ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.12.14р. Справа № 904/8730/14

Суддя господарського суду
Дніпропетровської області Новікова
Р.Г. при секретарі судового засідання
Яковлєвій А.Ю., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
матеріали

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю Науково-виробниче
підприємство "ТЕХНОВАГИ", м. Львів

до Публічного акціонерного товариства
"АКТАБАНК", м. Дніпропетровськ

про зобов'язання виконати умови
договору

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: Хоміч В.Ю., дов. №221 від
17.12.14р.

на підставі статті 77 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні від 02.12.2014р. було
оголошено перерву до 24.12.2014р.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою
відповідальністю Науково-виробниче
підприємство «Техноваги» м. Львів
звернулось до Публічного акціонерного
товариства «АКТАБАНК» м.
Дніпропетровськ з позовом про
зобов'язання відповідача перерахувати
на поточний рахунок позивача,
відкритий в ПАТ «Приватбанк» грошову
суму 310000грн.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на порушення
відповідачем положень договору на
розрахунково-касове обслуговування
банківського рахунку №В07/0078/Т/302378 від
14.12.2010р. в частині невиконання
платіжного доручення №12366 від 03.10.2014р.
на перерахування коштів на інший
поточний рахунок в розмірі 310000грн.

Позивач зазначає, що предметом позову є
зобов'язання відповідача перерахувати
кошти, які належать позивачу на праві
власності, на інший поточний рахунок.
Єдиним обмеженням є неможливість
примусового виконання відповідного
рішення суду у разі задоволення
позовних вимог через заборону
здійснення такої дії в період
тимчасової адміністрації та мораторію
на задоволення вимог кредиторів.

Позивач зазначає, що змістом
розрахункового зобов'язання між
сторонами є не передача (перерахування)
один одному грошової суми, а виконання
відповідачем доручення позивача щодо
переводу коштів на користь третіх осіб.
Таким чином, позивач не є кредитором
банку. Тому режим тимчасової
адміністрації та мораторію не є
підставою для невиконання платіжних
доручень клієнта.

У відзиві на позовну заяву відповідач
не погодився із заявленими вимогами з
наступних підстав.

Платіжне доручення №12366 від 03.10.2014р. на
суму 310000грн. було відхилено 03.10.2014р.
банком з призначенням платежу «без
виконання п.1 ч.5 ст.36 ЗУ Про
сист.гарант.вкладів ФО п.1.25,г.1,р.ІІІ
Вивед. Банку з ринку».

Постановою Правління Національного
банку України №576 від 16.09.2014р. Публічне
акціонерне товариство «АКТАБАНК» було
віднесено до категорії
неплатоспроможних. Виконавчою
дирекцією Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб прийнято рішення №90 від
16.09.2014р. «Про запровадження тимчасової
адміністрації у ПАТ «АКТАБАНК», згідно
з яким з 17.09.2014р. запроваджено тимчасову
адміністрацію та призначено
уповноважену особу Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб на тимчасову
адміністрацію в Публічне акціонерне
товариство «АКТАБАНК».

Тимчасову адміністрацію в ПАТ
«АКТАБАНК» запроваджено строком на три
місяці з 17.09.2014р. по 17.12.2014р.

Наслідки запровадження тимчасової
адміністрації регулюються статтею 36
Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»
№4452- VI від 23.02.2012р. Згідно частини 5
статті 36 вказаного Закону під час
тимчасової адміністрації не
здійснюється, зокрема, задоволення
вимог вкладників та інших кредиторів
банку; примусове стягнення коштів та
майна банку, звернення стягнення на
майно банку, накладення арешту на кошти
та майно банку; нарахування неустойки
(штрафів, пені), інших фінансових
(економічних) санкцій за невиконання чи
неналежне виконання зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), а також зобов'язань перед
кредиторами, у тому числі не
застосовується індекс інфляції за весь
час прострочення виконання грошових
зобов'язань банку.

У розумінні статей 509, 510 Цивільного
кодексу України позивач є кредитором
відносно відповідача.

Листом від 03.09.2014р. Міністерство
юстиції України довело до відома
Державної виконавчої служби України
про обов'язковість зупинення
виконавчого провадження у разі
здійснення тимчасової адміністрації
неплатоспроможного банку або
ліквідації банку згідно Закону України
«Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб».

Посилаючись на цей лист, відповідач
також зазначає про неможливість
виконання рішення суду в примусовому
порядку у разі задоволення вимог
позивача.

На адресу суду 22.12.2014р. надійшло
клопотання позивача про розгляд справи
за відсутності його повноважного
представника.

В судовому засіданні від 24.12.2014р.
представник позивача вказав, що
рішенням Виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб №144
від 15.12.2014р. здійснення тимчасової
адміністрації ПАТ «АКТАБАНК» було
продовжено до 17.01.2015р.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши
наявні докази у справі, ознайомившись з
правовою позицією сторін, що викладена
письмово, наявна у матеріалах справи,
господарський суд встановив наступне.

