КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2014 р.
Справа№ 927/1588/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Алданової С.О.

Коршун Н.М.

при секретарі Драчук
Р.А.

за участю представників:

від позивача Чагіна С.М. -
дов. №02/349 від 26.09.2014 р.

від відповідача не з'явились

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю

«Торговий дім
«Наталка»

на рішення господарського
суду Чернігівської області

від 28.10.2014 р. (суддя
Моцьор В.В.)

у справі №927/1588/14

за позовом Публічного
акціонерного товариства

«Страхова компанія
«Блакитний поліс»

(далі - ПАТ
«Страхова компанія «Блакитний поліс»)

до Товариства з
обмеженою відповідальністю

«Торговий дім
«Наталка»

(далі - ТОВ
«Торговий дім «Наталка»)

про стягнення 22 801,79
грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Чернігівської області від 28.10.2014 р. у
справі № 927/1588/14 позовні вимоги
задоволено повністю, стягнуто з ТОВ
«Торговий дім «Наталка» на користь ПАТ
«Страхова компанія «Блакитний поліс» 18
548,40 грн. боргу по сплаті орендної плати,
1 457,96 грн. пені, 2 394,48 грн. інфляційних
втрат, 400,95 грн. 3% річних, а також
стягнуто 2 000,00 грн. витрат на послуги
адвоката та 1 827,00 грн. витрат зі сплати
судового збору.

Не погоджуючись із згаданим рішенням,
відповідач оскаржив його в
апеляційному порядку, просив скасувати
в частині стягнення пені, інфляційних
втрат та 3% річних. В обґрунтування
своїх вимог зазначив, що оскаржене
рішення прийнято при неповному
з'ясуванні обставин, що мають значення
у справі. За твердженнями апелянта,
місцевим судом не взято до уваги тієї
обставини, що позивачем всупереч
положень п. 4.1 укладеного між позивачем
та відповідачем договору не надано
відповідачу рахунку за січень 2014 року,
на підставі якого повинен
здійснюватися орендний платіж, а
відтак у відповідача відсутній
обов'язок виконати зобов'язання тощо.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 24.11.2014 р.
апеляційну скаргу ТОВ «Торговий дім
«Наталка» прийнято до провадження в
складі колегії суддів: головуючий
суддя Дикунська С.Я., судді: Алданова
С.О., Коршун Н.М. та призначено розгляд
справи на 09.12.2014 року.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 09.12.2014 р.
задоволено клопотання відповідача та
відкладено розгляд справи на 23.12.2014
року.

В судове засідання 23.12.2014 р. представник
апелянта повторно не з'явився, про час
та місце розгляду справи його
повідомлено належним чином, про неявку
та її причини апеляційний
господарський суд не повідомив,
клопотань про відкладення розгляду
справи не надіслав.

Представник позивача в судовому
засіданні вважав можливим здійснення
розгляду справи за відсутності
представника відповідача, доводи
скарги заперечив, просив не брати їх до
уваги, а відтак рішення місцевого суду
як законне та обґрунтоване просив
залишити без змін.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням ряду особливостей.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2
постанови пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011 р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції»).

Оскільки неявка представника
відповідача не перешкоджає вирішенню
спору по суті, апеляційний
господарський суд вважав за необхідне
справу розглянути за його відсутності
за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши пояснення представника
позивача, розглянувши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
долучені до матеріалів справи письмові
докази, виходячи з вимог чинного
законодавства, апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що
скарга не підлягає задоволенню.

Так, ПАТ «Страхова компанія «Блакитний
поліс» звернулося до господарського
суду Чернігівської області з позовом
до ТОВ «Торговий дім «Наталка» про
стягнення на підставі договору оренди
нежилого приміщення №11/165 від 01.12.2011 р.
(далі - Договір) заборгованості в сумі 22
801,79грн., з яких: 18 548,40 грн. - основна
заборгованість; 1 457,96 грн. - пеня; 2
394,48грн. - інфляційні нарахування;
400,95грн. - 3% річних. Позовні вимоги
обґрунтовано порушенням відповідачем
зобов'язань в частині розрахунків за
Договором тощо.

Суд першої інстанції, заслухавши
пояснення представника позивача,
розглянувши матеріали справи, дійшов
висновку про обґрунтованість позовних
вимог й позов задовольнив.

Так, задовольняючи позов місцевий суд
посилався на те, що матеріалами справи
підтверджено факт наявності
заборгованості відповідача перед
позивачем по сплаті орендної плати в
сумі 18 548,40 грн., а відтак вважав, що
позовні вимоги в цій частині є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню. Стосовно
позовних вимог щодо стягнення пені за
період з 10.01.2014 р. по 09.07.2014 р.,
інфляційних втрат за період з 10.01.2014 р.
по 29.09.2014 р. та 3% річних за період з 10.01.2014
р. по 29.09.2014 р. перевіривши здійснені
позивачем розрахунки, місцевий суд
дійшов висновку, що такі відповідають
приписам закону, Договору, є
правильними та підлягають задоволенню.

