ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року Справа № 910/11750/14

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого суддіКорсака В.А. суддів
Данилової М.В., Данилової
Т.Б.розглянувши матеріали касаційної
скарги Дочірнього підприємства "А.Е.Т.
Джоін ап!" на постановуКиївського
апеляційного господарського суду від
26.11.2014 у справі № 910/11750/14 Господарського
суду міста Києва за позовомДочірнього
підприємства "А.Е.Т. Джоін ап!" до
Приватного підприємства "Туристична
компанія "Бітско" простягнення 22 888, 83
грн. в судовому засіданні взяли участь
представники : - - позивачаСолодка
А.М. - - відповідачаМихайлюк О.І.

В С Т А Н О В И В:

В червні 2014 року Дочірнє підприємство
"А.Е.Т. Джоін ап!" звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовною заявою до Приватного
підприємства "Туристична компанія
"Бітско", в якій просило стягнути з
відповідача на свою користь 22 888, 83 грн.,
з яких: 19 073, 00 грн. заборгованості, 1 428, 12
грн. пені, 2100, 83 грн. інфляційних втрат,
286,88 грн. трьох відсотків річних та
судові витрати.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 01.09.2014 (суддя
Головатюк Л.Д.), залишеним без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 26.11.2014
(головуючий Чорногуз М.Г., судді:
Рудченко С.Г., Агрикова О.В.) у даній
справі в позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з постановою
апеляційної інстанції, Дочірнє
підприємство "А.Е.Т. Джоін ап!"
звернулось до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в
якій посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить її скасувати та прийняти нове
рішення про задоволення позову.

У відзиві на касаційну скаргу
Приватне підприємство "Туристична
компанія "Бітско" не погоджується з
доводами касатора і просить суд
залишити рішення господарських судів
попередніх інстанцій без змін, а скаргу
- без задоволення.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
юридичну оцінку встановлених
фактичних обставин, проаналізувавши
правильність застосування
господарськими судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого господарського
суду України вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, 22.01.2013 між Дочірнім
підприємством "А.Е.Т. Джоін ап!"
(туроператором) та Приватним
підприємством "Туристичною компанією
"Бітско" (турагентом) укладено
агентський договір № 0976 (т. 1,
а.с. 14-25), за умовами якого турагент
зобов'язується за винагороду надати
послуги туроператору з реалізації
турпродукту шляхом укладення договору
на туристичне обслуговування від
імені, в інтересах та під контролем
туроператора, а також здійснювати
фактичні дії, що визначені договором,
із забезпечення надання туроператором
турпродукту.

Пунктом 3.3.1., 3.3.4. договору передбачено,
що турагент зобов'язаний реалізувати
заброньований турпродукт туристу від
імені, під контролем та в інтересах
туроператора. Турагент зобов'язується
своєчасно подавати туроператору лист
бронювання туристичних послуг,
замовлених туристами.

Відповідно до пункту 5.1. договору
турагент здійснює повну оплату
замовленого турагентом турпродукту
відповідно до виставленого
туроператором рахунку в розмірі ціни
турпродукту, встановленої в наданих
турагенту прайсах (або в прайсах,
розміщених на сайті туроператора).

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що згідно замовлення
туристичного продукту № 130772 (т.1., а.с.28)
відповідач забронював туристичний
продукт у позивача для туристів ВОСНЕК
VIKTOR, ВОСНЕК TAMARA, до складу якого
входило: авіапереліт за напрямком Київ
- Хургада - Київ, перебування в Єгипті,
проживання в готелі IBEROTEL MAKADI OASIS - (4*
Мадинат Макади) з 02.11.2013 по 16.11.2013,
розміщення: DBL, послуги харчування АІ та
додаткові послуги (груповий трансфер
Аеропорт - готель - Аеропорт,
страхування).

Позивач виставив відповідачу рахунок
на оплату туристичних послуг №
130772 від 04.10.2014 за замовлення
туристичного продукту № 130772 на суму
19 073 грн. 00 коп. (т.1., а.с.33)

Як вбачається з матеріалів справи спір
виник у зв'язку з тим, що відповідач, за
посиланням позивача, не сплатив
вартість туристичного продукту, що
стало підставою для звернення позивача
з позовом про стягнення
заборгованості, трьох відсотків
річних, інфляційних втрат та пені.

У відзиві на позов (т.1., а.с.96-98)
відповідач послався на відсутність
підстав для оплати виставленого
позивачем рахунку № 130772 від 04.10.2014,
оскільки підтвердження замовлення від
позивача він не отримував, а послуги не
надавались.