Публічним акціонерним товариством
«АКТАБАНК» м. Дніпропетровськ (далі -
банк) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
підприємство «Техноваги» м. Львів (далі
- клієнт) був укладений договір
№В07/0078/Т/302378 від 14.12.2010р. на
розрахунково-касове обслуговування
банківського рахунку (далі - договір
№В07/0078/Т/302378 від 14.12.2010р.), згідно якого
банк відкриває клієнту поточний
рахунок у національній та/або
іноземній валюті для зберігання грошей
та здійснення розрахунково-касового
обслуговування клієнта (надання
послуг, які пов'язані з переказом
коштів з/на рахунку/ок клієнта, видачею
йому коштів у готівковій формі, а також
із здійсненням інших
розрахунково-касових операцій) за
допомогою платіжних інструментів
відповідно до умов цього договору та
вимог чинного законодавства України.

Пунктом 2.5 договору №В07/0078/Т/302378 від
14.12.2010р. передбачено, що розрахункові та
касові документи клієнта приймаються
протягом операційного дня.
Розрахункові документи, які надійшли
після операційного часу банк виконує
наступного робочого дня згідно умов
цього договору.

При цьому, згідно пунктів 3.1 та 3.2
вказаного договору банк має право
використовувати кошти на рахунку
клієнта, гарантуючи право клієнта
безперешкодно розпоряджатися цими
коштами.

Банк зобов'язаний належним чином
виконувати умови цього договору та
вимоги чинного законодавства, вчасно
виконувати розрахункові та касові
операції відповідно до нормативних
документів Національного банку
України, законодавства України й умов
даного договору.

В свою чергу, клієнт має право
розпоряджатись коштами, що є на його
рахунку на власний розсуд за винятком
випадків обмеження права клієнта на
розпорядження коштами згідно вимог
чинного законодавства та/або випадків,
встановлених цим договором. Клієнт має
право вимагати своєчасного й повного
здійснення розрахунків та інших послуг
банка відповідно до умов договору.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем було передане, а банком
отримане платіжне доручення №12366 від
03.10.2014р. на перерахування коштів на
інший поточний рахунок в розмірі
310000грн.

Вказане платіжне доручення, подане в
межах залишку коштів на рахунку ТОВ
«Науково-виробниче підприємство
«Техноваги» м. Львів, не було виконані,
що обумовило звернення у листопаді 2014р.
позивача до суду з відповідним позовом.

Пунктом 2.3.2 договору №В07/0078/Т/302378 від
14.12.2010р. визначені підстави, за яких
банк відмовляє клієнту у наданні
послуг (проведенні операцій) та/або
відмовляє у виконанні наданих клієнтом
розрахункових та/або касових
документів. А саме - якщо на рахунку
клієнта недостатньо коштів для
виконання поданого клієнтом
розрахункового, касового документу або
заяви про купівлю або продаж іноземної
валюти та одночасної сплати банку
разової комісії за надання/виконання
такої послуги/операції; якщо
запитувані послуги/операції не
передбачені тарифами банку або у банку
відсутні технічні можливості щодо їх
надання/проведення; в інших випадках,
передбачених чинним законодавством
України.

Підставою для відмови виконання
вищезгаданих платіжних доручень у
жовтні 2014р. було посилання відповідача
на норми статті 36 Закону України «Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб».

Згідно з Постановою Правління
Національного банку України №576 від
16.09.2014р. Публічне акціонерне товариство
«АКТАБАНК» було віднесено до категорії
неплатоспроможних. Виконавчою
дирекцією Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб прийнято рішення №90 від
16.09.2014р. «Про запровадження тимчасової
адміністрації у ПАТ «АКТАБАНК» та з
17.09.2014р. запроваджено тимчасову
адміністрацію, призначено
уповноважену особу Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб на тимчасову
адміністрацію в Публічне акціонерне
товариство «АКТАБАНК».

Тимчасову адміністрацію в ПАТ
«АКТАБАНК» запроваджено строком на три
місяці з 17.09.2014р. по 17.12.2014р. Згідно з
інформацією, розміщеною на офіційному
сайті Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб www.fg.gov.ua, рішенням
Виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб №144
від 15.12.2014р. здійснення тимчасової
адміністрації ПАТ «АКТАБАНК» було
продовжено до 17.01.2015р.

Відповідно до частини 1 статті 1074
Цивільного кодексу України (із змінами
і доповненнями, внесеними згідно із
законами України №2258-VI від 18.05.2010р.,
№2677-VI від 04.11.2010р.) обмеження прав
клієнта щодо розпоряджання грошовими
коштами, що знаходяться на його
рахунку, не допускається, крім випадків
обмеження права розпоряджання
рахунком за рішенням суду або в інших
випадках, встановлених законом, а також
у разі зупинення фінансових операцій,
які можуть бути пов'язані з
легалізацією (відмиванням) доходів,
одержаних злочинним шляхом, або
фінансуванням тероризму, передбачених
законом.

