Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

23 грудня 2014 р. справа № 927/1879/14

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрогарант-В",

вул. Московська, 56-А, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600

Відповідач: Управління житлово-комунального господарства та будівництва Ніжинської міської ради,

вул. Московська, 20, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600

про стягнення 64649,65 грн.

Суддя Бобров Ю.М.

Представники сторін:

від позивача: Гринь Л.В. - адвокат, свідоцтво № 37 від 04.12.2009 р.

від відповідача: Віротченко К.А. - головний спеціаліст - юрисконсульт, довіреність № б/н від 17.09.2014р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрогарант-В" подано позов до Управління житлово-комунального господарства та будівництва Ніжинської міської ради про стягнення заборгованості в сумі 64649,65 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач у позовній заяві посилається на те, що відповідач, в порушення умов укладеного між сторонами договору про закупівлю послуг за державні кошти № 30 від 29.04.2013р., своєчасно та в повному обсязі оплату за надані позивачем послуги не здійснив, у зв'язку з чим у останнього виникла заборгованість в сумі 51509,60 грн. Позивач просить стягнути з відповідача 51509,60 грн. основного боргу, 11397,94 грн. інфляційних втрат та 1742,11 грн. трьох відсотків річних, всього - 64649,65 грн.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі з мотивів, викладених у позовній заяві.

Від відповідача надійшли письмові заперечення на позов № 01-14/1444 від 22.12.2014 р., в яких відповідач проти позовних вимог заперечив в повному обсязі, зазначивши, зокрема, що фінансується за рахунок місцевого бюджету, причиною не проведення оплати за виконані роботи є недостатнє його фінансування. Крім того, відповідач в обґрунтування своєї позиції послався на п.п. 4.6-4.8 договору, згідно яких у відповідача виникають зобов'язання за договором за наявності відповідного бюджетного призначення. При відсутності бюджетних призначень платіжні зобов'язання у відповідача по договору відсутні. Бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються при наявності виділених асигнувань після отримання відповідачем бюджетних призначень згідно ст.ст. 23, 51 Бюджетного кодексу України. Відповідач не несе відповідальності за відсутність наявності коштів. З урахуванням вищевикладеного, відповідач вважає, що виконував умови спірного договору належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав заперечення на позов.

Розглянувши подані матеріали, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення учасників судового процесу, суд встановив наступне.

29 квітня 2013 року між Управлінням житлово-комунального господарства та будівництва Ніжинської міської ради (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрогарант-В" (Виконавець) укладено договір № 30 про закупівлю послуг за державні кошти (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, Виконавець зобов'язується у 2013 р. надати послуги Замовникові зазначені в п. 1.2. даного Договору, а Замовник - прийняти і оплатити такі послуги.

Пунктом 1.2 Договору сторони погодили, що найменування послуги: збирання безпечних відходів непридатних для вторинного використання (послуги з підмітання, збирання, підбирання та транспортування побутових відходів і міського сміття та інше). Кількість послуг визначається актами виконаних робіт.

За умовами розділу ІІІ "Ціна договору" ціна договору становить 1022178,00 грн. без ПДВ. Ціна договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін.

Строк надання послуг: 2013 р. Місце надання послуг: м. Ніжин, Чернігівської області. Термін виконання послуг протягом 2013 року (п.п. 5.1-5.3 Договору).

Відповідно до п. 1.11 Договору дія договору про закупівлю може продовжуватись на строк достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків від суми визначеної у договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.

З урахуванням вимог п. 1.11 Договору сторонами було продовжено строк дії договору на строк достатній на проведення процедури закупівлі послуги з виділення твердих відходів на початок 2014 р. згідно Додаткової угоди № 1 від 31.12.2013 р., Додаткової угоди № 1 від 30.01.2014 р., крім того, відповідачем затверджено видатки на цю мету згідно додатків до річного плану діяльності тендерного комітету (придбання для проведення процедур закупівель на 2014 рік - тимчасовий кошторис).

Згідно п. 4.1 Договору розрахунки проводяться шляхом оплати Замовником після пред'явлення Виконавцем рахунка на оплату послуг по фактичним витратам після підписання сторонами акту виконаних робіт.

