ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2014 р.Справа № 922/4929/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання Семенов О.Є.

розглянувши справу

за позовом Харківської міської ради (м. Харків)
до Спільного підприємства "Фрегат" Товариство з обмеженою відповідальністю (м. Харків)
про повернення майна та стягнення 133289,91 грн.
за участю представників сторін:

позивача - гол. спеціаліста-юрисконсульта відділу правового супроводження Департаменту самоврядного контролю за використанням та охороною земель Ворожбянова А.М. (довіреність №08-11/6034/2-13 від 31.12.2013 р.),

відповідача - Подольської Т.В. (довіреність №18/08 від 18.08.2014 р.),

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить зобов'язати відповідача повернути в натурі територіальній громаді міста Харкова, в особі Харківської міської ради безпідставно набуте майно - земельну ділянку площею 0,415 га, яка розташована по вул. Корчагінців, 36 у м. Харкові. Також, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь доходи, отримані від безпідставно набутого майна в розмірі 133289,91 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що не здійснення відповідачем плати за використання земельної ділянки в розмірі, визначеному земельними актами, тобто за регульованими державою цінами, які є фактично звичайною ціною, призвело в результаті до одержання ним доходів, посилаючись при цьому на положення статей 1212-1214 ЦК України.

Відповідач надав заяву про застосування позовної давності, в якій просить суд застосувати у даній справі позовну давність до вимог Харківської міської ради та у зв'язку з її спливом у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Також, відповідач, у відзиві на позовну заяву, заперечує проти позову та просить суд відмовити позивачу в його задоволенні. Свої заперечення обґрунтовує тим, що юридичним фактом для користування відповідачем земельною ділянкою, до того ж площею 0,1259 га, а не 0,0415 га, як зазначає позивач у позовній заяві, є рішення Харківської міської ради №164/11 від 23.02.2010 р. та зобов'язання з безпідставного набуття майна, яке регулюється главою 83 ЦК України до даного спору не відноситься, розрахунки доходу, одержаного від безпідставно набутого майна (спірної земельної ділянки) територіальної громади м. Харкова за періоди з 01.10.2011 р. по 31.12.2013 р. та з 01.01.2014 р. по 30.09.2014 р., на підставі яких позивач просить суд задовольнити позовні вимоги, складені неуповноваженими особами, з порушенням чинного законодавства України та локальних нормативно-правових актів.

Позивач надав письмові заперечення проти заяви відповідача про застосування строків позовної давності.

Також, позивач надав письмові пояснення на відзив відповідача по справі.

Відповідач надав додаткові письмові пояснення до відзиву на позовну заяву.

Крім того, відповідач надав заяву, в якій просить, зокрема, залучити до матеріалів справи лист Управління земельних відносин ХМР від 04.09.2007 р. №6690.

Розглянувши дану заяву, суд вважає за можливе задовольнити її.

В судовому засіданні 17.11.2014 р. відповідачем було надано клопотання про продовження строку розгляду справи, розгляд якого був відкладений.

Розглянувши це клопотання відповідача, суд вважає за необхідне відхилити його.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов у повному обсязі та просив суд його задовольни ти.

Присутній в судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, просив суд відмовити в його задоволенні. Підтримав заяву про застосування позовної давності.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

28.12.1995 р. між ФДМ України у м. Харкові (продавець) та організацією орендарів орендного підприємства "Мрія" (покупець) був укладений договору купівлі-продажу №419-В, за яким продавець продав, а покупець придбав цілісний майновий комплекс до якого входила, зокрема, основна будівля загальною площею 644 кв.м. (літ. А2), розташована за адресою: м. Харків, вул. Корчагінців, 36, про що Фондом Державного майна України у м. Харкові 16.02.1996 р. було видане організації орендарів орендного підприємства "Мрія" свідоцтво на право власності.

Відповідно до повідомлення №1989 про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності-юридичної особи, 03.09.1999 р. ОООП "Мрія" було реорганізовано шляхом злиття у Спільне українсько-чесько-словацьке підприємство "Стіваліна" Товариство з обмеженою відповідальністю.

Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області від 05.05.2014 р. №21235436 право власності на нежитлову будівлю літ. "А-2" площею 644,0 кв.м. зареєстровано за СП "ФРЕГАТ" ТОВ (відповідач) на підставі свідоцтва про право власності від 24.05.2000 р. Харківської міської ради.

Рішенням Харківської міської ради від 06.03.2006 р. №61/06 XLVI сесії IV скликання „Про припинення та надання юридичним та фізичним особам у користування земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" СП „Фрегат" ТОВ було надано в оренду земельну ділянку строком до 01.03.2056 р. площею 0,1259 га по вул. Корчагінців, 36 (Фрунзенський район).

Пунктом 5 вказаного рішення встановлено, що особам, зазначеним у додатках 2, 4 до цього рішення (серед яких є відповідач) не пізніше ніж у 2-х місячний термін з дня прийняття цього рішення звернутись до управління земельних відносин Головного управління містобудування, архітектури та земельних відносин Харківської міської ради для оформлення договорів оренди землі, не пізніше ніж у 6-ти місячний термін з дня прийняття цього рішення оформити договір оренди.

Рішенням Харківської міської ради від 23.06.2004 р. №91/04 відповідачу було надано згоду на розробку проекту відведення земельної ділянки.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач зі своєї вжив деякі заходи для оформлення договору оренди землі. Так, відповідачем неодноразово були направлені листи (вих. №20/10 від 18.10.2007 р., вих. № б/н від 28.02.2008 р., вих. №200 від 12.05.2011 р., від 24.10.2013 р. вих. №115) до Управління земельних відносин, в яких він просив виконати розрахунок орендної плати та оформити договір оренди земельної ділянки. Проте, відповіді отримано не було і договір оренди не був укладений.

Втім, 24.07.2014 р. Департаментом самоврядного контролю за використанням та охороною земель Харківської міської ради проведено обстеження земельної ділянки та встановлено, що відповідач використовує земельну ділянку площею 0,0450 га по вул. Корчагінців, 36 у м. Харкові для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. "А-2" (торгівельні приміщення). За результатами обстеження складено акт обстеження земельної ділянки, визначення її меж, площі та конфігурації.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна від 05.05.2014 р. №21244630, листів Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 12.03.2014 р. №2549/0/225-14 та Управління Держземагенства у м. Харкові Харківської області від 23.04.2014 р. №2278/08 речові права відповідача на земельну ділянку не зареєстровані, останнє не набуло належних прав власності або користування щодо земельної ділянки по вул. Корчагінців, 36 у м. Харкові, а тому використовує земельну ділянку без достатніх правових підстав.

Згідно з ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 ЗК України передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно з ст. 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідач набув права власності на будівлі, але не на земельну ділянку та не оформив її у відповідності до діючих вимог законодавства України.

Фізичний, матеріальний зв'язок придбаного відповідачем майна та земельної ділянки є однією з ключових ознак, що вказує на приналежність цього майна до об'єкту нерухомості, а так, й на неможливість існування цього об'єкту нерухомості без використання земельної ділянки.

Наявність на земельній ділянці об'єкту нерухомості, належного на праві власності відповідачу, робить неможливим використання цієї земельної ділянки територіальною громадою міста Харкова для власних або інших цілей.

Вказане свідчить про фактичне вибуття із володіння й користування міської ради зазначеної земельної ділянки.

Зазначене вибуття із володіння та користування власника (територіальної громади м. Харкова) майна (земельної ділянки) є результатом переходу цього майна від власника, який не ставив за мету свідоме відчуження, свідоме передання майна іншій особі (відповідачу).

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Викладені вище обставини обґрунтовують наявність правового зв'язку між результатом - правомірною поведінкою відповідача з набуття права власності на будівлю, та наслідком - набуттям відповідачем права користування земельною ділянкою.

