірними
та обґрунтованими.

Втрати від інфляції в сумі 12253,15 грн. та
3% річних в сумі 2181,77 грн. підлягають
стягненню з відповідача-1.

Згідно із ст. 49 ГПК України судовий збір
розподіляється між відповідачами
порівну.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82, 84, 85 ГПК України,
суд

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Єврострой пласт"
(місцезнаходження: 74800, Херсонська
область, м. Каховка, Семенівське шосе,
9а; ідентифікаційний код 32809868) та
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Біюніон"
(місцезнаходження: 74800, Херсонська
область, м. Каховка, вул. Нафтовиків, 9;
ідентифікаційний код 39090589) солідарно
на користь публічного акціонерного
товариства "Енергопостачальна
компанія "Херсонобленерго"
(місцезнаходження: 73000, м. Херсон, вул.
Пестеля, 5; ідентифікаційний код 05396638)
на рахунок із спеціальним режимом
використання № 0852 в філії
Херсонського обласного управління ВАТ
"Ощадбанк" № 10021, МФО 352457, код 05396638: 144819,45
грн. заборгованості за спожиту активну
електричну енергію; 1047,89 грн.
заборгованості за перевищення
договірного обсягу споживання
електричної енергії; на поточний
рахунок № 2 ФХОУ АТ Ощадбанк у м.
Херсоні. МФО 352457. код 05396638: 44832,67 грн.
заборгованості за реактивну енергію,
873,11 грн. пені, 659,07 грн. інфляційних
втрат, 137,86 грн. 3 % річних.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Єврострой пласт"
(місцезнаходження: 74800, Херсонська
область, м. Каховка, Семенівське шосе,
9а; ідентифікаційний код 32809868) на
користь публічного акціонерного
товариства "Енергопостачальна
компанія "Херсонобленерго"
(місцезнаходження: 73000, м. Херсон, вул.
Пестеля, 5; ідентифікаційний код 05396638)
на поточний рахунок № 2 ФХОУ АТ
Ощадбанк у м. Херсоні. МФО 352457. код 05396638:
17646,03 грн. пені; 12253,15 грн. інфляційних
втрат; 2181,77 грн. 3 % річних, 2244,51 грн.
судового збору.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Біюніон"
(місцезнаходження: 74800, Херсонська
область, м. Каховка, вул. Нафтовиків, 9;
ідентифікаційний код 39090589) на користь
публічного акціонерного товариства
"Енергопостачальна компанія
"Херсонобленерго" (місцезнаходження:
73000, м. Херсон, вул. Пестеля, 5;
ідентифікаційний код 05396638) на поточний
рахунок № 2 ФХОУ АТ Ощадбанк у м.
Херсоні. МФО 352457. код 05396638: 2244,51 грн.
судового збору.

5. Накази видати після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено 29.12.2014 року

Суддя
Т.А. Остапенко