РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/20696/14 17.11.14
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Просвіт" "ЛТД"

до Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування"

про стягнення грошових коштів

Суддя Цюкало Ю.В.

У засіданні брали участь:

від позивача: Марченко В.А. (за довіреністю від 10.04.2014);

від відповідача: Цивінська Н.М (за посвідченням від 26.03.2013).

В судовому засіданні 17 листопада 2014 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

29 вересня 2014 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява вих. № 104/29-09 від 29.09.2014 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Просвіт" "ЛТД" (Позивач) до Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" (Відповідач) про стягнення заборгованості за договором поставки (закупівля товару за власні кошти) № УГВ 8825/22/2-14 від 30.05.2014 року в сумі 236 213,12 грн. з них: основного боргу - 232 761,24 грн. (двісті тридцять дві тисячі сімсот шістдесят одна гривня 24 копійки), пені - 172,44 грн. (сто сімдесят дві гривні 44 копійки), 3% річних - 1 417,35 грн. (одна тисяча чотириста сімнадцять гривень 35 копійок) та інфляційних втрат - 1 862,09 грн. (одна тисяча вісімсот шістдесят дві гривні 09 копійок).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідачем не здійснено оплату поставленого за договором поставки товару на загальну суму 232 761,24 грн., чим порушено умови вказаного правочину.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.09.2014 р. суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі № 910/20696/14. Розгляд справи призначено на 20.10.2014 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.10.2014 року розгляд справи відкладено на 17.11.2014 року.

14.11.2014 року через канцелярію Господарського суду міста Києва представником ТОВ «Компанія «Просвіт» Лтд» подано клопотання б/н від 14.11.2014 року «Про припинення провадження по справі», у якому останній просить припинити провадження по справі в частині стягнення 232 761,24 грн. основного боргу.

Клопотання щодо фіксації судового процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

30.05.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Просвіт» ЛТД» (надалі - Постачальник) та Публічним акціонерним товариством «Укргазвидобування» (далі - Покупець) (разом - сторони) укладено договір поставки № УГВ 8825/22/2-14 (надалі - Договір або Договір поставки, а.с. 16-25), відповідно до п. 1.1. якого, Постачальник зобов'язується поставити Покупцеві товар, зазначений в специфікації (надалі - Товар), що додається до Договору і є його невід'ємною частиною (далі - Специфікація), а Покупець - прийняти і оплатити такий товар.

Позивач стверджує, що у зв'язку з тим, що Відповідачем не виконано зобов'язання з оплати поставленого за Договором поставки Товару, у останнього виникла заборгованість у вигляді основного боргу - 232 761,24 грн., пені - 172,44 грн., 3% річних - 1 417,35 грн. та інфляційних втрат - 1 862,09 грн.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та докази, господарський суд вважає, що позовні вимоги в окремій частині підлягають припиненню, а в іншій частині позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 629 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами, а зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 665 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Як установлено судом, 30.05.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Просвіт» ЛТД» та Публічним акціонерним товариством «Укргазвидобування» укладено Договір поставки № УГВ 8825/22/2-14, відповідно до п.1.1. якого, Постачальник зобов'язується поставити Покупцеві товар, зазначений в специфікації, що додається до Договору і є його невід'ємною частиною, а Покупець - прийняти і оплатити такий товар.

Згідно з п. 3.1. Договору поставки, ціна цього Договору вказується в Специфікації в гривнях та включаючи ПДВ (для резидента) або в іноземній валюті (для нерезидента).

Згідно з п. 5.1. Договору, строк поставки, умови та місце поставки Товару, інформація про вантажовідправників вказується в Специфікації до цього Договору.

Обсяг поставки кожної окремої партії Товару визначається в рознарядках Покупця (узгоджена до поставки партія Товару) (п. 5.2. Договору поставки).

Відповідно до п. 5.3. Договору, датою поставки Товару є дата підписання уповноваженими представниками Сторін акту приймання-передачі Товару або видаткової накладної. Право власності на Товар переходить від Постачальника до Покупця з дати підписання сторонами акту приймання-передачі Товару або видаткової накладної.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем відповідно до умов Договору поставки та Специфікації № 1 від 30.05.2014р. (Додаток № 1) Відповідачу було поставлено Товар на загальну суму 232 761,24 грн., що підтверджується рахунками та актами приймання-передачі (а.с. 26-37).

