ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року Справа № 910/21877/14

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого:Погребняка
В.Я.,суддів:Білошкап О.В., Запорощенка
М.Д.,розглянувши касаційну скаргу
ОСОБА_4на ухвалу у справіКиївського
апеляційного господарського суду від
12.11.2014 № 910/21877/14 господарського суду м.
Києваза заявою ОСОБА_4доТовариства з
обмеженою відповідальністю
"Вікс"пробанкрутство,за участю
представників сторін: не з'явилися.

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 звернувся до господарського
суду міста Києва із заявою про
порушення справи про банкрутство
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вікс" (далі - ТОВ
"Вікс"), у зв'язку з неможливістю
останнього погасити заборгованість у
розмірі 403 774,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 14.10.2014 у справі №
910/21877/14 (суддя Чеберяк П.П.) заяву ОСОБА_4
про порушення справи про банкрутство
ТОВ "Вікс" та додані до неї документи
повернено заявнику без розгляду.

Не погодившись із винесеною судом
першої інстанції ухвалою, ОСОБА_4
звернувся із апеляційною скаргою до
Київського апеляційного
господарського суду.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 12.11.2014 у справі
№ 910/21877/14 (головуючий суддя
Пантелієнко В.О., суддя Гарник Л.Л.,
суддя Доманська М.Л.) відхилено
клопотання ОСОБА_4 про відновлення
пропущеного строку подання
апеляційної скарги на ухвалу
господарського суду міста Києва від
14.10.2014 у справі № 910/21877/14, апеляційну
скаргу на ухвалу господарського суду
міста Києва від 14.10.2014 у справі
№ 910/21877/14 (з доданими до неї
матеріалами) повернено ОСОБА_4.

Не погоджуючись із ухвалою суду
апеляційної інстанції від 12.11.2014,
ОСОБА_4 звернувся до Вищого
господарського суду України із
касаційною скаргою, просив скасувати
оскаржувану ухвалу апеляційного
господарського суду від 12.11.2014 та
передати матеріали справи в суд першої
чи апеляційної інстанції для розгляду
справи по суті, посилаючись на
порушення судом апеляційної інстанції
норм процесуального права, зокрема, ст.
53 ГПК України.

Переглянувши у касаційному порядку
винесену судом апеляційної інстанції
ухвалу, на підставі встановлених
фактичних обставин справи, перевіривши
застосування судом апеляційної
інстанції норм процесуального права,
колегія суддів Вищого господарського
суду України дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню,
з огляду на таке.

Суд апеляційної інстанції в
оскаржуваній ухвалі від 12.11.2014
встановив, що ухвала господарського
суду міста Києва від 14.10.2014 у справі №
910/21877/14 була підписана 14.10.2014 і
надіслана судом першої інстанції
сторонам 16.10.2014.

В матеріалах справи міститься
рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення
ОСОБА_4, згідно якого оскаржувану
ухвалу було вручено уповноваженому
представнику 24.10.2014 (а.с.4).

Заявником апеляційної скарги в
клопотанні про відновлення
пропущеного строку подання
апеляційної скарги також зазначено, що
йому стало відомо про оскаржувану
ухвалу 24.10.2014, тобто після отримання
оскаржуваної ухвали. Апеляційну скаргу
скаржником було здано на пошту 30.10.2014
(згідно відбитку штемпеля поштового
відділення), тобто із пропуском
п'ятиденного терміну оскарження, який,
на думку колегії суддів апеляційної
інстанції, в даному випадку необхідно
обчислювати від дати отримання
скаржником копії ухвали, без
зазначення поважності причин його
пропуску.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що причину
пропуску строку оскаржуваної ухвали
господарського суду міста Києва від
14.10.2014 не можна визнати поважною і
клопотання про відновлення строку
подання апеляційної скарги необхідно
відхилити.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України із такими висновками суду
апеляційної інстанції не погоджується,
з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 4-2 ГПК України
правосуддя у господарських судах
здійснюється на засадах рівності всіх
учасників судового процесу перед
законом і судом.

За приписами ст. 93 ГПК України
апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів, а на ухвалу
місцевого господарського суду -
протягом п'яти днів з дня їх оголошення
місцевим господарським судом. У разі,
якщо в судовому засіданні було
оголошено лише вступну та резолютивну
частину рішення, зазначений строк
обчислюється з дня підписання рішення,
оформленого відповідно до статті 84
цього Кодексу. Апеляційний
господарський суд постановляє ухвалу
про повернення апеляційної скарги у
випадках, якщо вона подана після
закінчення строків, установлених цією
статтею, і суд за заявою особи, яка її
подала, не знайде підстав для
поновлення строку, та незалежно від
поважності причини пропуску цього
строку - у разі, якщо апеляційна скарга
подана прокурором, органом державної
влади, органом місцевого
самоврядування після спливу одного
року з дня оголошення оскаржуваного
судового рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України
апеляційна скарга не приймається до
розгляду і повертається апеляційним
господарським судом, якщо скаргу
подано після закінчення строку,
встановленого для її подання, без
клопотання про поновлення цього строку
або таке клопотання було відхилено.

