ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2014 р.Справа № 922/5593/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання Семенов О.Є.

розглянувши справу

за позовом Приватного підприємства агрофірма "Фаворіт" (Харківська обл., с. Волохівка)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віват-Стафф" (м. Харків)
про стягнення 105456,24 грн.,
за участю представників сторін:

позивача - адвоката Мірошниченка М.В. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 23.04.14 р., договір про надання правової допомоги від 15.12.14 р.),

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 85000,00 грн. основного боргу за договором поставки №19/08-2 від 19.08.2013 р., інфляційних втрат у розмірі 17242,54 грн., 3% річних за період з 28.08.2013 р. по 01.12.2014 р. у розмірі 3213,70 грн., а всього 105456,24 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує невиконанням відповідачем зобов'язань за договором поставки №19/08-2 від 19.08.2013 р.

Представник відповідача надав клопотання, в якому просить перенести слухання справи на іншу дату, у зв'язку із його знаходженням у відпустці за межами України.

Розглянувши це клопотання, суд вважає за необхідне відхилити його, як необґрунтоване.

Відповідач відзив на позов і витребувані документи суду не надав.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст.75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

19.08.2013 р. сторони уклали договір поставки №19/08-2 (надалі - договір), за яким постачальник (відповідач) зобов'язується передати у власність покупцю товар у кількості та на умовах визначених даним договором, а покупець (позивач) зобов'язується прийняти та оплатити товар.

Додатком №1 від 19.08.2013 р. до договору (специфікація на товар, що поставляється ТОВ "Віват-Стафф" (постачальник) на адресу ПП Агрофірма "Фаворіт" (покупець)) сторони визначили найменування товару - нітроамофоска 16:16:16 (в мішках), кількість товару - 40 тон, ціну за тонну та загальну суму з ПДВ, яка становить 175200,00 грн., в тому числі ПДВ 20% - 29200,00 грн.

Пунктом 3 вказаного додатку №1 від 19.08.2013 р. до договору сторони узгодили умови оплати за товар: 100% передоплати перераховується покупцем на поточний рахунок постачальника протягом двох банківських днів з моменту підписання даного договору.

Відповідно до п. 3 зазначеного додатку до договору передбачений строк поставки товару: протягом п'яти робочих днів з моменту перерахування передоплати на розрахунковий рахунок постачальника.

На підставі рахунку-фактури №СФ-00033 від 19.08.2013 р. на суму 175200,00 грн., виданого відповідачем, позивач здійснив відповідачу попередню оплату за мінеральні добрива (надалі - товар) тільки в сумі 85000,00 грн., що підтверджується копіями платіжного доручення №125 від 20.08.2013 р. та рахунку-фактури №СФ-00033 від 19.08.2013 р.

Відповідач не передав позивачу товар.

Позивач надав претензію №2/ від 23.09.2013 р., в якій просив повернути сплачену ним передплату у розмірі 85000,00 грн. шляхом перерахування на розрахунковий рахунок позивача у строк 10 банківських днів, яка не може бути прийнята судом як належний та допустимий доказ направлення відповідачу претензії, оскільки позивачем не надані докази її відправки або вручення відповідачу.

02.12.2014 р. позивач надіслав відповідачу вимогу в порядку ст. 530 ЦК України №27 від 02.12.2014 р. про перерахування протягом семи днів на його розрахунковий рахунок 85000,00 грн. основного боргу за договором поставки №19/08-2 від 19.08.2013 р., інфляційних втрат у розмірі 17242,54 грн., 3% річних за період з 28.08.2013 р. по 01.12.2014 р. у розмірі 3213,70 грн., а всього 105456,24 грн.

Вказану вимогу позивача відповідач отримав 04.12.2014 р., що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Ак свідчать матеріали справи, відповідач гроші не повернув та відповіді на вимогу позивача не дав.

Позивач нарахував відповідачу згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України 3% річних за період з 28.08.2013 р. по 01.12.2014 р. у розмірі 3213,70 грн. та інфляційні втрати у розмірі 17242,54 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Стаття 629 ЦК України встановлює обов'язковість договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не надав доказів виконання своїх зобов'язань за договором поставки №19/08-2 від 19.08.2013 р., а саме здійснення попередньої оплати в повному обсязі - в сумі 175200,00 грн., як це встановлено п. 3 додатку №1 від 19.08.2013 р. до договору поставки №19/08-2 від 19.08.2013 р.

Відтак, строк виконання відповідачем своїх зобов'язань по поставці товару за договором поставки №19/08-2 від 19.08.2013 р. не настав, а тому відсутні правові підстави для стягнення з відповідача 85000,00 грн. основного боргу за договором поставки №19/08-2 від 19.08.2013 р.

До того ж, позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат у розмірі 17242,54 грн., 3% річних за період з 28.08.2013 р. по 01.12.2014 р. у розмірі 3213,70 грн., а всього 105456,24 грн. також не підлягають задоволенню, оскільки у відповідача не існує грошового зобов'язання, а лише - поставка товару.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, недоведеними та не підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір належить покласти на позивача.

Керуючись ст. 193 ГК України, ст.ст. 525, 526, 629, 693, 712 ЦК України, ст.ст. 33-35, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 26.12.2014 р.

Суддя В.І. Ольшанченко