м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/23458/14 18.12.14

За позовом Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Інгосстрах" до
Відкритого акціонерного товариства
Національна акціонерна страхова
компанія "ОРАНТА" третя
особа без самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача Горзов
Марина Петрівнапро стягнення 6 999,24
грн.Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача Діденко І.В. (дов. №
Є.37.7.00/Д-841 від 08.11.2013 року)від
відповідача не з'явивсявід третьої
особине з'явився

Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 18 грудня 2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "Інгосстрах" (надалі
по тексту - позивач) звернулось до
Відкритого акціонерного товариства
Національна акціонерна страхова
компанія "ОРАНТА" (надалі по тексту -
відповідач) про стягнення 6 999,24 грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 29.10.2014 року порушено
провадження у справі № 910/23458/14,
слухання справи призначено на 04.12.2014
року.

11.11.2014 року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
Моторного (транспортного) страхового
бюро України надійшов лист на
виконання вимог ухвали суду від 29.10.2014
року.

14.11.2014 року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшли документи на
виконання вимог ухвали суду.

У судовому засіданні 04.12.2014 року
представник відповідача подав
письмовий відзив та клопотання про
залучення до участі у справі в якості
третьої особи без самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача
Горзов Марину Петрівну.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав подане клопотання
про залучення до участі у справі в
якості третьої особи без самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача Горзов Марину Петрівну.

Дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку про залучення до
участі у справі у якості третьої особи
без самостійних вимог на предмет спору
на стороні позивача Горзов Марину
Петрівну, у відповідності до вимог
статті 27 Господарського
процесуального кодексу України,
оскільки рішення у справі може
вплинути на його права та обов'язки.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 04.12.2014 року, суддя Стасюк С.В.
залучив до участі у справі № 910/23458/14 у
якості третьої особи без самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача Горзов Марину Петрівну,
розгляд справи було відкладено на
18.12.2014 року, у зв'язку з необхідністю
подання додаткових доказів у справі.

12.12.2014 року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
відповідача надійшли документи на
виконання вимог ухвали суду.

Представник відповідача та
представник третьої особи в судове
засідання 18.12.2014 року не з'явились, про
дату та час слухання справи
повідомлялись належним чином
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення.

Місцезнаходження відповідача за
адресою: 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська,
7-Д, на яку було відправлено ухвали суду,
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців та вказана в
позові.

У відповідності з положеннями пункту
3.9.1. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" від
26.12.2011 року № 18 особи, які беруть участь
у справі, вважаються повідомленими про
час і місце розгляду судом справи у
разі виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87
Господарського процесуального кодексу
України.

Згідно з частиною 1 статті 64
Господарського процесуального кодексу
України ухвала про порушення
провадження у справі надсилається за
повідомленою сторонами господарському
суду поштовою адресою. У разі ненадання
сторонами інформації щодо їх поштової
адреси, ухвала про відкриття
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду
по суті.

Розглянувши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, суд -

ВСТАНОВИВ:

13.07.2008 року між Приватним акціонерним
товариством "Страхова компанія
"Інгосстрах" (страховик), Горзов М.П. та
Горзов Я.П. (страхувальники) було
укладено договір страхування
наземного транспорту № MKD0A00007925 (надалі
- Договір страхування), відповідно до
умов якого страховик зобов'язувався
відшкодувати збитки, що могли настати у
зв'язку з пошкодженням або знищенням
автомобіля марки "ВАЗ", державний номер
АО 4470 АІ.

Як вбачається з матеріалів справи,
16.04.2009 року в с. Приборжавське по вул.
Центральній Іршавського району,
сталася дорожньо-транспортна пригода
(надалі по тексту - ДТП) за участю
автомобіля марки "ВАЗ", державний номер
АО 4470 АІ та автомобіля марки "ВАЗ 21120",
державний номер АО 4288 АА, яким керував
Лях І.Д.

ДТП сталася в результаті порушення
водієм Лях І.Д. Правил дорожнього руху
України, останнього визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення згідно з постановою
Іршавського районного суду
Закарпатської області від 07.05.2009 року.

Цивільно-правова відповідальність Лях
І.Д. за шкоду завдану майну третіх осіб
під час ДТП за участю автомобіля марки
"ВАЗ 21120", державний номер АО 4288 АА була
застрахована Відкритим акціонерним
товариство Національна акціонерна
страхова компанія "ОРАНТА",
що підтверджується полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № ВВ/8141226.

Внаслідок вищевказаної
дорожньо-транспортної пригоди
автомобіль марки "ВАЗ", державний номер
АО 4470 АІ отримав механічні пошкодження.

17.04.2009 року Горзов. М.П. звернулась до
позивача із заявою про виплату
страхового відшкодування.

Відповідно до звіту № 001-2544 від 27.04.2009
року, складеного Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Оперейтор", вартість матеріального
збитку завданого власнику автомобіля
марки "ВАЗ", державний номер АО 4470 АІ, в
результаті його пошкодження при ДТП
складає 9 454,44 грн.

Позивач, виходячи із звіту № 001-2544 від
27.04.2009 року, складеного Товариством з
обмеженою відповідальністю "Оперейтор"
та враховуючи умови страхування,
визначив розмір страхового
відшкодування в сумі 9 000,74 грн., про що
склав страховий акт № И-7182 від 18.05.2009
року.

Відповідно до умов договору
страхування наземного транспорту №
MKD0A00007925 від 13.07.2008 року, позивачем було
здійснено оплату страхового
відшкодування на користь
страхувальника в сумі 9 000,74 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 8216 від 26.05.2009 року (належним чином
засвідчена копія додана до матеріалів
справи).