Згідно вимог ч. ч. 1, 2, 3 ст. 53 ГПК України
за заявою сторони, прокурора чи з своєї
ініціативи господарський суд може
визнати причину пропуску
встановленого законом процесуального
строку поважною і відновити пропущений
строк, крім випадків, передбачених цим
Кодексом. Про відновлення пропущеного
строку зазначається в рішенні, ухвалі
чи постанові господарського суду. Про
відмову у відновленні строку
виноситься ухвала, крім випадків,
передбачених цим Кодексом. Ухвалу про
відмову у відновленні пропущеного
строку може бути оскаржено.

Виходячи зі змісту ст. 53 ГПК України,
поважними причинами визнаються лише
такі обставини, які є об'єктивно
непереборними, не залежать від
волевиявлення сторони та пов'язані з
дійсними істотними перешкодами чи
труднощами для своєчасного вчинення
сторонами у справі процесуальних дій.

Як вбачається із матеріалів справи,
ухвала господарського суду міста Києва
від 14.10.2014 у справі № 910/21877/14 була
підписана 14.10.2014.

Обґрунтовуючи причини пропуску
процесуального строку, заявником
апеляційної скарги в клопотанні про
відновлення пропущеного строку
подання апеляційної скарги зазначено,
що йому стало відомо про оскаржувану
ухвалу 24.10.2014, тобто після отримання
оскаржуваної ухвали.

В матеріалах справи міститься
рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення
ОСОБА_4, згідно якого оскаржувану
ухвалу було вручено уповноваженому
представнику 24.10.2014 (а.с.4).

Також, в клопотанні про відновлення
пропущеного строку подання
апеляційної скарги, заявником, серед
інших поважних причин пропуску строку
на апеляційне оскарження, зазначено, що
він не брав участі при винесенні судом
першої інстанції оскаржуваної ухвали
від 14.10.2014, постійно хворіє, являється
інвалідом другої групи, постійно
проживає в м. Маріуполь Донецької обл.,
що утруднює реалізацію процесуальних
прав на своєчасне оскарження судових
актів.

У вирішенні питання про відновлення
строку подання апеляційної скарги суд
досліджує обґрунтованість поважності
причин пропуску такого строку (за
необхідності - з посиланням на
відповідні докази, які подаються
апеляційному господарському суду на
загальних підставах) (п.4 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17.05.2011 №7 "Про деякі питання
практики застосування розділу ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України").

Господарський процесуальний кодекс
України не пов'язує право суду
відновити пропущений процесуальний
строк лише з певним колом обставин, що
спричинили пропуск строку. Тому, у
кожному конкретному випадку суд
повинен з урахуванням конкретних
обставин оцінити доводи, що наведені на
обґрунтування клопотання про
відновлення пропущеного строку, та
зробити мотивований висновок щодо
поважності чи неповажності причин
такого пропуску.

Разом з цим, необхідною умовою
реалізації стороною права на
оскарження є її обізнаність зі змістом
оскаржуваного судового рішення, що дає
можливість стороні викласти свої
вимоги та зазначити підстави, з яких
порушено питання про перегляд рішення
в апеляційному порядку, як це
передбачено п. 3 ч. 1 ст. 94 ГПК України.

Відповідно до положень статті 129
Конституції України, однією із
основних засад судочинства є
забезпечення апеляційного та
касаційного оскарження рішення суду,
крім випадків, встановлених законом.

Суд апеляційної інстанції не врахував
наведеного при винесенні оскаржуваної
у справі ухвали від 12.11.2014, не
спростував доводів, що наведені на
обґрунтування клопотання про
відновлення пропущеного строку, та не
зробив мотивованого висновку щодо
поважності чи неповажності причин
такого пропуску.

Відтак, доводи, викладені в касаційній
скарзі про порушення апеляційним
господарським судом приписів
процесуального законодавства, знайшли
своє підтвердження.

За приписами частини 1 статті 11110
Господарського процесуального кодексу
України підставами для скасування
ухвали апеляційного господарського
суду є порушення або неправильне
застосування норм процесуального
права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
Вищого господарського суду України
вважає, що оскаржувана ухвала прийнята
з порушенням норм процесуального
права, тому підлягає скасуванню з
передачею справи до Київського
апеляційного господарського суду для
здійснення апеляційного провадження.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11113 ГПК
України, Вищий господарський суд
України, -

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_4
задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного
господарського суду від 12.11.2014 у справі
№ 910/21877/14 скасувати.

Справу № 910/21877/14 передати до Київського
апеляційного господарського суду для
здійснення апеляційного провадження.

Головуючий
В.Я. Погребняк

Судді
О.В. Білошкап

М.Д. Запорощенко