ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року Справа № 925/1977/14

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Кенкеч О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом

публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ», м. Київ, бульв. Верховної Ради, 7

в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Соловйової Наталії Анатоліївни

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1

про стягнення 4 616 896,39 грн. заборгованості та санкцій,

за участю представників сторін:

від позивача: Замедянський Ю.В. - за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_4 - за довіреністю.

В розгляді справи оголошувалась перерва з 11 грудня 2014р. до 09 год. 30 хв. 25 грудня 2014р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Банк Форум» звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до ФОП ОСОБА_2 про стягнення 4 616 896,39 грн. заборгованості та санкцій згідно кредитного договору.

13.12.2013р. між ФОП ОСОБА_2 та ПАТ «Банк «Форум» укладено депозитний договір на суму 8 000 000 грн.

16.12.2013р. між публічним акціонерним товариством «БАНК ФОРУМ» (Банком) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (Позичальником - Відповідач по справі) було укладено кредитний договір №1-0030/13/40-KL (Далі - Договір), за умовами якого Банк відкрив Позичальнику відновлювальну кредитну лінію в розмірі 8 075 000 грн. до повного повернення кредиту до 03.11.2014р. (п. 1.1. договору, а.с. 9).

Розмір процентів по кредиту - 22% річних.

Цілі кредиту: поповнення оборотних коштів Позичальника (п.п. 1.3. договору, а.с. 10).

Відповідно до розділів 1, 2 та 3 Договору кредит надається в безготівковій формі в межах наданого забезпечення. Кредит використовується на умовах та на цілі, передбачені в п.1.3 Договору.

Відповідно до п. 1.4 Договору позичальник зобов'язаний погасити кредит на рахунок в строк до 03 листопада 2014р. У разі порушення термінів погашення кредиту, зазначених у договорі, банк нараховує пеню на суму простроченого платежу відповідно до п. 8.2. договору.

Згідно ст. 3 Договору позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі, зазначеному в п. 3.2 договору в валюті кредиту. Такі проценти нараховуються щомісяця 25 числа на суму фактичної заборгованості за кредитом із розрахунку фактичної кількості днів періоду нарахування процентів на основі банківського року у валюті кредиту.

На виконання вищевказаних умов кредитного договору Банком на підставі поданої Позичальником заяви було видано кредитні кошти Позичальнику. Позичальник не заперечив проти неотримання коштів від позивача. Таким чином, Банк належним чином і повністю виконав свої зобов'язання по Договору щодо видачі кредиту.

Натомість Позичальник не виконав взяті не себе за договором зобов'язання щодо сплати заборгованості по кредиту та нарахованих відсотках.

Внаслідок невиконання Позичальником своїх зобов'язань станом на 20.10.2014р. загальна його заборгованість перед банком - за твердженням позивача - складає 4 616 896,39 грн., з них:

- прострочення кредиту - 4 000 000 грн.;

- прострочена заборгованість по відсотках: 568 986,32 грн.;

- пеня за простроченим кредитом - 47 910,07 грн., що є предметом спору.

16.12.2013р. між сторонами укладено договір застави №1-0531/13/40-ZS в забезпечення заставодавцем зобов'язань з укладеного договору кредиту (а.с. 132-134).

Заставодавець погодився, що предметом застави є право вимоги отримання грошових коштів в сумі 8 500 000 грн., розміщених на строковому банківському рахунку ФОП ОСОБА_2 НОМЕР_1 в ПАТ «БАНК ФОРУМ».

Заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадках, передбачених кредитним договором - п. 3.4.3 договору, а.с. 133.

Представник позивача вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Представник відповідача вимоги заперечив та вказав, що банк зловживає своїм правом кредитора, оскільки вже отримав задоволення за рахунок заставного майна (депозитних коштів) і намагається через судове рішення ще раз стягнути борг. При зверненні з позовом банк ухилявся від оприлюднення договору застави. Боржник відступив право вимоги за договором застави і банк має право безспірного списання боргу за рахунок депозиту. При наявності кредиту в 4000000 грн. у відповідача в цьому ж банку є депозит на 8500000 грн. Банк відмовився повертати депозит і вимагає повернути кредит. Представник просить відмовити в позові повністю. Надав судову практику в аналогічних спорах.