Згідно з ч. 1 ст. 1213 ЦК України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Втім, розташування будівлі на земельній ділянці робить неможливим переміщення будівлі без її знецінення та зміни її призначення як об'єкту цивільних прав (стаття 181 Цивільного кодексу України). Крім того, примусове звільнення земельної ділянки неможливе без порушення права власності відповідача на будівлі, гарантованого ст. 41 Конституції України.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог про зобов'язання відповідача повернути в натурі безпідставно набуте майно - земельну ділянку площею 0,415 га, яка розташована по вул. Корчагінців, 36 у м. Харкові. До того ж, відповідач не набув земельної ділянки, він набув право користування нею, оскільки діюче у час набуття права власності на будівлі законодавство не передбачало перехід права власності на земельну ділянку разом з переходом права власності на будівлю.

Відповідно до ч. 2 ст. 1213 ЦК України, у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Проте, як убачається із змісту позовної заяви, позивач просить суд стягнути з відповідача не вартість безпідставно набутого майна, а доходи, які отримав відповідач від безпідставно набутого майна, обґрунтовуючи свою вимогу ст. 1214 Цивільного кодексу України, відповідно до якої особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Розмір доходу (реального набуття відповідача) від безпідставно набутого майна (земельної ділянки), який підлягає відшкодуванню з боку відповідача, розрахований позивачем в сумі 133289,91 грн., виходячи з розміру орендної плати за землю на підставі наступних законодавчих актів: Земельного кодексу України; Податкового кодексу України; Положення про впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2007 р., затвердженого рішенням Харківської міської ради від 27.02.2008 р. №42/08; Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 р., затвердженого рішенням Харківської міської ради від 25.09.2013 р. №1269/13; Положення про порядок визначення розміру орендної плати, плати за суперфіцій, земельний сервітут при наданні земельних ділянок у платне користування в місті Харкові, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 27.02.2008 р. №41/08; Рішення Харківської міської ради від 25.12.2007 р. №335/07 "Про затвердження "Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2007 р."; Рішення Харківської міської ради від 03.07.2013 р. №1209/13 "Про затвердження "Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 р.".

Втім, суд вважає розрахунок позивача необґрунтованим та безпідставним, оскільки останнім суду не надано доказів отримання відповідачем цих доходів.

До того ж, позивач просить стягнути доходи від набуття відповідачем земельної ділянки, а не вартість права на користування нею.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача доходів, отриманих від безпідставно набутого майна в розмірі 133289,91 грн.

Крім того, суд зазначає наступне.

Відповідно до статей 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 261 цього Кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, здійсненою до винесення ним рішення.

Як зазначалося вище, відповідачем було надано заяву від 03.12.2014 р. про застосування позовної давності до спірних правовідносин.

Посилання позивача на те, що ним не пропущено строк позовної давності за заявленими позовними вимогами, суд вважає безпідставними, оскільки згідно рішення Харківської міської ради від 06.03.2006 р. №61/06 XLVI сесії IV скликання „Про припинення та надання юридичним та фізичним особам у користування земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" СП „Фрегат" ТОВ було надано в оренду земельну ділянку строком до 01.03.2056 р. площею 0,1259 га по вул. Корчагінців, 36 (Фрунзенський район).

Пунктом 5 вказаного рішення встановлено, що особам, зазначеним в додатках 2,4 до цього рішення (серед яких є відповідач) не пізніше ніж у 2-х місячний термін з дня прийняття цього рішення звернутись до управління земельних відносин Головного управління містобудування, архітектури та земельних відносин Харківської міської ради для оформлення договорів оренди землі, не пізніше ніж у 6-ти місячний термін з дня прийняття цього рішення оформити договір оренди.

Отже, суд дійшов висновку, що з дня винесення зазначеного рішення позивач був обізнаний про порушення свого права та про особу, яка його порушила.

Позивач не надав заяву про відновлення пропущеного строку позовної давності, а також доказів наявності поважних причин пропуску строку позовної давності.

За таких обставин, суд задовольняє заяву відповідача від 03.12.2014 р. про застосування позовної давності.

Частина 4 ст. 267 ЦК України встановлює, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, недоведеними та не підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по оплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 256, 257, 261, 267, 377, 1212 - 1214 ЦК України, ст.ст. 120, 125, 126 ЗК України, ст.ст. 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Повне рішення складено 26.12.2014 р.

Суддя В.І. Ольшанченко