РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2014Справа №910/24094/14
За позовом Публічного акціонерного товариства "Львівський хімічний завод"

до Відкритого акціонерного товариства

"Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"

про стягнення грошових коштів

Суддя Цюкало Ю.В.

У засіданні брали участь:

від позивача: Прімєрова Н.Г. (представник за довіреністю );

від відповідача: не з'явились.

В судовому засіданні 29 грудня 2014 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

03 листопада 2014 року до канцелярії Господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства "Львівський хімічний завод" (позивач) на розгляд суду надійшла позовна заява № 6903 від 27.10.2014р. в якій викладені позовні вимоги про стягнення з Відкритого акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (відповідач) грошових коштів в розмірі 63 322,81 грн., де заборгованість по страховому відшкодуванню - 50 000,00 грн., заборгованість по відшкодуванню витрат на евакуацію автомобіля з місця ДТП - 900,00 грн., заборгованість по відшкодуванню витрат на проведення автотоварознавчого дослідження та визначення матеріального збитку - 1 000,00 грн., втрати від інфляції - 8 572,31 грн. та 3% річних - 2 850,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не здійснено виплату страхового відшкодування за шкоду, яку було завдано позивачу у дорожньо-транспортній пригоді, що сталася з вини водія особи, цивільно-правова відповідальність якої, як власника наземного транспортного засобу, була застрахована відповідачем за полісом № АВ/5590423.

Під час перебування справи на розгляді в суді позивач, користуючись передбаченими ст. 22 Господарського процесуального кодексу України правами, 26.12.2014р. подав до суду клопотання № 7890 від 23.12.2014р. «Про зменшення розміру позовних вимог» в якій Публічне акціонерне товариство "Львівський хімічний завод" просить суд стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" 900,00 грн. заборгованості по відшкодуванню витрат на евакуацію автомобіля з місця ДТП, 8 572,31 грн. інфляційних втрат та 2 850,50 грн. 3% річних, у зв'язку зі сплатою основного боргу відповідачем в розмірі 51 000,00 грн.

26 грудня 2014 року через канцелярію до суду відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій останній просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову, оскільки відповідач сплатив на користь позивача 51 000,00 грн., з яких 50 000,00 грн. - страхове відшкодування та 1 000,00 грн. - вартість експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2014 року (суддя Цюкало Ю.В.) прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі № 910/24094/14, розгляд справи призначено на 15.12.2014 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.12.2014 року розгляд справи відкладено до 29.12.2014р.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до п. 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

14 липня 2012 року відбувся страховий випадок на а/д Київ-Чоп 557 км, а саме: відбулося зіткнення автомобіля "Део-Ланос", державний реєстраційний номер ВС 2401 АО, що знаходився під керуванням Ногаса П.М. та автомобіля "Ауді А8", державний реєстраційний номер 999-77 ТА, що знаходився під керуванням Бобришева В.А.

В результаті ДТП автомобіль "Ауді А8", державний реєстраційний номер 999-77 ТА, було пошкоджено, що підтверджується довідкою, виданою органами ДАІ (копія довідки міститься в справі).

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та докази, господарський суд вважає, що позовні вимоги, з урахуванням поданих уточнень згідно заяви № 7890 від 23.12.2014р. «Про зменшення розміру позовних вимог», підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (ст. 9 Закону України "Про страхування").

Згідно зі ст. 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку)

виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

У відповідності до положень частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з постановою Пустомитівського районного суду міста Києва від 15.08.2012р. у справі № 3/1316/1144/1212 (належним чином засвідчена копія постанови містяться в матеріалах справи), дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм Ногасом П.М. п.п. 1.5, 2.3.б, 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р. Останнього визнано винним у скоєнні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Страхувальник має право вибору страховика для укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 14 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

З урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування (ст. 21 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Як свідчать матеріали справи Ногасом П.М. застраховано цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу "Део-Ланос", державний реєстраційний номер ВС 2401 АО, шляхом укладення з відповідачем поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/5590423 (копія полісу № АВ/5590423 міститься в матеріалах справи).

У відповідності до ст. 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Таким чином, на підставі зазначених вище норм та у зв'язку з укладенням відповідачем з Ногасом П.М. полісу страхування цивільно-правової відповідальності № АВ/5590423, відповідач прийняв на себе обов'язок відшкодовувати завдану Ногасом П.М. шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу "Део-Ланос", державний реєстраційний номер ВС 2401 АО.

Як випливає з висновку № 49/14 від 17.04.2014р. (копія експертного дослідження в справі), вартість матеріального збитку автомобіля "Ауді А8", державний реєстраційний номер АА 999-77 ТА становить: 116 588,00 грн.