Отже, починаючи з 09.03.2011р. (дата набрання
чинності Законом №2258-VI від 18.05.2010, №2677-VI
від 04.11.2010р.) випадки обмеження прав
клієнта щодо розпоряджання грошовими
коштами, що знаходяться на його
рахунку, можуть бути передбачені в
спеціальному законі.

Процедура щодо виведення
неплатоспроможних банків з ринку
врегульована Законом України «Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб» №4452- VI від 23.02.2012р. (із змінами та
доповненнями), який є спеціальним
законом у даних правовідносинах.

Пунктом 16 статті 2 зазначеного Закону
встановлено, що тимчасова
адміністрація - процедура виведення
банку з ринку, що запроваджується
фондом стосовно неплатоспроможного
банку в порядку, встановленому цим
Законом, а відповідно до пункту 6 статті
2 Закону ліквідація банку - це процедура
припинення банку як юридичної особи
відповідно до законодавства.

Тобто, Закон України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»
№4452- VI від 23.02.2012р. (із змінами та
доповненнями) є пріоритетним відносно
інших законодавчих актів України у цих
правовідносинах.

Наслідки запровадження тимчасової
адміністрації передбачені статтею 36
Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»
№4452- VI від 23.02.2012р. (із змінами та
доповненнями). Зокрема, відповідно до
частини 5 цієї статті під час
тимчасової адміністрації не
здійснюється:

1) задоволення вимог вкладників та
інших кредиторів банку;

2) примусове стягнення коштів та майна
банку, звернення стягнення на майно
банку, накладення арешту на кошти та
майно банку;

3) нарахування неустойки (штрафів, пені),
інших фінансових (економічних) санкцій
за невиконання чи неналежне виконання
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів), а також
зобов'язань перед кредиторами, у тому
числі не застосовується індекс
інфляції за весь час прострочення
виконання грошових зобов'язань банку;

4) зарахування зустрічних однорідних
вимог, якщо це може призвести до
порушення порядку погашення вимог
кредиторів, встановленого цим Законом;

5) нарахування відсотків за
зобов'язаннями банку перед
кредиторами.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
банки і банківську діяльність» №2121-III
від 07.12.2000р. (із змінами та доповненнями)
кредитор банку - юридична або фізична
особа, яка має документально
підтверджені вимоги до боржника щодо
його майнових зобов'язань; клієнт банку
- будь-яка фізична чи юридична особа, що
користується послугами банку.

За змістом пункту 1.24 статті 1 Закону
України «Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні» №2346-III від
05.04.2001р. (із змінами та доповненнями),
переказ коштів - рух певної суми коштів
з метою її зарахування на рахунок
отримувача або видачі йому у
готівковій формі.

Отже, враховуючи вищенаведені
положення, та, зокрема, положення
статей 177, 190, 509 Цивільного кодексу
України, зобов'язання з переказу коштів
з рахунку позивача, відкритому у
відповідача, на його рахунок в іншому
банку, на рахунок контрагента або
рахунок, відкритий в органах державної
казначейської служби, є майновим
зобов'язанням.

З огляду на викладене, вимога позивача
про зобов'язання відповідача
перерахувати на поточний рахунок
позивача, відкритий в ПАТ «Приватбанк»
грошову суму 310000грн. є саме вимогою
кредитора в розумінні положень частини
5 статті 36 Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб». У
зв'язку із введенням тимчасової
адміністрації ПАТ «АКТАБАНК» з 17.09.2014р.
та продовженням її здійснення до
17.01.2015р., суд відмовляє у задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

При цьому, позивач не позбавлений
можливості захистити свої права на
грошові кошти, які знаходяться на
рахунку у банку, в порядку п. 3 ч. 2 ст. 37
Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»
шляхом звернення до уповноваженої
особи Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб про продовження
здійснення банком операції з
перерахування спірних сум або в
порядку розділу VII Закону України «Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб» у разі прийняття рішення про
ліквідацію банку.

Судові витрати підлягають розподілу в
порядку статті 49 Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись нормами статей Закону
України «Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб» №4452-VI від
23.02.2012р. (із змінами та доповненнями),
«Про банки і банківську діяльність»
№2121-III від 07.12.2000р. (із змінами та
доповненнями), статтями 1, 2, 4, 41, 42, 43, 44, 45,
46, 21, 22, 33, 34, 36, 49, 82, 83, 84, 85, Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю Науково-виробниче
підприємство «Техноваги» м. Львів до
Публічного акціонерного товариства
«АКТАБАНК» м. Дніпропетровськ про
зобов'язання відповідача перерахувати
на поточний рахунок позивача,
відкритий в ПАТ «Приватбанк» грошову
суму 310000грн. - відмовити.

В судовому засіданні від 24.12.2014р.
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст підписаний 26.12.2014р.

Суддя Р.Г. Новікова