ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року
Справа № 925/2156/14

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Продуктова лавка"

до товариства з обмеженою
відповідальністю "ББФ"

про стягнення 5353 грн. 59 коп.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання
Сиволовська О.І.

Представники сторін:

від позивача: Романчук В.В. директор
товариства;

від відповідача: не з'явився.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Продуктова лавка"
звернулося до господарського суду
Черкаської області з позовною заявою
до товариства з обмеженою
відповідальністю "ББФ" про стягнення 5353
грн. 59 коп., у тому числі: 4900 грн. боргу за
надані послуги з перевезення вантажу,
377 грн. 48 коп. інфляційних нарахувань і 76
грн. 11 коп. три проценти річних.

Позивач також просить покласти на
відповідача витрати позивача на сплату
судового збору.

В обґрунтування позову позивач вказав
на неналежне виконання відповідачем
грошових зобов'язань за укладеним між
сторонами договором на перевезення
вантажу автомобільним транспортом від
30.01.2014 №13/15 щодо оплати наданих
позивачем на виконання цього договору
послуг з перевезення вантажів.

Ухвалою від 24.11.2014 господарський суд
Черкаської області прийняв позовну
заяву товариства з обмеженою
відповідальністю "Продуктова лавка" до
розгляду, порушив провадження у даній
справі і призначив її розгляд у
судовому засіданні на 09 годину 30 хвилин
16.12.2014 у приміщенні господарського суду
Черкаської області.

Ухвалою від 16.12.2014 господарський суд
Черкаської області у зв'язку з
нез'явленням представника відповідача
у судове засідання, призначене на
16.12.2014, відклав розгляд справи на 10
годину 30 хвилин 25.12.2014 у приміщенні
господарського суду Черкаської
області.

Відповідач був належним чином
повідомлений про дату, час і місце
засідання суду, призначеного на 25.12.2014,
проте його представник у це судове
засідання не з'явилися.

Натомість 25.12.2014 відповідач заявив
письмове клопотання про відкладення
розгляду справи, призначеного на 25.12.2014,
у зв'язку з неможливістю з'явлення його
постійного представника у це судове
засідання через задіяність його
адвоката у проведенні невідкладних
слідчих дій по кримінальному
провадженню.

Доводи відповідача щодо відкладення
розгляду справи не взяті господарським
судом до уваги через те, що відповідач
не був позбавлений права і можливості
забезпечити участь у судовому
засіданні іншого свого представника
згідно з частинами першою - четвертою
статті 28 Господарського
процесуального кодексу України.

25 грудня 2014 відповідач також заявив
клопотання про відстрочку виконання
рішення господарського суду на шість
місяців через тяжке фінансове
становище відповідача, зумовлене
кризовими явищами в економіці країни.

У судовому засіданні, яке відбулося
25.12.2014 за участю представника позивача,
останній позов підтримав з викладених
у ньому підстав і заперечив проти
задоволення клопотання представника
відповідача про відстрочку виконання
рішення господарського суду.

Нез'явлення представника відповідача у
судове засідання не перешкоджає
вирішенню спору за наявними у справі
матеріалами.

Дослідивши наявні у справі письмові
докази, заслухавши пояснення учасника
судового процесу, господарський суд
Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2014 товариство з обмеженою
відповідальністю "ББФ", як замовник, і
товариство з обмеженою
відповідальністю "Продуктова лавка", як
перевізник, уклали договір №13/15 на
перевезення вантажу автомобільним
транспортом, (а. с. 6, далі - договір №13/15),
згідно з яким перевізник за дорученням
замовника взяв на себе зобов'язання
здійснити перевезення 10220 кг.
маргарину по маршруту м. Черкаси - м.
Івано-Франківськ - м. Львів на загальну
суму 4900 грн.

Відповідно до п. 12 договору №13/15 оплата
перевезення здійснюється замовником
на підставі акту виконаних робіт за
наявності належним чином оформленого
оригіналу даного договору.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Продуктова лавка"
належним чином виконало свої
зобов'язання за договором №13/15 з
перевезення замовленого товариством з
обмеженою відповідальністю "ББФ"
вантажу, що підтверджується двома
товарно-транспортними накладними від
31.01.2014 №01/25 і №01/27 та підписаним обома
сторонами актом здачі-прийняття робіт
(надання послуг) на суму 4900 грн. (а. с. 7 -
9).

Строк оплати наданих товариством з
обмеженою відповідальністю
"Продуктова лавка" товариству з
обмеженою відповідальністю "ББФ" за
договором №13/15 послуг з перевезення
вантажу вказаним договором не був
встановлений.

28 квітня 2014 товариство з обмеженою
відповідальністю "Продуктова лавка"
надіслало товариству з обмеженою
відповідальністю "ББФ" письмову вимогу
від 28.04.2014 №28/04 про сплату до 12.05.2014
боргу за договором 13/15 у сумі 4900 грн.
Товариство з обмеженою
відповідальністю "ББФ" вказану
письмову вимогу одержало 06.05.2014 і борг у
сумі 4900 грн. товариству з обмеженою
відповідальністю "Продуктова лавка" не
сплатило.