Статтею 691 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно із частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до п. 4.1. Договору, розрахунки проводяться шляхом: оплати Покупцем після пред'явлення Постачальником рахунка на оплату Товару та підписаного сторонами акту приймання-передачі Товару або видаткової накладної, шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника, з урахуванням ПДВ на умовах, зазначених у Специфікації.

До рахунка додаються, підписаний уповноваженими представниками сторін акт приймання-передачі Товару або видаткова накладна (п. 4.2. Договору поставки).

Як вбачається з матеріалів справи строк оплати товару за Акту приймання-передачі № 3 від 16 червня 2014 року настав 17.07.2014 року, за Актом приймання-передачі № 33 від 16 червня 2014 року настав 18.07.2014 року, за Актом приймання-передачі № 51 від 16 червня 2014 року настав 17.07.2014 року, за Актом приймання-передачі № 2 від 16 червня 2014 року настав 19.07.2014 року.

Враховуючи відсутність доказів, що спростовують доводи Позивача, зазначені у позові (докази оплати поставленого Товару), позовні вимоги з приводу стягнення з Відповідача основного боргу в розмірі 232 761,24 грн. є обґрунтованими.

Водночас, матеріали справи свідчать, що 29 жовтня 2014 року ПАТ «Укргазвидобування» було перераховано на користь ТОВ «Компанія «Просвіт» Лтд» 232 761,24 грн. у якості оплати основного боргу за Договором № УГВ 8825/22/2-14 від 30.05.2014 року, що підтверджується випискою по рахунку (копія виписки в матеріалах справи).

З огляду на викладене, провадження по справі в частині стягнення 232 761,24 грн. основного боргу підлягає припиненню з підстав відсутності предмету спору у вказаній частині.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Положеннями статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дослідивши матеріали справи, з урахуванням обставин невиконання з боку Покупця умов Договору щодо оплати вартості поставленого Товару перед Постачальником, обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення з відповідача 1 417,35 грн. 3% річних від простроченої суми та інфляційних втрат в розмірі 1 862,09 грн.

Статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно вимог статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання, або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до частини 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що розмір пені передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 7.11. Договору, за порушення строків оплати Покупець сплачує на користь Постачальника пеню в розмірі 0,001% від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Перевіривши розрахунок пені, з урахуванням умов Договору, несплати Відповідачем грошового зобов'язання, визначеного порядку розрахунків, господарський суд приймає розрахунок пені, наданий Позивачем, та вважає його обґрунтованим, у зв'язку із чим стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягає пеня у розмірі 172,44 грн.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч. 2 статті 49 Господарського процесуального кодексу України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Згідно з п. 4.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.03.2013р. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», що в разі коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною. Зокрема, якщо зменшення позивачем розміру позовних вимог пов'язане з частковим визнанням та задоволенням позову відповідачем після подання позову, то судовий збір у відповідній частині покладається на відповідача.

Отже, якщо наслідком припинення провадження у справі стали дії відповідача, здійснені судові витрати покладаються на нього.

Таким чином, судові витрати Позивача по сплаті судового в сумі 4 724,26 грн., відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. В частині позову вих. № 104/29-09 від 29.09.2014 року про стягнення з Публічного акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" (ідентифікаційний код 30019775, адреса: 04053, м. Київ, вулиця Кудрявська, будинок 26/28) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "ПРОСВІТ" ЛТД" (ідентифікаційний код 35572113, адреса: 03067, м. Київ, вулиця Машинобудівна, будинок 42) основного боргу 232 761,24 грн. (двісті тридцять дві тисячі сімсот шістдесят одна гривня 24 копійки) провадження по справі № 910/20696/14 - припинити.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" (ідентифікаційний код 30019775, адреса: 04053, м. Київ, вулиця Кудрявська, будинок 26/28), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "ПРОСВІТ" ЛТД" (ідентифікаційний код 35572113, адреса: 03067, м. Київ, вулиця Машинобудівна, будинок 42), на будь-який рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, грошові кошти: пеню - 172,44 грн. (сто сімдесят дві гривні 44 копійки), 3% річних - 1 417,35 грн. (одна тисяча чотириста сімнадцять гривень 35 копійок), інфляційних втрат - 1 862,09 грн. (одна тисяча вісімсот шістдесят дві гривні 09 копійок) та судові витрати - 4 724,26 грн. (чотири тисячі сімсот двадцять чотири гривні 26 копійок). Видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання повного тексту рішення 19.12.2014р.

Суддя Ю.В. Цюкало