РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/1124/14 14.02.14

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Модус, ЛТД»
ДоТовариства з обмеженою відповідальністю «РА СПЕЦЕФЕКТ»
Простягнення 73 983,99 грн.
Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від позивача: Юрченко Д.В. - дов. № б/н від 01.03.2013 р.;

від відповідача: Горщар С.С. - дов. № б/н від 16.01.2014 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Модус, ЛТД» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою «РА СПЕЦЕФЕКТ» про стягнення 67 676,14 грн. основного боргу, 4 717,01 грн. пені та 1 590,84 грн. три відсотки річних, у зв'язку з неналежним виконанням умов договору купівлі-продажу з відстрочкою платежу № 20/03 від 20.03.2013 р.

Ухвалою суду від 29.01.2014 року було порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 14.02.2014 року.

Представник позивача судовому засіданні 14.02.2014 подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи, яке суд розглянув та задовольнив, та надав усні пояснення по справі, відповідно до яких позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 14.02.2014 р. заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи, яке суд розглянув та відмовив у його задоволенні.

Крім того, відповідачем було заявлено усне клопотання про призначення судової експертизи, яке судом розглянуто та відхилено, оскільки призначення судової експертизи не є необхідною для вирішення спору по суті.

Відповідно до положень статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 14.02.2014 року на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальності «Модус» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «РА Спецефект» (покупець) 20.03.2013 року було укладено договір купівлі-продажу з відстрочкою платежу № 20/03, відповідно до пункту 1.1 якого продавець зобов'язався передати у власність покупцеві товар, у відповідності до замовлення на поставку товару, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору.

Умови зазначеного договору свідчать про те, що за своєю правовою природою він є договором поставки.

У відповідності до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

В пункті 1.2 вищезазначеного договору вказано, що товар, найменування товару і його кількість визначається відповідно до рахунку.

Відповідно до п. 1.3 договору, документи на товар, які продавець зобов'язаний надати покупцю: рахунок, видаткову накладну, податкову накладну з ПДВ.

Згідно з п 1.4. договору, передача товару здійснюється на підставі довіреності виданій покупцем.

Умовами п. 3.2 договору встановлено, що товар поставляється покупцю протягом трьох 3 календарних днів, після погодження замовлення при наявності товару на складі покупця. У випадку відсутності товару на складі продавця строки поставки погоджуються додатково. Сума відвантаженого і неоплаченого товару по цьому договору не може перевищувати 40 000,00 грн.

Відповідно до п. 4.1 договору, оплата здійснюється протягом 7 календарних днів з моменту отримання товару покупцем, отримання товару покупцем підтверджується підписом уповноваженої особи на видаткової накладної.

Як стверджує позивач, ним на виконання умов договору купівлі-продажу з відстрочкою платежу № 20/03 від 20.03.2013 р. на адресу відповідача було поставлено товар на суму 67 676,14 грн., що підтверджується видатковою накладною № КС-РН-00493 від 26.03.2013 р. та довіреністю № 115 від 25.03.2013 р., копії яких містяться в матеріалах справи. В свою чергу, відповідачем у строки передбачені умовами договору, не було здійснено оплату за отриманий товар, у зв'язку з чим заборгованість по договору складає 67 676,14 грн.

Враховуючи вищезазначене, позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом про стягнення з відповідача 67 676,14 грн. основного боргу, 4 717,01 грн. пені та 1 590,84 грн. три відсотки річних, у зв'язку з неналежним виконанням умов договору купівлі-продажу з відстрочкою платежу № 20/03 від 20.03.2013 р.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов'язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов'язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов'язання. Строк (термін) виконання зобов'язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 4.1 договору, оплата здійснюється протягом 7 календарних днів з моменту отримання товару покупцем, отримання товару покупцем підтверджується підписом уповноваженої особи на видаткової накладної.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору купівлі-продажу з відстрочкою платежу № 20/03 від 20.03.2013 р. на адресу відповідача було поставлено товар на суму 67 676,14 грн., що підтверджується видатковою накладною № КС-РН-00493 від 26.03.2013 р. та довіреністю № 115 від 25.03.2013 р., копії яких містяться в матеріалах справи. В свою чергу, відповідачем у строки передбачені умовами договору, не було здійснено оплату за отриманий товар, у зв'язку з чим заборгованість по договору складає 67 676,14 грн.

Таким чином, враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив та належних доказів на заперечення відомостей повідомлених позивачем не надав, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню повністю в сумі 67 676,14 грн.

Позивач за прострочення строків сплати за поставлений товар, керуючись пунктом 8.1 договору, нарахував та просить стягнути з відповідача 4 714, 01 грн. пені.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно зі ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов'язань.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частин 2 статті 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 8.1 договору, у разі несвоєчасної оплати (більше 2 днів з моменту кінцевого погашення заборгованості зазначеної в п. 4.1) покупець зобов'язується сплатити пеню в розмірі10,00 % за кожний день від суми поставленого, проте неоплаченого товару.

Здійснивши перерахунок пені з урахуванням умов договору, прострочення по сплаті грошового зобов'язання та застосовуючи порядок розрахунків погоджений сторонами, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню повністю у розмірі 4 714,01 грн.

Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача 1 590,84 грн. три відсотки річних.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок 3 % річних, з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов'язання та порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних підлягають задоволенню повністю у розмірі 1 590,84 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РА СПЕЦЕФЕКТ» (місцезнаходження: 03680, м. Київ, Святошинський р-н, провулок Приладний, 10-Ж, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Модус, ЛТД» (місцезнаходження: 61082, м. Харків, просп. Московський, 144, ) 67 676 (шістдесят сім тисяч шістсот сімдесят шість) грн. 14 коп. основного боргу, 4 717 (чотири тисячі сімсот сімнадцять) грн. 01 коп. пені, 1 590 (одна тисяча п'ятсот дев'яносто) грн. 84 коп. три відсотки річних та 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

19.02.2014 р.

Суддя Спичак О.М.