Як встановлено судом, в грудні 2014 року відповідач в добровільному порядку сплатив на користь позивача 51 000,00 грн. з них 50 000,00 грн. - страхового відшкодування та 1 000,00 грн. - вартість експертизи, що підтверджується платіжним дорученням № 72184 від 19.12.2014р., у зв'язку із чим позивач і зменшив позовні вимоги на вказану суму, тобто на 50 000,00 грн. страхового відшкодування та 1 000,00 грн. витрат на проведення автотоварознавчого дослідження та визначення матеріального збитку; інші вимоги, заявлені за позовом № 6903 від 27.10.2014р., залишені без змін.

Щодо вимог позивача про стягнення 900,00 грн. заборгованості по відшкодуванню витрат на евакуацію автомобіля з місця ДТП.

Згідно підпунктів 34.2., 34.3. ч.ч. 2, 3 статті 34 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Так, з правової конструкції частини 3 вказаної статті слідує, що страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

За таких обставин, з огляду на те, що понесені позивачем витрати в розмірі 900,00 грн. є коштами, що сплачені саме за евакуацію автомобіля, а не коштами, що понесені як витрати на проведення експертизи (дослідження), а відтак відповідні здійснені позивачем платежі страховик не зобов'язаний, в силу приписів підпункту 34.3. ч. 3 статті 34 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", відшкодувати потерпілому, необґрунтованими є викладені позивачем вимоги про стягнення з відповідача, на підставі статті 34 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", 900,00 грн. за евакуацію автомобіля, а також нараховані та заявлені до стягнення, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, 50,23 грн. 3% річних та 150,84 грн. втрат від інфляцій, як похідних від 900,00 грн.

В частині вимог щодо стягнення з відповідача 8 421,47 грн. втрати від інфляції та 2 800,27 грн. 3% річних, суд відмічає наступне.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За ст. 36.2. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

З огляду на викладене, з урахуванням того, що відповідач лише в грудні 2014 року, в добровільному порядку, здійснив на користь позивача виплату страхового відшкодування та сплатив заборгованість по відшкодуванню витрат на проведення автотоварознавчого дослідження та визначення матеріального збитку чим, по суті, фактично визнав існування факту заборгованості в розмірі 50 000,00 грн. та 1 000,00 грн., зважаючи на те, що у встановлений при цьому законом строк виплату страхового відшкодування відповідач на користь позивача не здійснив, обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення з відповідача, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, на користь позивача 8 421,47 грн. втрат від інфляції та 2 800,27 грн. 3% річних відповідно до арифметично здійсненого і вірного позивачем розрахунку.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене, позовні вимоги, з урахуванням поданих уточнень, підлягають частковому задоволенню про стягнення 11 221,74 грн. з них 8 421,47 грн. втрат від інфляції та 2 800,27 грн. 3% річних.

В частині розподілу господарських витрат у справі № 910/24094/14 суд вказує наступне.

Згідно ч. 2 п. 5 Інформаційного листа "Про деякі питання практики застосування окремих норм чинного законодавства при вирішенні спорів" від 26.06.95р. N 01-8/453, якщо відповідач сплатив борг після звернення кредитора з позовом, витрати, пов'язані зі сплатою державного мита позивачем, покладаються на відповідача на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

В інформаційному листі від 20.10.2006р. "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році та в I півріччі 2006 року" Вищий господарський суд України з приводу запитання: "Якими є правові наслідки зменшення розміру позовних вимог?" довів до відома Господарським судам України наступне.

Відповідно до частини четвертої статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення у справі, зокрема, зменшити розмір позовних вимог.

Під зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти зміну (у бік зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, в тому числі ціни позову.

Згідно з частиною третьою статті 55 Господарського процесуального кодексу України ціну позову вказує позивач.

Отже, у разі зменшення позовних вимог, якщо його прийнято господарським судом, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір. Питання щодо повернення зайво сплаченої суми судового збору, у зв'язку із зменшенням позовних вимог, вирішується господарським судом на загальних підставах і в порядку, визначених законодавством.

Загальна сума ціни позову, з урахування поданої представником позивача заяви про зменшення позовних вимог, становить - 12 322,81 грн.

Таким чином, судові витрати позивача по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 1 663,67 грн. відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії "Оранта" (ідентифікаційний код 00034186, адреса: 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Публічного акціонерного товариства "Львівський хімічний завод" (ідентифікаційний код 05761873, адреса: 79070, м. Львів, вул. Рахівська, буд. 16, п/р 601 в ПАТ «Банк «Кредит Дніпро», МФО 305749), або на будь-який інший рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, грошові кошти: 3% річних - 2 800,27 грн. (дві тисячі вісімсот гривень 27 копійок), втрат від інфляції - 8 421,47 грн. (вісім тисяч чотириста двадцять одна гривня 47 копійок) та судовий збір - 1 663,67 грн. (одна тисяча шістсот шістдесят три гривні 67 копійок). Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Копію даного рішення направити відповідачу по справі № 910/24094/14.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 20.02.2015р.

Суддя Ю.В. Цюкало