За прострочення оплати наданих за
договором №13/15 послуг товариство з
обмеженою відповідальністю
"Продуктова лавка" нарахувало
товариству з обмеженою
відповідальністю "ББФ" до сплати 377 грн.
48 коп. передбачених ч. 2 ст. 625
Цивільного кодексу України
інфляційних нарахувань за червень -
жовтень 2014 та 76 грн. 11 коп. передбачених
ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України 3%
річних за 189 днів прострочення з 13.05.2014
по 17.11.2014.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу
України встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
встановлено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події. Якщо строк
(термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Згідно з ст. 253 Цивільного кодексу
України перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

У ст. 629 Цивільного кодексу України
зазначено, що договір є обов'язковим
для виконання.

Згідно з ст. 909 Цивільного кодексу
України перевезення вантажу одна
сторона (перевізник) зобов'язується
доставити довірений їй другою стороною
(відправником) вантаж до пункту
призначення та видати його особі, яка
має право на одержання вантажу
(одержувачеві), а відправник
зобов'язується сплатити за перевезення
вантажу встановлену плату.

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу
України передбачає право кожного
суб'єкта господарювання на захист
своїх прав і законних інтересів шляхом,
зокрема, присудження до виконання
обов'язку в натурі та застосування
штрафних санкцій.

З огляду на викладені вище обставини та
норми законодавства, господарський суд
прийшов до таких висновків.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ББФ" повинне було
виконати зобов'язання щодо оплати
наданих йому товариством з обмеженою
відповідальністю "Продуктова лавка" за
договором №13/15 послуг з перевезення
вантажів у семиденний строк від 06.05.2014 -
дня одержання вимоги від 28.04.2014 №28/04,
тобто протягом 07-13.05.2014.

Відповідач не виконав вказаного
грошового зобов'язання, строк
виконання якого настав, і тим самим
порушив право позивача на одержання в
установлений ст. 530 Цивільного кодексу
України строк плати у сумі 4900 грн. за
надані ним послуги.

Відтак позивач в порядку захисту свого
порушеного права вправі вимагати
примусового виконання відповідачем
грошових зобов'язань в натурі шляхом
стягнення з відповідача на свою
користь боргу у сумі 4900 грн., а також
передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України інфляційних
нарахувань і трьох процентів річних.

Позивач при нарахуванні трьох
процентів річних невірно визначив
початок перебігу періоду прострочення
в оплаті наданих ним послуг - з 13.05.2014.
Насправді цей період почався з 14.05.2014.
Відповідно із вказаних у розрахунку
позивача 189 днів прострочення в оплаті
послуг з 13.05.2014 по 17.11.2014 позивач має
право на стягнення з відповідача три
проценти річних за 188 днів прострочення
з 14.04.2014 по 17.11.2014р. що становить суму 75
грн. 72 коп. (4900 грн. боргу х 3%: 100 : 365 днів у
році х 188 днів прострочення).

Стягувана сума інфляційних нарахувань
нарахована позивачем у відповідності з
фактичними обставинами виконання
відповідачем зобов'язання щодо оплати
наданих послу з перевезення вантажів,
вимогами законодавства і умовами
договору №13/15.

За таких обставин позов підлягає
задоволенню лише в частині стягнення з
відповідача 4900 грн. боргу, 377 грн. 48 коп.
інфляційних нарахувань і 75 грн. 72 коп.
три проценти річних.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог позивачу за рахунок
відповідача підлягають відшкодуванню
витрати на сплату судового збору в сумі
1826 грн. 86 коп.

Стаття 121 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає можливість відстрочки
виконання рішення господарського суду
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим і лише у виняткових
випадках, залежно від обставин.

У даному випадку господарський суд не
вбачає винятковості, оскільки кризові
явища в економіці країни, на які вказує
відповідач, стосуються і позивача та
інших.

Відтак клопотання відповідача про
відстрочку виконання рішення
господарського суду слід залишити без
задоволення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 49, 82-84 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "ББФ" (Урочище
Кленове, буд. 5, с. Руська Поляна,
Черкаський район, Черкаська область,
19602, ідентифікаційний код 32810150) на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Продуктова лавка"
(вул. С.Жужоми, буд. 6, кв.50, м. Черкаси, 18021,
ідентифікаційний код 37478897) - 4900 грн.
боргу, 377 грн. 48 коп. інфляційних
нарахувань, 75 грн. 72 коп. три проценти
річних та 1826 грн. 86 коп.
витрат на сплату судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Клопотання відповідача про відстрочку
виконання рішення господарського суду
залишив без задоволення.

Це рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду у порядку та
строки, передбачені розділом ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України.

Повне рішення складено і підписано
29.12.2014.

СУДДЯ
М.В. Дорошенко