ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"15" жовтня 2014 р.Справа № 921/1148/14-г/5
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрушків Г. З.

розглянув заяву Публічного акціонерного товариства "Дочірній Банк Сбербанку Росії" №8209/4/28-2 від 07.10.2014р. про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, які належать ТОВ "Торговий дім "Агрі-Трейд" у межах розміру позовних вимог, а саме в сумі 1 745 676 грн. 74 коп., по справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дочірній Банк Сбербанк Росії", вул. Володимирська, 46, м. Київ, 01034

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрі-Трейд", вул. Незалежності, 68А, с. Васильківці, Гусятинський район, Тернопільської області, 48257

про стягнення заборгованості за договором №70-Н/13/29/Г/А-КБ для проведення операцій з надання банківських гарантій/контргарантій, відкриття резервних і документарних акредитивів від 16.12.2013р.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Дочірній Банк Сбербанку Росії" звернулося до господарського суду Тернопільської області із позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрі-Трейд" заборгованості за договором №70-Н/13/29/Г/А-КБ для проведення операцій з надання банківських гарантій/контргарантій, відкриття резервних і документарних акредитивів від 16.12.2013р. зі сплати комісії за акредитивом в сумі 853 017 грн. 08 коп.; заборгованості з відшкодування комісії за рамбурсне зобов'язання за акредитивом в сумі 66 038.19 дол. США (що еквівалентно 855 131 грн. 76 коп.); пені за прострочення повернення комісії за зобов'язання за акредитивом в сумі 11 694 грн. 51 коп.; пені за прострочення повернення комісії за рамбурсне зобов'язання за акредитивом в сумі 25 833 грн. 39 коп.

Ухвалою господарського суду від 15.10.2014р. порушено провадження по справі та призначено розгляд справи на 05.11.2014р. о 10 год. 40 хв.

Одночасно із позовною заявою Публічним акціонерним товариством "Дочірній Банк Сбербанку Росії", в порядку ст.ст. 66, 67 ГПК України, подано заяву №8209/4/28-2 від 07.10.2014р. (вх. №18157 від 13.10.2014р.) про забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на грошові кошти, які належать ТОВ "Торговий дім "Агрі-Трейд" (48257, Тернопільська обл., Гусятинський р-н., с. Васильківці, вул. Незалежності, буд. 68 А; ідентифікаційний код 36145734), у межах розміру позовних вимог, а саме в сумі 1 745 676 грн. 74 коп.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття зазначених заходів, позивач посилається на наявність прострочення виконання зобов'язань, а також значний розмір заборгованості ТОВ "Торговий дім "Агрі-Трейд" перед ПАТ "Дочірній Банк Сбербанку Росії" за договором №70-Н/13/29/Г/А-КБ для проведення операцій з надання банківських гарантій/контргарантій, відкриття резервних і документарних акредитивів від 16.12.2013р., тому невжиття заходів до забезпечення позову може ускладнити чи взагалі спричинити неможливість виконання рішення господарського суду.

Так, оцінюючи обґрунтованість доводів позивача щодо необхідності вжиття визначених ним заходів до забезпечення позову, господарський суд не вбачає підстав для вжиття таких, з огляду на наступне:

У відповідності до ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

У відповідності до п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно ( в тому числі грошові суми, цінні папери, тощо), яке є у відповідача на момент пред"явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Слід зазначити, що така ж правова позиція викладена в інформаційному листі Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики забезпечення позову" від 12.12.2006 р. N 01-8/2776, згідно якого зазначається: "у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії".

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтуванняне є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Як слідує із поданої заяви, позивач посилається на необхідність накладення арешту на грошові кошти, що належать ТОВ "Торговий дім "Агрі-Трейд", зважаючи на наявність прострочення виконання зобов'язань, а також значний розмір заборгованості за договором №70-Н/13/29/Г/А-КБ для проведення операцій з надання банківських гарантій/контргарантій, відкриття резервних і документарних акредитивів від 16.12.2013р., що може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду (в разі задоволення позовних вимог).

У відповідності до статті 67 ГПК України, поряд з іншим позов забезпечується накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011р. особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Позивачем до поданої суду заяви про забезпечення позову не надано належних доказів на підтвердження викладених у ній обставин, доказів, які б підтверджували неможливість виконання рішення суду, чи про те, що існує реальна ймовірність утруднення виконання чи невиконання рішення господарського суду, в разі невжиття визначених ним заходів по забезпеченню позову, а відтак дана заява задоволенню не підлягає

При цьому згідно пункту 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. N 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до п.2.14 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу У1 Господарського процесуального Кодексу України", якщо господарським судом розглянуто і відхилено заяву про вжиття запобіжних заходів або про забезпечення позову, то за подання іншої заяви з тих же питань заявник зобов'язаний сплатити судовий збір на загальних підставах. Використання з цією метою первісного документа про сплату судового збору не допускається.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд:

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Дочірній Банк Сбербанку Росії" №8209/4/28-2 від 07.10.2014р. про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, які належать ТОВ "Торговий дім "Агрі-Трейд" у межах розміру позовних вимог, а саме в сумі 1 745 676 грн. 74 коп. - відмовити.

2. Ухвалу надіслати сторонам по справі.

Суддя Г.З.Андрушків