номер провадження справи 19/112/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2014
Справа № 908/3730/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «МЕТА-ПРОДУКТ» (85102,
Донецька область, м. Костянтинівка, вул.
Б. Хмельницького, 1)

до Управління комунального
господарства м. Костянтинівка (85114,
Донецька область, м.
Костянтинівка, вул. Леніна, 260)

про звільнення від орендної плати

Суддя Давиденко І.В.

Представники:

Від позивача: Топалов А.Л. - представник
за довіреністю № б/н від 14.10.14.;
Коржиков Д.В. - представник за
довіреністю № б/н від 14.10.14.

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду Запорізької
області 30.09.14. звернулось Товариство з
обмеженою відповідальністю
«МЕТА-ПРОДУКТ» з позовною заявою до
Управління комунального господарства
м. Костянтинівка про

- звільнення Товариства з обмеженою
відповідальністю «МЕТА-ПРОДУКТ» від
сплати орендної плати за Договором
оренди № 458 нерухомого майна (будівель,
споруд, приміщень) комунальної
власності територіальної громади м.
Костянтинівка Донецької області від
24.07.12. за період з 28.04.14. по 15.07.14. на суму
10460,93 грн. та за Договором оренди № 500
нерухомого майна (будівель, споруд,
приміщень) комунальної власності
територіальної громади м.
Костянтинівка від 26.06.12. за період з
28.04.14. по 15.07.14. на суму 1790,12 грн.;

- зобов'язання відповідача зарахувати
за спірний період орендну плату в
рахунок оплати майбутніх місяців
користування орендованим майном;

- звільнити Товариство з обмеженою
відповідальністю «МЕТА-ПРОДУКТ» від
сплати пені за Договором оренди № 458
нерухомого майна (будівель, споруд,
приміщень) комунальної власності
територіальної громади м.
Костянтинівка Донецької області від
24.07.12. на суму 50,52 грн. та за Договором
оренди № 500 нерухомого майна (будівель,
споруд, приміщень) комунальної
власності територіальної громади м.
Костянтинівка від 26.06.12. на суму 08,64 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в
зв'язку з неможливістю використання
орендованого майна з незалежних від
позивача причин, Товариство з
обмеженою відповідальністю
«МЕТА-ПРОДУКТ» має бути звільнено від
орендної плати за даний період.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 01.10.14. порушено
провадження у справі № 908/330/14, справі
присвоєно номер провадження 19/112/14,
судове засідання призначено на 15.10.14. о
10-20.

Представник позивача в судовому
засіданні 15.10.14. підтримав позовні
вимоги, просив суд позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«МЕТА-ПРОДУКТ» задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове
засідання 15.10.14. не з'явився, але від
нього через канцелярію господарського
суду 15.10.14. надійшло клопотання про
розгляд справи за відсутності
представника відповідача, а також
письмовий відзив на позовну заяву,
відповідно до якого заперечує проти
позовних вимог Товариства з обмеженою
відповідальністю «МЕТА-ПРОДУКТ» та
зазначає, що термін спірного періоду
нарахування орендної плати складає 70
календарних днів.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 15.10.14. розгляд
справи № 908/3730/14 на
підставі ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України
відкладено на 20.11.14. о 11-10.

Представник позивача в судовому
засіданні 20.11.14. підтримав позовні
вимоги, просив суд позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«МЕТА-ПРОДУКТ» задовольнити повністю.

В судовому засіданні 20.11.14. представник
позивача надав письмові пояснення на
відзив, відповідно до яких зазначив, що
позивач почав користуватися майном з
15.07.14., оскільки не був впевнений в
безпеці персоналу та стабільності
ситуації, яка складалася в місті після
визволення від озброєних людей. Крім
того, позивач зазначає, що факт
зайняття будівлі, де розташований
об'єкт оренди, висвітлювався в газеті
«Провінція» № 18 (1217) від 30.04.14.