Апеляційний господарський суд
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції.

Відповідно до положень ст.ст. 626, 629 ЦК
України договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

За договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк (ч. 1 ст. 759 ЦК
України).

Як встановлено матеріалами справи,
01.12.2011 р. між ПАТ «Страхова компанія
«Блакитний поліс» (орендодавцем) та ТОВ
«Торговий дім «Наталка» (орендарем)
укладено Договір, за умовами п.п. 1.1, 1.2
якого орендодавець передав, а орендар
прийняв в тимчасове платне
користування нежитлове приміщення, яке
складається з кімнат № 10, 13, 16, 23, 24, 27, 28,
29, 30, 31 та 33 загальною площею 208,9 кв. м, і
розташоване за адресою: м. Київ,
вул. Марини Раскової, 19, 10-й поверх.
Термін дії договору з 01.12.2011 р. до 30.11.2012
року.

На підставі п.1.4 Договору факт оренди
наданого приміщення підтверджується
актом виконаних робіт, який
підписується в кінці кожного місяця.

За користування майном з наймача
справляється плата на підставі ст. 762 ЦК
України, розмір якої встановлюється
договором найму. Плата за користування
майном вноситься щомісячно, якщо інше
не встановлено договором.

Відповідно до п. 4.1 Договору за
користування орендним приміщенням
орендар сплачує орендодавцю на його
поточний рахунок згідно виставлених
орендодавцем рахунків: орендну плату,
місячний розмір якої на момент
підписання договору становить: 32 588,40
грн., в т.ч. - ПДВ 5 431,40 грн. (з розрахунку
156,00 грн. за 1 кв. м в т.ч. ПДВ). Орендні
платежі сплачуються орендарем
починаючи з моменту підписання акту
передачі майна в оренду.

За умовами п.п. 4.4, 4.5 Договору орендні
платежі сплачуються орендарем
орендодавцю незалежно від результатів
фінансово-господарської діяльності
орендаря щомісячно до 10 числа кожного
місяця за поточний місяць шляхом
перерахування коштів на поточний
рахунок орендодавця. Орендар
погоджується при здійсненні першого
платежу орендної плати перераховувати
орендодавцю авансом суму орендної
плати за останній місяць оренди.

31.07.2012 р. між сторонами укладено
додаткову угоду № 1 до Договору, за
умовами якої п. 1.1 і п. 4.1 Договору
викладено в такій редакції:

«1.1. Орендодавець передає, а орендар
приймає в тимчасове платне
користування нежитлове приміщення, яке
складається з кімнат №6, 10, 13, 16, 23, 24, 27, 28,
29, 30, 31 та 33 загальною площею 242,10 кв. м., і
розташоване за адресою: м. Київ, вул.
Марини Раскової, 19, 10-й поверх.

4.1. За користування орендованим
приміщенням орендар сплачує
орендодавцю на його поточний рахунок
згідно виставлених орендодавцем
рахунків: орендну плату, розмір якої на
момент підписання Договору становить:
37 767,60 грн., в т.ч. - ПДВ 6 294,60 грн. (з
розрахунку 156,00 грн. за 1 кв. м в т.ч. ПДВ)».

22.11.2012 р. між сторонами укладено
додаткову угоду № 2 до Договору, за
умовами якої п.п. 1.1, 1.2 і п. 4.1 Договору
викладено в такій редакції:

«1.1. Орендодавець передає, а орендар
приймає в тимчасове платне
користування нежитлове приміщення, яке
складається з кімнат №6, 13, 27, 30 та 33
загальною площею 118,9 кв. м., і
розташоване за адресою: м. Київ, вул.
Марини Раскової, 19, 10-й поверх.

1.2. Термін дії договору з 01.12.2011 р. до
31.05.2013 року.

4.1. За користування орендованим
приміщенням орендар сплачує
орендодавцю на його поточний рахунок
згідно виставлених орендодавцем
рахунків: орендну плату, розмір якої на
момент підписання Договору становить:
18 548,40 грн., в т.ч. - ПДВ 3 091,40 грн. (з
розрахунку 156,00 грн. за 1 кв. м в т.ч. ПДВ)».

14.05.2013 р. між сторонами укладено
додаткову угоду № 3 до Договору, за
умовами якої п. 1.2 Договору викладено в
такій редакції:

«1.2. Термін дії договору з 01.12.2011 р. до
31.12.2013 року».

06.12.2013 р. між сторонами укладено
додаткову угоду № 4 до Договору, за
умовами якої п. 1.2 Договору викладено в
такій редакції:

«1.2. Термін дії договору з 01.12.2011 р. до
31.01.2014 року».