Зважаючи на вищенаведене, 22.02.2012 року
позивач, з посиланням на статті 27
Закону України "Про страхування" та
статті 5-8 Господарського
процесуального кодексу України
звернувся до відповідача з регресною
вимогою за вих. № 003 про відшкодування
завданого збитку у розмірі 9 000,74 грн.

За твердженням позивача, відповідачем
було частково погашено заборгованість
у розмірі 2001,50 грн., що підтверджується
платіжним дорученням № 34029 від 17.06.2013
року, на момент подання позовної заяви,
відповідачем повністю страхове
відшкодування на користь Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Інгосстрах"сплачене не було,
відтак, позивач просить суд стягнути з
відповідача .

Відповідач у своєму відзиві від 04.12.2014
року проти позову заперечує та
стверджує, що страхове відшкодування
було сплачено Горзов М.П., яка
звернулась з заявою про страхове
відшкодування. На підставі
вищевказаної заяви та враховуючи звіт
№ 158/09 від 18.05.2009 року, складений
спеціалістом автотоварознавцем І.Ю.
Мигович, Відкрите акціонерне
товариство Національна акціонерна
страхова компанія "ОРАНТА" визначило
розмір страхового відшкодування в сумі
7 452,94 грн., про що було складено
страховий акт від 21.09.2009 року. На
підставі вищенаведеного відповідачем
було перераховано Горзов М.П. 7 452,94 грн.,
що підтверджується платіжним
дорученням № 3506 від 19.10.2009 року.

Оцінивши наявні в справі докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, суд
приходить до висновку, що заявлені
позовні вимоги не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що
транспортним засобом "ВАЗ 21120",
державний номер АО 4288 АА, яким керував
Лях І.Д., спричинено ДТП, що потягнуло
нанесення шкоди застрахованому
позивачем автомобілю марки "ВАЗ",
державний номер АО 4470 АІ.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та статтею 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Частиною другою статті 1187 Цивільного
кодексу України передбачено, що шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Вина водія який керував автомобілем
"ВАЗ 21120", державний номер АО 4288 АА,
встановлена у судовому порядку,
останнього визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення
згідно з постановою Іршавського
районного суду Закарпатської області
від 07.05.2009 року.

Як вбачається з матеріалів справи,
цивільно-правова відповідальність
власника автомобіля марки "ВАЗ 21120",
державний номер АО 4288 АА, станом на
момент скоєння Лях І.Д. спірної ДТП,
була застрахована Відкритим
акціонерним товариством Національна
акціонерна страхова компанія "ОРАНТА",
що підтверджується полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № ВВ/8141226 від 30.12.2008 року.
Вказаним полісом передбачено, що ліміт
відповідальності за шкоду заподіяну
майну третіх осіб становить 31 000, 00 грн.,
франшиза - 0, 00 грн.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Відповідно до статті 12 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", страхове відшкодування
завжди зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту. Розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від ліміту
відповідальності страховика, в межах
якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих.

Враховуючи визначені полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № ВВ/8141226 від 30.12.2008 року
розміри лімітів відповідальності та
франшизи, суд приходить до висновку, що
до позивача перейшло право регресної
вимоги до відповідача на загальну суму
9 000,74 грн.

Відповідно до статті 202 Господарського
кодексу України та статті 599 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняються виконанням, проведеним
належним чином.

Згідно з пунктом 4.4. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 року "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" припинення
провадження у справі на підставі
зазначеної норми Господарського
процесуального кодексу можливе в разі,
коли предмет спору існував на момент
виникнення останнього та припинив
існування в процесі розгляду справи.
Якщо ж він був відсутній і до порушення
провадження у справі, то зазначена
обставина тягне за собою відмову в
позові, а не припинення провадження у
справі.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме, платіжного доручення № 34029 від
17.06.2013 року відповідач сплатив на
користь Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Інгосстрах" суму страхового
відшкодування у розмірі 2001,50 грн. у
відповідь на регресну вимогу за вих. №
003 від 22.02.2012 року.

Судом встановлено, що Горзова М.П.
водночас звернулась із заявою про
виплату страхового відшкодування
внаслідок спірної ДТП до Відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія "ОРАНТА".
На підставі вищевказаної заяви,
відповідач, враховуючи висновки,
викладені у звіті № 158/09 від 18.05.2009 року,
складеного спеціалістом
автотоварознавцем І.Ю. Мигович,
Відкрите акціонерне товариство
Національна акціонерна страхова
компанія "ОРАНТА" визначило розмір
страхового відшкодування, що підлягає
виплаті потерпілій особі, в сумі 7 452,94
грн., про що було складено страховий акт
від 21.09.2009 року.

На підставі вищенаведеного
відповідачем було перераховано Горзов
М.П. 7 452,94 грн., що підтверджується
платіжним дорученням № 3506 від 19.10.2009
року.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що Відкрите акціонерне
товариство Національна акціонерна
страхова компанія "ОРАНТА" здійснило
виплату страхового відшкодування на
користь потерпілої особи на суму 9 454,44
грн. до порушення провадження у справі
№ 910/23458/14, а відтак матеріали справи не
свідчать про порушення відповідачем
прав позивача, що виключає можливість
їх захисту в судовому порядку.

Згідно зі статтею 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Приймаючи до ваги вищенаведене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Інгосстрах" про стягнення з Відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" 6
999,24 грн. страхового відшкодування є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Витрати з судового збору покладаються
на позивача, відповідно до статті 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись статтями 4, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРШИВ:

У позові Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Інгосстрах" відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 23.12.2014 року

Суддя

Стасюк С.В.