В судовому засіданні 20.11.14.
представником позивача на підставі ч. 3
ст. 69 Господарського процесуального
кодексу України подано заяву про
продовження строку вирішення спору у
справі для надання додаткових доказів
у справі.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 20.11.11.
задоволено заяву відповідача про
продовження строку вирішення спору у
справі та відповідно до ст. 69
Господарського процесуального кодексу
України продовжено строк вирішення
спору у справі № 908/3730/14, та на підставі
ст. 77 Господарського процесуального
кодексу України розгляд справи №
908/3730/14 відкладено на 05.12.14. о 11-00.

В судовому засіданні 05.12.14.
представники позивача підтримали
позовні вимоги, просили суд позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «МЕТА-ПРОДУКТ»
задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове
засідання 05.12.14. не з'явився, про поважні
причини неявки суд не повідомив, про
час та місце проведення судового
засідання був повідомлений належним
чином.

Відповідно до п.п. 3.9.1 та 3.9.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» № 18 від 26.12.11., в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом. У
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відповідач є належним
чином повідомленим про час і місце
розгляду справи і його неявка не
перешкоджала вирішенню даного спору.

За результатами дослідження доказів,
наявних в матеріалах справи, суд у
нарадчій кімнаті, у відповідності до
ст.ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
ухвалив рішення у справі № 908/3730/14.

Розглянувши подані матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

24.07.12. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «МЕТА-ПРОДУКТ» (далі
- Орендар) та Управлінням комунального
господарства м. Костянтинівка (далі -
Орендодавець) укладено Договір оренди
нерухомого майна (будівель, споруд,
приміщень) комунальної власності
територіальної громади м.
Костянтинівна Донецької області № 458
(далі - Договір оренди № 458).

У відповідності до приписів п. 1.1 якого,
Орендодавець на підставі рішень
виконкому міської ради від 16.06.10. № 304,
від 15.06.11. № 303, від 21.03.12. № 108 передає, а
Орендар приймає в оренду нежитлове
приміщення - 4/100 часток будівлі
виконкому, які розташовані по вул.
Леніна номер двісті шістдесят в м.
Костянтинівка Донецької області. На
земельній ділянці розташовано: будівля
виконкому з цегли літ. А-4, загальною
площею 5327,7 кв.м, що розташовано за
адресою: м. Костянтинівка, вул. Леніна,
260.

26.07.12. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «МЕТА-ПРОДУКТ» (далі
- Орендар) та Управлінням комунального
господарства м. Костянтинівка (далі -
Орендодавець) укладено Договір оренди
нерухомого майна (будівель, споруд,
приміщень) комунальної власності
територіальної громади м.
Костянтинівна Донецької області № 500
(далі - Договір оренди № 500).

У відповідності до приписів п. 1.1 якого,
Орендодавець на підставі рішень
виконкому міської ради від 20.06.12. № 277
передає, а Орендар приймає в оренду
будівлю склада, загальною площею 31,9
кв.м, в подальшому - об'єкт оренди, що
розташований за адресою: Донецька
область, м. Костянтинівка, вул. Леніна,
260, для розташування складу (14,9 кв.м) та
топочної (17,0 кв.м).

Позивач посилається на те, що 28.04.14.
комплекс будівель було захоплено
озброєними людьми, в зв'язку з чим
Товариство з обмеженою
відповідальністю «МЕТА-ПРОДУКТ» не
мало можливості користуватись
орендованим майном.

Товариством з обмеженою
відповідальністю «МЕТА-ПРОДУКТ» було
надіслано на адресу відповідача лист №
140514 від 16.05.14. з проханням звільнити
позивача від оплати орендних платежів
за період дії обставин, які
перешкоджають використанню орендного
приміщення.

На вказаний вище лист позивача,
відповідач надіслав відповідь № 483 від
21.05.14., відповідно до якої зазначив, що
орендоване приміщення має
відокремлений вхід і перешкоди до
використання Товариством з обмеженою
відповідальністю «МЕТА-ПРОДУКТ» цього
приміщення відсутні.