Частинами першою та другою статті 297
Господарського кодексу України
передбачено, що за агентським
договором одна сторона (комерційний
агент) зобов'язується надати послуги
другій стороні (суб'єкту, якого
представляє агент) в укладенні угод чи
сприяти їх укладенню (надання
фактичних послуг) від імені цього
суб'єкта і за його рахунок. Агентський
договір повинен визначати сферу,
характер і порядок виконання
комерційним агентом посередницьких
послуг, права та обов'язки сторін, умови
і розмір винагороди комерційному
агентові, строк дії договору, санкції у
разі порушення сторонами умов
договору, інші необхідні умови,
визначені сторонами.

Пунктами 4.2., 4.4., 4.5. агентського
договору передбачено, що за умовами
даного договору, Турагент, після
погодження із туристом істотних умов
Договору про туристичне
обслуговування, заповнює Лист
бронювання (встановленого
Туроператором) у двох екземплярах. Лист
бронювання в даному випадку вважається
офертою. Після належного оформлення
Листа бронювання, Турагент направляє
його засобами електронного,
факсимільного чи поштового зв'язку або
оформлює його в системі он-лайн
бронювання на сайті Туроператора.

Відповідно до пункту 4.6. договору, у
разі можливості задоволення всіх
істотних умов Турагента, Туроператор
(не пізніше ніж на п'ятий день з дати
отримання Листа бронювання) направляє
засобами електронного, факсимільного
чи поштового зв'язку Турагенту
Підтвердження Замовлення, що в даному
випадку є акцептом, тобто
підтвердженням бажання укласти
договір. Також акцептом в даному
випадку може бути виставлений
Туроператором рахунок на сплату
відповідних послуг Турагентом.
Підтвердження замовлення також може
бути оформлено Туроператором на сайті
Туроператора в системі он-лайн
бронювання.

Відповідно до статей 640, 643 Цивільного
кодексу України договір є укладеним з
моменту одержання особою, яка
направила пропозицію укласти договір,
відповіді про прийняття цієї
пропозиції. Якщо у пропозиції укласти
договір вказаний строк для відповіді,
договір є укладеним, коли особа, яка
зробила пропозицію, одержала відповідь
про прийняття пропозиції протягом
цього строку.

Як вже зазначалося, положення
агентського договору передбачають
оферту з конкретним строком для
надання відповіді - п'ять днів (пункт 4.6.
агентського договору).

Тобто, момент укладення договору
пов'язаний з моментом одержання
оферентом відповіді про прийняття його
пропозиції укласти договір на
запропонованих умовах.

До матеріалів справи не надано
належним та допустимих доказів
надсилання на адресу відповідача
підтвердження оферти в передбачений
агентським договором строк, ані
засобами поштового, ані факсимільного,
ані електронного зв'язку, ані в системі
он-лайн бронювання.

Суди попередніх інстанцій дійшли
висновку про те, що позивач не вчинив
дій для укладення договору протягом
встановленого строку (протягом п'яти
днів), не надіслав підтвердження
замовлення на адресу відповідача в
передбачений агентським договором
спосіб.

Враховуючи положення статей 640, 643
Цивільного кодексу України, колегія
суддів погоджується з висновками судів
про те, що оферта відповідача є такою,
що не акцептована позивачем, а договір
про надання туристичних послуг за
замовленням відповідача туристичного
продукту № 130772 є неукладеним та не
породжує для сторін прав та обов'язків.

Встановивши на підставі поданих
доказів зазначені обставини в їх
сукупності, суди попередніх інстанцій
дійшли висновку про те, що обов'язку по
оплаті виставленого позивачем рахунку
на суму 19 073, 00 грн. у відповідача не
виникло.

До матеріалів справи не надано доказів
того, що позивач поніс будь-які витрати,
пов'язані з виконанням замовлення №
130772 на вищевказану суму, а відповідач
або туристи скористались цим
замовленням.

Зазначені обставини в установленому
законом порядку не спростовані і є
достатніми для відмови у позові.

Відповідно до приписів статті 1117
Господарського процесуального кодексу
України, касаційна інстанція не має
права встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні або постанові
господарського суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими, збирати нові
докази або додатково перевіряти їх.
Переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Викладені у касаційній скарзі доводи
наведеним вимогам не відповідають та
не спростовують зазначених вище
висновків. В своїй касаційній скарзі
скаржник фактично просить вирішити
питання про достовірність поданих ним
доказів, які на його думку, в зв'язку з
вибірковим підходом до їх оцінки були
безпідставно відхилені судами
попередніх інстанцій. В той же час,
скаржник просить надати нову оцінку
доказам у справі, що виходить за межі
повноважень суду касаційної інстанції.

За таких обставин, касаційна скарга
задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу залишити без
задоволення.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 26.11.2014 у справі
№ 910/11750/14 залишити без змін.

Головуючий суддя
В.А. Корсак

С у д д і
М.В. Данилова

Т.Б. Данилова