Інших доказів сторонами не подано.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, заслухавши доводи, обґрунтування та пояснення учасників процесу, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення.

Згідно положень Пленуму ВГСУ від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має грунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Між сторонами виникли відносини кредитування на підставі письмового двостороннього оплатного консенсуального договору від 16.12.2013р. №1-0030/13/40-KL (а.с. 10-41, з додатками).

Відповідно до умов Кредитного договору, Банк, на умовах, визначених договором, зобов'язався відкрити Позичальнику відновлювальну кредитну лінію, в рамках якої надає останньому кредитні кошти (надалі - Кредит) окремими частинами (далі за текстом - Вибірка), на засадах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, в межах визначеної Кредитним договором граничної суми коштів (далі - Кредитний ліміт), а Позичальник зобов'язався вчасно погасити Банку заборгованість за Кредитом та сплачувати на користь Банка проценти та комісії в розмірі, в строки (терміни) та на умовах, визначених Кредитним договором.

Умовами п. 1.2. ст. 1 Кредитного договору визначено, що максимальна заборгованість Позичальника за Кредитним договором (загальна сума усіх вибірок) не може перевищувати Кредитний Ліміт в сумі 8 075 000,00 грн.

Згідно з п.1.4. Кредитного договору, кінцевий термін, до настання якого має бути погашена заборгованість за кредитом - 03.11.2014, включно.

Підпунктом 2.3.1. п. 2.3. ст. 2 Кредитного договору передбачено, що Кредит надається шляхом перерахування Банком коштів з відповідного внутрішньобанківського позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника, відкритий у Банку, в сумі, що буде зазначена в Заявці на отримання Вибірки.

Відповідно до п. 2.4. ст. 2 Кредитного договору, днем (моментом) надання Вибірки вважається день перерахування Банком коштів з відповідного внутрішньобанківського позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника, в сумі відповідної Вибірки.

Положеннями пункту 3.1. ст. 3 Кредитного договору визначено, що за користування Кредитом Позичальник сплачує Банку проценти у валюті відповідної вибірки, що нараховуються на суму фактичної заборгованості за Кредитом з періодичністю, визначеною в п. 3.3. Кредитного договору. При розрахунку процентів враховується день надання Кредиту та не враховується день повного погашення заборгованості за Кредитом, використовується річна процентна ставка в розмірі, зазначеному в п. 3.2. Кредитного договору, та приймається рік, що складається з фактичної кількості календарних днів у відповідному році - 365 або 366 днів.

Згідно з п. 3.2. ст. 3 Кредитного договору, за користування Кредитом Позичальник сплачує проценти за фіксованою процентною ставкою, яка встановлюється на весь період дії Кредитного договору в розмірі 22% річних.

Пунктом 4.1. Кредитного договору передбачено, що погашення вимог Банку за Кредитним договором вважаються належно виконаними в момент зарахування коштів:

- на відповідний рахунок для погашення кредиту і сплати процентів;

- на відповідний рахунок для сплати комісії;

- на відповідний рахунок для сплати можливої неустойки.

Відповідно до п. 8.2. Кредитного договору, за несвоєчасне погашення заборгованості за Кредитом, несвоєчасну сплату процентів та/або комісій за Договором, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діятиме протягом відповідного порушення, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Пеня сплачується окремо від процентів, комісій та штрафу, що підлягають сплаті відповідно до Договору.

На забезпечення виконання зобов'язань Відповідача за Кредитним договором, 16.12.2013 між ФОП ОСОБА_2 (далі - Заставодавець) та Позивачем укладено Договір застави № 1-0531/13/40-ZS (майнових прав вимоги за договором банківського вкладу, далі - Договір застави, а.с. 132-134).

Відповідно до п. 5.3 Договору застави сторони домовились про відступлення Заставодавцем права вимоги, що витікає з заставленого права, на користь Позивача в разі невиконання Позичальником хоча б одного із зобов'язань, передбачених Кредитним договором, якщо тільки Позивач не направить Заставодавцю письмову відмову від отримання права вимоги, заставлене за Договором застави (в розмірі фактичних вимог Заставодержателя) вважається відступленим Заставодержателю без необхідності укладання будь-яких додаткових договорів між сторонами щодо такого відступлення з 31-ого календарного дня, що слідує за днем, в який мала відбутися, але не відбулася, оплата за Кредитним договором.

