ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2014 року
Справа № 904/2320/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Паруснікова Ю.Б.
(доповідач)

суддів: Білецької Л.М., Верхогляд Т.А.;

при секретарі судового засідання:
Малик С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Шаровський С.А.,
довіреність № 164/1001 від 20.05.2014;

від відповідача: Поух Д.М.,
довіреність № 439/2-14 від 28.04.2014;

Передерій О.С. представник за
довіреністю №1222/2-14 від 26.11.14;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Дніпрообленерго» на ухвалу
господарського суду Дніпропетровської
області від 25.11.2014 по справі № 904/2320/14
(суддя Рудовська І.А.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Дніпрообленерго»,
м. Дніпропетровськ

до відповідача: Комунального
підприємства Дніпропетровської
обласної ради «Аульський водовід»,
смт. Кринички, Дніпропетровської
області

про стягнення 72671540,76 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 25.11.2014
провадження по справі № 904/2320/14
зупинено до розгляду справи
№ 200/7670/14-ц, що розглядається
Бабушкінським районним судом
м. Дніпропетровська та до набрання
рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська
законної сили.

Ухвала місцевого господарського
суду мотивована знаходженням в
провадженні Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська справи
№ 200/7670/14-ц за позовом Левченко Віталія
Володимировича до відповідача-1
Публічного акціонерного товариства
«ДТЕК «Дніпрообленерго» та
відповідача-2 Комунального
підприємства Дніпропетровської
обласної ради «Аульський водовід» про
визнання договору недійсним, а тому
господарський суд дійшов до
висновку, що вирішення спору по справі
№ 904/2320/14 є неможливим до
прийняття Бабушкінським районним
судом м. Дніпропетровська остаточного
рішення по справі № 200/7670/14-ц про
визнання договору недійсним.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою
позивач звернувся до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням місцевим господарським
судом норм матеріального і
процесуального права та неналежним,
неповним дослідженням наявних в
матеріалах справи доказів.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт посилається на помилковість
висновку місцевого господарського
суду про те, що надані відповідачем
докази, є достатніми для винесення
ухвали про зупинення провадження по
справі, оскільки в матеріалах даної
справи відсутні докази подачі
Левченком В.В. заяви про збільшення
позовних вимог до Бабушкінського
районного суду м.
Дніпропетровська (на заяві відсутній
штамп вхідної кореспонденції про її
прийняття судом).

Також скаржник посилається на той факт,
що господарським судом помилково, без
достатніх на те підстав, зроблено
висновок про пов'язаність справи №
200/7670/14-ц, що розглядається
Бабушкінським районним судом
м. Дніпропетровська зі справою №
904/2320/14, оскільки зі змісту наданих
відповідачем до суду копій
процесуальних документів не
вбачається, який саме договір (номер,
дата укладення, предмет договору)
визнається недійсним по справі №
200/7670/14-ц. Жодних судових документів, які
б підтверджували, що предметом
позовних вимог у справі № 200/7670/14-ц є
саме договір про постачання
електричної енергії за державні кошти
від 26.02.2013 № 10ЦТ1 відповідачем до
господарського суду не надано.

З огляду на вищевказане, апелянт
просить колегію суддів скасувати
ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області та
зобов'язати господарський суд
Дніпропетровської області поновити
провадження по справі № 904/2320/14.

11.12.2014 ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду відновлено строк
на подачу апеляційної скарги, а розгляд
справи призначено у судовому
засіданні на 25.12.2014.

25.12.2014 у судовому засіданні
представник позивача вимоги
апеляційної скарги підтримав у повному
обсязі.

Представник відповідача проти
вимог апеляційної скарги заперечував,
вказував на відповідність прийнятої
місцевим господарським судом ухвали
нормам чинного законодавства, надав
відзив на апеляційну скаргу, згідно
якого просив залишити останню без
задоволення (а. с. 117-119 том 2).

Розглянувши апеляційну скаргу,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального
законодавства, перевіривши юридичну
оцінку обставин справи та повноту
їх встановлення, колегія суддів дійшла
до висновку, що ухвалу господарського
суду Дніпропетровської області від
17.11.2014 по справі № 904/2320/14
слід скасувати, а вимоги апеляційної
скарги задовольнити та направити
справу на розгляд до господарського
суду Дніпропетровської області.

Відповідно до статті 106 ГПК України
апеляційні скарги на ухвали місцевого
господарського суду розглядаються в
порядку, передбаченому для розгляду
апеляційних скарг на рішення місцевого
господарського суду. Окремо від
рішення місцевого господарського суду
можуть бути оскаржені в апеляційному
порядку ухвали місцевого
господарського суду, зокрема, про
зупинення провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем заявлена вимога про
стягнення відповідача заборгованості
за договором № 10ЦТ1 від 26.02.2013.

25.11.2014 від Комунального підприємства
Дніпропетровської обласної ради
«Аульський водовід» до господарського
суду Дніпропетровської області
надійшло клопотання про зупинення
провадження по справі № 904/2320/14 до
вирішення справи № 200/7670/14-ц, що
знаходиться в провадженні
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська (а. с. 84-85). При цьому
заявник долучив до клопотання
про зупинення провадження по справі
копію ухвали Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 23.05.2014,
лист Бабушкінського районного суду про
призначення справи та копію заяви
позивача Левченко В.В. про збільшення
позовних вимог від 17.09.2014, в якій
зокрема заявлено вимогу про визнання
недійсним договору від 26.02.2013 № 10ЦТ1
«Про постачання електричної енергії
за державні кошти», який укладено між
Публічним акціонерним товариством
«ДТЕК Дніпрообленерго» та Комунальним
підприємством Дніпропетровської
обласної ради «Аульський водовід» (а. с.
86-89).