Позивач вказує на те, що 07.07.14. місто
Костянтинівка звільнено від озброєних
людей, в тому числі і орендовані
приміщення, в зв'язку з чим, позивач з
15.07.14. розпочав безперешкодно
користуватись орендованим майном.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивач вказує на те, що в період з 28.04.14.
по 15.07.14. Товариство з обмеженою
відповідальністю «МЕТА-ПРОДУКТ» не
користувалось орендованим
приміщенням, а відповідачем була
нарахована орендна плата в розмірі
12251,05 грн., в зв'язку з чим, на думку
позивача, Товариство з обмеженою
відповідальністю «МЕТА-ПРОДУКТ» на
підставі ст. 762 Цивільного кодексу
України підлягає звільненню від оплати
орендної плати та пені за орендовані
приміщення за період з 28.04.14. по 15.07.14., а
сплачену суму орендних платежів
зарахувати за майбутній період.

Оцінюючи подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача не підлягають задоволенню, з
наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного
кодексу України, за договором найму
(оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

Пунктом 9.1 Договору оренди № 498
встановлено, що даний Договір набуває
чинності з моменту підписання його
сторонами і діє з 23.06.10. до 23.06.59.

Відповідно до п. 9.1 Договору оренди № 500,
сторонами погоджено, що даний Договір
вступає в силу з моменту підписання
його сторонами та діє з 26.06.12. по 26.05.15.

Таким чином, з наведеного вбачається,
що Договори оренди №№ 498, 500 є діючими.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного
кодексу України, за користування
майном з наймача справляється плата,
розмір якої встановлюється договором
найму.

Згідно ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу
України, орендна плата - це фіксований
платіж, який орендар сплачує
орендодавцю незалежно від наслідків
своєї господарської діяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України
«Про оренду державного та комунального
майна» встановлено, що орендар
зобов'язаний вносити орендну плату
своєчасно і у повному обсязі.

За таких обставин, оскільки однією із
кваліфікуючих ознак договору найму є
його оплатний характер, за
користування найманим майном з наймача
обов'язково стягується орендна плата.

Орендар за користування об'єктом
оренди вносить орендну плату незалежно
від наслідків господарської
діяльності (ч. 1 ст. 19 Закону України
«Про оренду державного та комунального
майна»).

З приписів п. 4.2.2 Договорів оренди №№
458, 500 вбачається, Орендар зобов'язався
своєчасно і в повному обсязі вносити
Орендодавцю орендну плату.

Відповідно до умов ст. 762 Цивільного
кодексу України передбачено, що за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму... Плата
за користування майном може вноситься
за вибором сторін у грошовій або
натуральній формі... Плата за
користування майном вноситься
щомісячно, якщо інше не встановлено
договором ...

Приписами п. 3.5 Договору оренди № 498 та
Договору оренди № 500 визначено, що
орендна плата за користування
нерухомим майном вноситься Орендарем
щомісячно до першого числа наступного
місяця.

Судом встановлено, що в зв'язку з тим, що
з 28.04.14. нежитлове приміщення, яке є
об'єктом оренди, було захоплено
озброєними людьми, Товариством з
обмеженою відповідальністю
«МЕТА-ПРОДУКТ» було надіслано на
адресу відповідача лист № 140514 від 16.05.14.
з проханням звільнити позивача від
оплати орендних платежів за період дії
обставин, які перешкоджають
використанню орендного приміщення.

На вказаний вище лист позивача
відповідач надіслав лист № 483 від 21.05.14.,
відповідно до якого зазначив, що
орендоване приміщення має
відокремлений вхід і перешкоди до
використання Товариством з обмеженою
відповідальністю «МЕТА-ПРОДУКТ» цього
приміщення відсутні.

Відповідно до ч. 6 ст. 762 Цивільного
кодексу України, наймач звільняється
від плати за весь час, протягом якого
майно не могло бути використане ним
через обставини, за які він не
відповідає.

Судом встановлено, що позивач належним
чином не довів суду того, що орендоване
майно не могло бути ним використано, в
зв'язку з обставинами, за які позивач не
відповідає.