Зобов'язанням на підставі ч.1 ст.509 ЦК
України є правовідношення, в якому одна
сторона (боржник) зобов'язана вчинити
на користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Положеннями ст. 193 ГК України та ст.ст.
525, 526, 530, 612 ЦК України передбачено, що
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
чинного законодавства; одностороння
відмова від виконання зобов'язання не
допускається, якщо інше не передбачено
договором або законом. Якщо у
зобов'язанні встановлено строк (термін)
його виконання, воно підлягає
виконанню в цей строк (термін). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
встановлений договором або законом
строк.

Як встановлено місцевим судом та
вбачається з матеріалів справи, 31.01.2014
р. відповідач передав орендовані
приміщення позивачу, про що свідчить
акт приймання-передачі нежилого
приміщення площею 118,9 кв. м. по вул.
М.Раскової, 19, разом з тим відповідач
належно не виконав своїх зобов'язань за
Договором - не сплатив позивачу
орендної плати за січень 2014 року в
розмірі 18 548,40 грн., що підтверджується
актом звіряння розрахунків № 113 від
07.02.2014 р. та актом звірки
взаєморозрахунків станом на травень 2014
року.

Позивач надсилав відповідачу
лист-претензію №02/114 від 01.04.2014 р. з
вимогою розглянути дану претензію
протягом 3 днів після отримання та
перерахувати суму основного боргу в
розмірі 18 548,40 грн. в строк не пізніше 5
днів після отримання претензії, проте
відповідач заборгованості не сплатив.

Як видно з тексту апеляційної скарги,
відповідач не заперечуючи основної
заборгованості перед позивачем на суму
18 548,40 грн. наполягав на тому, що через не
надання йому позивачем рахунку на
оплату орендної плати за січень 2014 року
мала місце відкладальна обставина
згідно ст. 212 ЦК України та прострочення
кредитора на підставі ст. 613 ЦК України.

Наведені твердження апелянта є
безпідставними й такими,що
спростовуються приписами Договору,
зокрема п. 4.4 Договору. Так останніми
встановлено, що орендні платежі
сплачуються орендарем орендодавцю
незалежно від результатів
фінансово-господарської діяльності
орендаря щомісячно до 10 числа кожного
місяця за поточний місяць шляхом
перерахування коштів на поточний
рахунок орендодавця, розмір орендної
плати визначено п. 4.1 Договору.

Таким чином, відповідач був обізнаний
про розмір орендної плати, строки та
порядок її сплати тощо, не виставлення
рахунку не впливало на передбачений
Договором обов'язок відповідача
своєчасно та в повному обсязі
сплачувати орендну плату, відтак
положення ст.ст. 212 та 613 ЦК України до
даних правовідносин не застосовуються.

З огляду на те, що матеріалами справи
підтверджено факт наявної
заборгованості відповідача перед
позивачем по сплаті орендної плати в
сумі 18 548,40 грн., місцевий суд дійшов
правильного висновку, що позовні
вимоги в цій частині є обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню.

Порушенням зобов'язання на підставі ст.
610 ЦК України є його невиконання або
виконання з порушенням визначених
змістом зобов'язання умов (неналежне
виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у встановлений договором або
законом строк (ст. 612 ЦК України).

Приписами ст.ст. 549, 611 ЦК України
визначено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання. Пеня
є неустойкою, яка обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Передбачений ст.1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» розмір
пені обчислюється на підставі ст.3
цього Закону від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Сторони погодили, що у разі затримки
розрахунків у визначені пунктами 4.4, 4.5
Договору терміни орендар сплачує пеню
у подвійному розмірі облікової ставки
НБУ, що діяла у період, за який
нараховується пеня, від суми
заборгованості за кожний день
прострочення (п. 8.3.1 Договору).

Крім цього, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлено
договором або законом.

З урахуванням наведених положень
законодавства, Договору та визначених
позивачем періодів прострочення,
апеляційний господарський суд
здійснив власний перерахунок пені, 3%
річних та інфляційних втрат, й
встановив, що місцевим судом цей
розрахунок здійснено правильно, а
відтак з відповідача має бути стягнуто
на користь позивача 1 457,96 грн. пені, 2
394,48грн. інфляційних втрат та 400,95 грн. 3%
річних.

За таких обставин, апеляційний
господарський суд погоджується з
висновками місцевого суду, як
законними, обґрунтованими обставинами
й матеріалами справи, детальний аналіз
яких, як і нормативне обґрунтування
прийнятого судового рішення наведено
місцевим судом, підстав для скасування
його не знаходить. Доводи апелянта по
суті скарги, як безпідставні й
необґрунтовані не заслуговують на
увагу, оскільки не підтверджуються
жодними доказами по справі й не
спростовують викладених в судовому
рішенні висновків.

Керуючись ст.ст.99, 101-103, 105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
дім «Наталка» залишити без
задоволення, а рішення господарського
суду Чернігівської області від 28.10.2014 р.
у справі №927/1588/14 - без змін.

Матеріали справи №927/1588/14 повернути до
господарського суду Чернігівської
області.

Постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя
С.Я. Дикунська

Судді
С.О. Алданова

Н.М. Коршун