Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
________________________________________________________________________
тел. (0412) 48-16-20,
УХВАЛА

"30" грудня 2014 р. Справа № 906/829/14.

Господарський суд Житомирської
області у складі:

Судді: Маріщенко Л.О.

розглянувши заяву ТОВ "ЛС-Експрес" про
забезпечення позову у справі №906/829/14

За позовом: Товариства обмеженою
відповідальністю "ЛС-Експрес" (м.
Житомир)

До: Товариства з додатковою
відповідальністю "ЖЛ" (м. Житомир)

про стягнення 1121035,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальні
"ЛС-Експрес" звернулось до
господарського суду з позовом про
стягнення з Товариства з додатковою
відповідальністю "ЖЛ" на свою користь
655055,94грн. основного боргу, 84220,07грн.
пені, 20006,34грн. 3% річних, 71752,65грн.
інфляційних нарахувань, 280000грн. штрафу,
посилаючись на укладений між сторонами
генеральний договір № 247 від 01.11.2012 про
перевезення вантажів автомобільним
транспортом та транспортного
експедирування у внутрішньому
сполученні.

29.12.2014 позивачем подана заява (надалі -
заява) про вжиття заходів до
забезпечення позову, відповідно до
якої просить накласти арешт на грошові
кошти ТОВ "ЖЛ", які знаходяться на
поточних банківських рахунках, які
будуть встановлені державним
виконавцем при виконанні ухвали про
забезпечення позову у межах суми
позовних вимог.

Заява з посиланням на статтю 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод та пункт 4
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 16 від
26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову» мотивована тим, що в зв'язку з
виникненням стійкої фінансової
неплатоспроможності відповідача і як
наслідок - неможливість виконання
судового рішення, про що свідчать:
інформація ГУ Міндоходів у
Житомирської області, розміщена на
офіційній Інтернет - сторінці, справи
№№ 806/4966/14, 806/4810/14, 806/4164/14, 806/4163/14, 906/1360/14,
906/949/14, які знаходились та знаходяться в
провадженні Житомирського окружного
адміністративного суду, Житомирського
апеляційного адміністративного суду,
Рівненського апеляційного
господарського суду. Крім того, все це
свідчить про здійснення відповідачем
дій, які направлені на затягування
строку розгляду справи та створення
умов, при яких буде неможливо виконати
рішення суду у зв'язку з відсутністю у
відповідача грошових коштів.

До вказаної заяви додані копії листа
ГУ Міндоходів у Житомирської області,
рішень Житомирського окружного
адміністративного суду, Житомирського
апеляційного адміністративного суду,
Рівненського апеляційного
господарського суду, виписок з рахунку
ТОВ "ЛС-Експрес" та платіжних доручень
ТДВ "ЖЛ" щодо оплати за транспортні
послуги згідно договору № 247 від 01.11.2012
за період з березня по листопад 2014.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що предметом
позову ТОВ "ЛС -Експрес" є вимога до ТДВ
"ЖЛ" про стягнення грошових коштів.

У заяві про вжиття заходів до
забезпечення позову позивач просить
накласти арешт на поточні банківські
рахунки відповідача.

За змістом статті 66 ГПК України заходи
до забезпечення позову застосовуються
господарським судом як засіб
запобігання можливим порушенням
майнових прав чи охоронюваних законом
інтересів особи та гарантія реального
виконання рішення суду. Забезпечення
позову допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Відповідно до норм ст.ст. 66, 67 ГПК
України заходи до забезпечення позову,
які застосовуються господарським
судом, мають відповідати вимогам, на
забезпечення яких вони вживаються.
Особа, яка подала заяву про
забезпечення позову, повинна навести
доводи адекватності засобу
забезпечення позову.

Умовою застосування заходів до
забезпечення позову є достатньо
обґрунтоване припущення, що майно (в
тому числі грошові кошти, цінні папери
тощо), яке є у відповідача на момент
пред'явлення позову до нього, може
зникнути, зменшитись за кількістю або
погіршитись за якістю на момент
виконання рішення.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 16 від
26.12.2011 р. «Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову» роз'яснено, що особа, яка подала
заяву про забезпечення позову, повинна
обґрунтувати причини звернення із
заявою про забезпечення позову. З цією
метою та з урахуванням загальних вимог,
передбачених ст.33 ГПК України
обов'язковим є подання доказів
наявності фактичних обставин, з яким
пов'язується застосування певного
заходу до забезпечення позову.