Обов'язок доведення покладається
законом на позивача.

Відповідно до ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України,
Підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Таким чином, з наведеного вбачається,
що до господарського суду вправі
звернутися кожна особа, яка вважає, що
її право чи охоронюваний законом
інтерес порушено чи оспорюється.

Відповідно до ст. 2 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд порушує справи за
позовними заявами підприємств та
організацій, які звертаються до
господарського суду за захистом своїх
прав та охоронюваних законом
інтересів.

Отже, необхідною умовою для звернення
до суду із відповідним позовом є
порушення прав та охоронюваних законом
інтересів особи - позивача у справі.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем ніяким чином не
порушувались права та інтереси
Товариства з обмеженою
відповідальністю «МЕТА-ПРОДУКТ».

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Таким чином, судом встановлено, що
Товариством з обмеженою
відповідальністю «МЕТА-ПРОДУКТ»
належними засобами доказування не
доведено суду порушення з боку
відповідача законних та охоронюваних
інтересів позивача та не доведено
наявності правових підстав для
задоволення позову.

Крім того, слід зазначити, що позивач
просить суд звільнити Товариство з
обмеженою відповідальністю
«МЕТА-ПРОДУКТ» від сплати орендної
плати за Договорами оренди № 458, № 500;
зобов'язати відповідача зарахувати за
спірний період орендну плату в рахунок
оплати майбутніх місяців користування
орендованим майном та звільнити
Товариство з обмеженою
відповідальністю «МЕТА-ПРОДУКТ» від
сплати пені за Договорами оренди № 458,
№ 500.

Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу
України вбачається, що право на захист
особа здійснює на свій розсуд.

Частиною 1 ст. 12 Цивільного кодексу
України передбачено, що особа здійснює
свої цивільні права вільно, на власний
розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного
кодексу України передбачено, що
цивільні права особа здійснює у межах,
наданих їй договором або актами
цивільного законодавства.

Цивільні обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства (ч. 1 ст. 14
Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу
України вбачається, що кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу
України встановлено, що ожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути: визнання права;
визнання правочину недійсним;
припинення дії, яка порушує право;
відновлення становища, яке існувало до
порушення; примусове виконання
обов'язку в натурі; зміна
правовідношення; припинення
правовідношення; відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; визнання
незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Статтею 20 Господарського кодексу
України передбачено, що держава
забезпечує захист прав і законних
інтересів суб'єктів господарювання та
споживачів. Кожний суб'єкт
господарювання та споживач має право
на захист своїх прав і законних
інтересів. Права та законні інтереси
зазначених суб'єктів захищаються
шляхом: визнання наявності або
відсутності прав; визнання повністю
або частково недійсними актів органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування, актів інших суб'єктів,
що суперечать законодавству, ущемлюють
права та законні інтереси суб'єкта
господарювання або споживачів;
визнання недійсними господарських
угод з підстав, передбачених законом;
відновлення становища, яке існувало до
порушення прав та законних інтересів
суб'єктів господарювання; припинення
дій, що порушують право або створюють
загрозу його порушення; присудження до
виконання обов'язку в натурі;
відшкодування збитків; застосування
штрафних санкцій; застосування
оперативно-господарських санкцій;
застосування
адміністративно-господарських
санкцій; установлення, зміни і
припинення господарських
правовідносин; іншими способами,
передбаченими законом.

Таким чином, судом встановлено, що
обраний позивачем спосіб захисту прав
не відповідає способам, встановленим
чинним законодавством, і, як наслідок,
не призводить до поновлення його
порушеного права, якщо таке порушення
має місце.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про відмову в задоволенні
позовних вимог Товариства з обмеженою
відповідальністю «МЕТА-ПРОДУКТ»
повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49,
82-85,Господарського процесуального
кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Товариства
з обмеженою відповідальністю
«МЕТА-ПРОДУКТ» відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 10.12.14.

Суддя
І.В. Давиденко