До рахунку додаються: довідка про вартість виконаних робіт - форма № 3, акт виконаних робіт - форма № 2 (п. 4.2 Договору).

Розрахунковим періодом для оплати наданих послуг є період з 21 числа попереднього місяця по 20 число поточного місяця. Замовник проводить оплату наданих послуг не пізніше 10 днів після закінчення розрахункового періоду (п. 4.3 Договору).

Договір не розривався, недійсним в судовому порядку не визнавався.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору за період 2013-2014 роки позивач виконав роботи на загальну суму 975074,40 грн.

Відповідачем було сплачено 278454,23 грн. На підставі рішення господарського суду Чернігівської області від 18.11.2014р. по справі № 927/1527/14, яке набрало законної сили, з відповідача було стягнуто 645110,57 грн.

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення 51509,60 грн. боргу, який виник на підставі підписаних сторонами актів приймання виконаних підрядних робіт (форма № КБ-2в): № 52 від 28.02.2013р., № 53 від 28.02.2013р., № 56 від 03.09.2013р., № 60 від 10.09.2013р., № 69 від 07.10.2013р., № 71 від 07.10.2013р., № 73 від 15.10.2013р., № 96 від 18.12.2013р. та довідок про вартість виконаних підрядних робіт (форма № КБ-3): за серпень 2013 року, вересень 2013 року, жовтень 2013 року та грудень 2013 року.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Зобов'язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд вважає, що надані позивачем письмові докази доводять ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідач доказів своєчасної оплати виконаних робіт, як і доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини, суду не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу обґрунтовані та підлягають задоволенню в повній сумі.

Також, позивачем заявлено до стягнення з відповідача за період з 01.10.2013р. по 30.11.2014р. 11397,94 грн. інфляційних втрат та 1742,11 грн. 3 % річних.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розглянувши розрахунок позивача, враховуючи, що сума основного боргу не була своєчасно сплачена відповідачем, суд вважає, що позивачем правомірно нараховано відповідачу та пред'явлено до стягнення 11397,94 грн. інфляційних втрат та 1742,11 грн. 3 % річних.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повній сумі.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на оплату правової допомоги адвоката в сумі 10000,00 грн.

В підтвердження вказаних витрат позивач надав суду: копію свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю № 37 від 04.12.2009 року, витяг з Єдиного реєстру адвокатів України, договір про надання правової допомоги від 01.12.2014р., додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 01.12.2014р., акт від 23.12.2014р. виконаних робіт по договору про надання правової допомоги від 01.12.2014р., квитанцію № 000283 від 01.12.2014р. на суму 10000,00 грн.

Відповідно до ст. 44 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Господарського процесуального кодексу України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру".

У відповідності до абз. 2 п. 6.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 року № 7, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов'язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв'язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Згідно Правил адвокатської етики при встановленні розміру гонорару має враховуватись складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час на виконання доручення.

За приписами ч. 1, 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи ступінь складності справи, виходячи із розумної необхідності судових витрат на оплату правової допомоги по даній справі, суд вирішив зменшити розмір таких витрат до 8000 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Управління житлово-комунального господарства та будівництва Ніжинської міської ради (16600, Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Московська, 20, , з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрогарант-В" (16600, Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Московська, 56 А, , р/р 7367 в філії Чернігівського обласного управління ПуАТ "Державний ощадний банк України" м. Чернігів, МФО 353553) 64649,65 грн. (шістдесят чотири тисячі шістсот сорок дев'ять грн. 65 коп.) заборгованості, в тому числі: 51509,60 грн. основного боргу, 11397,94 грн. інфляційних втрат, 1742,11 грн. трьох відсотків річних, та на відшкодування сплачених позивачем 1827,00 грн. (одну тисячу вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.) судового збору і 8000,00 грн. (вісім тисяч грн. 00 коп.) витрат на оплату правової допомоги.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

В судовому засіданні 23.12.2014р., на підставі ст. 85 ГПК України, оголошено тільки вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено 25.12.2014р.

Суддя Ю.М. Бобров

.