Позивач, як на підставу для
застосування заходів забезпечення
позову, вказує, що відповідач затягує
строки розгляду даної справи, у зв'язку
з чим господарський суд не вирішує спір
між сторонами по суті протягом
тривалого часу, чим порушує
конституційне право на судовий захист,
гарантований статтею 55 Конституції
України, і негативно впливає на
ефективність правосуддя та на
авторитет судової влади.

Згідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування

Відповідно до статті 66
Господарського процесуального кодексу
України заходи до забезпечення позову
застосовуються господарським судом за
заявою сторони, прокурора, або з
ініціативи господарського суду як
гарантія реального виконання рішення
суду.

Особа, яка подала заяву про
забезпечення позову, повинна
обґрунтувати причини звернення із
заявою про забезпечення позову. З цією
метою та з урахуванням загальних вимог,
передбачених статтею 33 ГПК України
обов'язковим є подання доказів
наявності фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного
заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має
здійснити оцінку обґрунтованості
доводів заявника щодо необхідності
вжиття відповідних заходів з
урахуванням:

розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову;

забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу;

наявності зв'язку між конкретним
заходом до забезпечення позову і
предметом позовної вимоги, зокрема, чи
спроможний такий захід забезпечити
фактичне виконання судового рішення в
разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або
невиконання рішення господарського
суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із
вжиттям таких заходів прав та
охоронюваних законом інтересів осіб,
що не є учасниками даного судового
процесу.

Відповідно до п. 3.14.постанови Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
№ 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зловживанням
процесуальними правами слід вважати
також і подання учасниками судового
процесу:

- клопотань (заяв) про вчинення
господарським судом не передбачених
ГПК процесуальних дій;

- подання другого і наступних клопотань
(заяв) з одного й того самого питання,
яке вже вирішено господарським судом;

- апеляційних і касаційних скарг на
процесуальні документи, дія яких на
момент подання такої скарги
закінчилася (вичерпана), - наприклад, на
ухвалу про зупинення провадження у
справі після поновлення провадження в
останній.

З урахуванням обставин справи
господарський суд може залишити
відповідне клопотання (заяву, скаргу)
без задоволення, приєднавши його (її) до
матеріалів справи і зазначивши про це в
описовій частині рішення, прийнятого
по суті справи (або в ухвалі, якою
закінчується розгляд справи).

Нез'явлення представників учасників
судового процесу в судові засідання
без поважних причин та без
повідомлення причин, якщо їх явку судом
визнано обов'язковою, також може
розцінюватися судом як зловживання
процесуальними правами.

Відповідна практика, спрямована на
умисне затягування судового процесу,
порушує права інших учасників судового
процесу та суперечить вимогам статті 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року,
учасником якої є Україна, стосовно
права кожного на розгляд його справи
упродовж розумного строку.

При цьому під затягуванням судового
процесу розуміються дії або
бездіяльність учасника судового
процесу, спрямовані на: неможливість
початку розгляду судом порушеної
провадженням справи; неможливість
прийняття судом рішення в даному
судовому засіданні; створення інших
перешкод у вирішенні спору по суті з
метою недосягнення результатів такого
вирішення протягом установлених
законом процесуальних строків.

Надані позивачем як докази в
обґрунтування вимог стосовно вжиття
заходів до забезпечення позову копії
рішень інших судових органів за участю
ТДВ "ЖЛ", докази погашення останнім
заборгованості перед ТОВ "ЛС - Експрес"
за договором № № 247 від 01.11.2012 згідно
банківських виписок та платіжних
доручень за період з березня по
листопад 2014 не свідчить, що відповідач
має намір ухилитись від виконання
прийнятого судового рішення у даній
справі, а наведені в заяві посилання
щодо вчинення дій по затягуванню
розгляду даної справи жодним чином не
підтверджують наявність обставин, з
якими пов'язується застосування
заходів до забезпечення позову.

За наведених обставин , здійснивши
оцінку обґрунтованості заяви позивача
щодо необхідності вжиття відповідних
заходів до забезпечення позову, з
урахуванням імовірності утруднення
виконання або невиконання рішення
господарського суду в разі невжиття
таких заходів, суд дійшов висновку про
необґрунтованість заяви позивача про
забезпечення позову на даній стадії
провадження у справі. В зв'язку з цим, у
задоволенні заяви про забезпечення
позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 61, 64-67, 86 ГПК України,
господарський суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити ТОВ "ЛС - Експрес" у
задоволенні заяви про вжиття заходів
до забезпечення позову. о

Суддя Маріщенко Л.О.

Друк:

1 - в справу

2,3 - сторонам