Судом встановлено, що на виконання умов Кредитного договору Позивач надав Відповідачу кредитні кошти згідно з його заявками, що підтверджено меморіальними ордерами за заявками (а.с. 22-51), наявними у матеріалах справи.

Таким чином, Позивач належним чином виконав умови Кредитного договору щодо надання кредитних коштів.

Спір у даній справі виник у зв'язку із тим, що за твердженням позивача відповідач своїх зобов'язань за Кредитним договором щодо своєчасного повернення кредитних коштів та внесення плати за користування кредитом не виконав, внаслідок чого станом на 20.10.2014 утворилася заборгованість у розмірі 4 616 896,13 грн., з яких 4 000 000,00 грн. - прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів, 568 986,32 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 47910,07 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів та несвоєчасну сплату процентів.

З метою досудового врегулювання спору Позивач звернувся до Відповідача з вимогою №8599/3.2 від 30.09.2014р. про дострокове виконання зобов'язань за Кредитним договором. Вимоги Позивача Відповідачем заперечені.

Суд враховує презумпцію правомірності правочину та відсутність заперечень сторін щодо дійсності договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики.

Суд також враховує і застосовану сторонами процедуру забезпечення виконання зобов'язання шляхом застави.

Суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У відповідності до положень ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Факт виконання позивачем своїх зобов'язань та отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується наявними в матеріалах справи заявками та меморіальними валютними ордерами.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно із ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Як встановлено судом, з метою забезпечення виконання зобов'язань Відповідача за Кредитним договором, фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - Заставодавець) та Позивачем було укладено Договір застави №1-0531/13/40-ZS від 16.12.2013 р.

Відповідно до п. 1.2 Договору застави, предметом застави є право вимоги грошових коштів в сумі 8 500 000,00 грн., розміщених Заставодавцем на депозитному рахунку Позивача за Договором банківського вкладу (депозиту) «Строковий» №1-4000/067419-1 від 13.12.2013 (далі - Договір банківського вкладу), укладеним між Позивачем та Заставодавцем.

Судом встановлено, що ПАТ «Банк Форум» не направляв Заставодавцю письмову відмову від отримання права вимоги, та Заставодавцем така відмова не отримувалась, що свідчить про фактичний перехід права вимоги грошових коштів на користь Позивача за Договором банківського вкладу(депозиту) та припинення зобов'язань за вказаним вище Договором шляхом поєднання боржника та кредитора в одній особі (ст. 606 ЦК України) та фактичну реалізацією права застави шляхом задоволення вимог Позивача за Кредитним договором в сумі 8 500 000,00 грн.

У відповідності з Договором застави ПАТ «Банк ФОРУМ» мав право здійснити списання коштів з депозитного рахунку, відкритого відповідно до Договору банківського вкладу, одночасно виступаючи і отримувачем коштів і банком отримувача.

Таким чином, положення Договору застави з метою задоволення вимог ПАТ «Банк ФОРУМ» за Кредитним договором спрямовані на автоматичне виконання зобов'язань ФОП ОСОБА_2 за Кредитним договором за односторонньої волі ПАТ «Банк ФОРУМ».

Відповідно до п. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Таким чином, враховуючи положення п. 5.3 Договору застави про відступлення прав вимоги за Договором банківського вкладу в разі порушення умов Кредитного договору, відповідні кошти були спрямовані на виконання зобов'язань ФОП ОСОБА_2 за Кредитним договором.

Отже, в силу п. 1.1 договору застави та умов кредитного договору ПАТ «Банк ФОРУМ» отримав задоволення своїх вимог за договором банківського вкладу, а саме: 4 616 896,13 грн., з яких 4 000 000,00 грн. - прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів, 568 986,32 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 47910,07 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів та несвоєчасну сплату процентів.

За таких обставин позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, в позові в частині стягнення з ФОП ОСОБА_2 4 616 896,13 грн. належить відмовити.

Аналогічні правові позиції викладені в постанові Київського апеляційного господарського суду від 04.12.2014р. у справі №910/15859/14.

Суд відмовляє позивачу у задоволенні його позовних вимог з мотивів безпідставності та недоведеності.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати належить покласти на позивача та не стягувати.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 31.12.2014р.

Суддя Г.М. Скиба