Статтею 79 ГПК України встановлено
вичерпний перелік підстав зупинення
провадження у справі. Зупинення
провадження у справі з інших підстав
є неправомірним.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України
господарський суд зупиняє провадження
у справі в разі неможливості розгляду
даної справи до вирішення пов'язаної з
нею іншої справи, що розглядається
іншим судом.

Зупинення провадження у справі - це
тимчасове й повне припинення всіх
процесуальних дій у справі, що
викликане настанням зазначених у
законі причин, що перешкоджають
подальшому руху процесу, і щодо яких
невідомо, коли вони можуть бути
усунені.

Враховуючи вимоги закону, для
вирішення питання про зупинення
провадження у справі господарський суд
у кожному випадку повинен з'ясовувати,
як пов'язана справа, яка розглядається
даним судом із справою, що
розглядається іншим судом, а також чим
обумовлюється неможливість розгляду
даної справи.

При цьому, пов'язаність справ полягає в
тому, що рішення іншого суду, який
розглядає справу, встановлює
обставини, що впливають на зібрання та
оцінку доказів у даній справі, і ці
обставини повинні бути такими, що мають
значення для даної справи.

Під неможливістю розгляду даної справи
слід розуміти неможливість для даного
господарського суду самостійно
встановити обставини, які
встановлюються іншим судом в іншій
справі, - у зв'язку з непідвідомчістю
або непідсудністю іншої справи
даному господарському суду,
одночасністю розгляду двох пов'язаних
між собою справ різними судами або з
інших причин.

Проте, місцевим господарським судом
при винесенні ухвали не обґрунтовано,
яким чином з'ясування обставин в ході
розгляду справи № 200/7670/14-ц
унеможливить розгляд заявленої
позовної вимоги у справі №
904/2320/14, та яким чином встановлені по
справі № 200/7670/14-ц обставини впливають
на оцінку доказів, якими сторони
обґрунтовують свої доводи у даній
справі, виходячи із предмету, підстави
позову та з урахуванням презумпції
правомірності правочину (ст. 204 ЦК
України).

Колегією суддів встановлено, що в
матеріалах справи № 904/2320/14 відсутні
будь-які докази того, що заява позивача
по справі № 200/7670/14-ц Левченко В.В. про
збільшення позовних вимог від 17.09.2014
взагалі подавалася до Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська та
була прийнята вказаним судом до
розгляду, оскільки в самій заяві про
збільшення позовних вимог відсутній
реєстраційний (вхідний) штамп
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська про її прийняття. Між
тим, сама ухвала Бабушкінського
районного суду від 23.05.2014 про відкриття
провадження по справі не містить
посилання на договір, який визнається
недійсним, а тому є незрозумілим, яким
чином господарський суд визначив
пов'язаність справи № 200/7670/14-ц зі
справою № 904/2320/14.

Між тим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 83 ГПК
України господарський суд, приймаючи
рішення, має право визнати недійсним
повністю або у певній частині
пов'язаний з предметом спору договір,
який суперечить законодавству.

Отже, п. 1 ч. 1 ст. 83 ГПК України
передбачає право господарського суду
визнати недійсним повністю чи в певній
частині пов'язаний із предметом спору
договір, який суперечить
законодавству.

Таким чином, розглядаючи позовні
вимоги, що випливають з договору, суд, у
будь-якому випадку, має перевірити
правомірність цього договору, що ще раз
підтверджує безпідставність зупинення
судом першої інстанції провадження
у даній справі до розгляду іншої
справи, предметом якої є вимоги про
визнання недійсним договору.

Крім того, колегія суддів вважає за
необхідне вказати на те, що провадження
в даній справі порушено ухвалою
господарського суду Дніпропетровської
області від 11.04.2014, а ухвалою суду від
14.05.2014 провадження по даній справі вже
зупинялося, відтак повторне зупинення
провадження по справі може спричинити
порушення прав позивача на
справедливий і ефективний розгляд його
справи упродовж розумного строку.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для суду заздалегідь
встановленої сили.

За таких умов, колегія суддів діючи в
межах повноважень передбачених
ст. ст. 103, 104 ГПК України вважає, що
ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 17.11.2014,
якою зупинено провадження по справі №
904/2320/14, слід скасувати та направити
справу на розгляд до господарського
суду Дніпропетровської області.

Згідно п. 4.8. Постанови пленуму ВГСУ від
21.02.2013 р. № 7 «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України», якщо
судом апеляційної інстанції скасовано
ухвалу місцевого господарського суду з
числа зазначених у ч. 7 ст. 106 ГПК з
передачею справи на розгляд суду
першої інстанції, то розподіл сум
судового збору, пов'язаного з
розглядом апеляційної скарги,
здійснюється судом першої інстанції за
результатами розгляду ним справи
згідно із загальними правилами ст. 49
ГПК.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 104, 105, 106 ГПК
України, Дніпропетровський
апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Дніпрообленерго» задоволити.

Ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 17.11.2014
по справі № 904/2320/14 скасувати.

Справу № 904/2320/14 направити на розгляд до
господарського суду Дніпропетровської
області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Матеріали справи направити на адресу
місцевого господарського суду.

Повний текст постанови
виготовлено 30.12.2014

Головуючий суддя
Ю.Б. Парусніков

Судді:
Л.М. Білецька

Т.А. Верхогляд