м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/22737/14 19.12.14

За позовомПриватного акціонерного
товариства "ПРОСТО-страхування"до
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Інкомстрах"про
відшкодування шкоди в порядку регресу
в сумі 18 455,38 грн. Суддя Підченко Ю.О.
Представники сторін:
позивача:Крашеніннікова С.І. -
юрисконсульт;відповідача:не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство
"ПРОСТО-страхування" звернулось до
господарського суду м. Києва з позовом
до Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Інкомстрах" про
відшкодування шкоди в сумі 18 455,38 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначає, що Приватним акціонерним
товариством "ПРОСТО-страхування" на
підставі Договору №ПК 002394 від 25.04.2013 р.
(надалі - Договір), звіту №9090/85772 з
оцінки транспортного засобу від 21.08.2013
р. та рахунку-фактури №СЗ00255166/СС00174827
від 28.08.2013 р. виплачено страхове
відшкодування в розмірі 18 455,38 грн.
шляхом взаємозаліку відповідно до
авансового платежу №20057 від 30.07.2013 р. до
Договору №Г/0261/19035/11 від 22.11.2011 р., а тому
до позивача, на підставі ст. 993
Цивільного кодексу України та ст. 27
Закону України "Про страхування"
перейшло право вимоги до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Оскільки відповідач є особою,
відповідальною за завдані збитки,
позивач звернувся за захистом своїх
порушених прав з позовом до Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Інкомстрах" про
відшкодування шкоди.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 23.10.2014 р. порушено провадження
у справі №910/22737/14 та призначено її до
розгляду на 14.11.2014 р.

У зв'язку з перебуванням судді Підченка
Ю.О. у відпустці, ухвалою
господарського суду міста Києва від
10.11.2014 р. розгляд справи призначено на
28.11.2014 р.

Враховуючи неявку в судове засідання
28.11.2014 р. повноважного представника
відповідача, з метою усунення
порушення рівності та змагальності
учасників судового процесу, ухвалою
господарського суду від 28.11.2014 р.
відкладено розгляд справи на 19.12.2014 р.

В судове засідання призначене на 19.12.2014
р. представник відповідача вдруге не
з'явився, витребуваних судом
документів не надав, про причини неявки
суд не повідомив.

Ухвали суду від 23.10.2011 р., 10.11.2014 р. та від
28.11.2014 р. було надіслано за адресою, яка
зазначена у позовній заяві та
підтверджується довідкою Головного
управління регіональної статистики за
№23-07/1821-12 від 15.08.2014 р. та інформацією,
наданою Державним підприємством
"Інформаційно-ресурсний центр".

Проте, вказані вище процесуальні
документи були повернуті на адресу
господарського суду м. Києва з
відміткою органу поштового зв'язку
"інші причини, що не дали змогу
виконати" (організація вибула).

Пунктом 3.9.1 постанови пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" передбачено, що за
змістом зазначеної статті 64
Господарського процесуального кодексу
України, зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. Доказом такого
повідомлення в разі неповернення
ухвали підприємством зв'язку може бути
й долучений до матеріалів справи та
засвідчений самим судом витяг з
офіційного сайту Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження
пересилання поштових відправлень, який
містить інформацію про отримання
адресатом відповідного поштового
відправлення, або засвідчена копія
реєстру поштових відправлень суду.

Таким чином, за висновками суду
Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "Інкомстрах" було
належним чином повідомлено про дату,
час та місце розгляду справи, проте
наданим йому правом на участь у
розгляді справи не скористалось.

Відтак, виходячи з того, що про час та
місце судового засідання відповідач
був належним чином повідомлений, на
підставі статті 75 Господарського
процесуального кодексу України справа
може бути розглянута за наявними в ній
матеріалами.

В судовому засіданні 19.12.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судових засіданнях складались
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як свідчать матеріали справи, 25.04.2013 р.
між Підшморгою Олекандром
Михайловичем (Страхувальник) та
Приватним акціонерним товариством
"ПРОСТО-страхування" (Страховик)
укладено Договір, яким було
застраховано транспортний засіб -
Volkswagen Passat, реєстраційний номер АН 7070 ТС,
2012 року випуску (надалі - застрахований
транспортний засіб).

Відповідно до п.п. 1.8 - 1.9.5 Договору
страховим випадком, зокрема, є
пошкодження.

Строк дії вказаного вище правочину
встановлено з 28.04.2013 р. до 27.01.2014 р.

20.08.2013 р. о 07 год. 30 хв. по вул.
Набережно-Хрещатицькій, 3 в м. Києві
сталась дорожня-транспортна пригода
(ДТП) за участю застрахованого
транспортного засобу, яким керував
Куць Василь Іванович та Daewoo Lanos,
реєстраційний номер АІ 9248 ВХ, яким
керував Меженський Дмитро
Констянтинович, що підтвердується
наявною в матеріалах справи довідкою
Управління Державтоінспекції МВС
України в м. Києві.

Постановою Подільського районного
суду м. Києва від 13.09.2013 р. у справі
№758/11047/13-п, встановлено, що Меженським
Д.К було порушено п. 13.1 Правил
дорожнього руху, у зв'язку з чим,
вчинено адміністративне
правопорушення, передбачене ст. 124
Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

Як встановлено судом, в зв'язку з
вказаним ДТП застрахований
транспортний засіб отримав механічні
пошкодження.

Частиною 2 ст. 1192 Цивільного кодексу
України передбачено, що розмір збитків,
що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі.

Статтею 990 вказаного Кодексу України
встановлено, що страховик здійснює
страхову виплату відповідно до умов
договору на підставі заяви
страхувальника (його правонаступника)
або іншої особи, визначеної договором,
і страхового акта (аварійного
сертифіката). Страховий акт (аварійний
сертифікат) складається страховиком
або уповноваженою ним особою у формі,
що встановлюється страховиком.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про
страхування" здійснення страхових
виплат і виплата страхового
відшкодування проводиться страховиком
згідно з договором страхування на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника або третіх осіб,
визначених умовами страхування) і
страхового акта (аварійного
сертифіката), який складається
страховиком або уповноваженою ним
особою (аварійним комісаром) у формі, що
визначається страховиком.

Згідно звіту №9090/85772 від 21.08.2013 р.,
складеного оцінювачем
автотранспортних засобів Годуном В.А.
(квавліфікаційне свідоцтво оцінювача
МФ №6373 від 11.10.2008 р.) вартість
відновлювального ремонту
застрахованого транспортного засобу
становить 12 783,90 грн.

На підставі страхового акту №85772 від
22.10.2013 р., розпорядження до вказаного
акту від 24.10.2013 р., заяви на виплату
страхового відшкодування, поданої
власником - Товариством з обмеженою
відповідальністю "Автосоюз" позивачем
була проведена виплата страхового
відшкодування в розмірі 18 455,38 грн.
шляхом взаємозаліку відповідно до
авансового платежу №20057 від 30.07.2013 р. до
Договору №Г/0261/9035/11 від 22.11.2011 р.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та ст. 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Відтак, до позивача перейшло право
вимоги до особи, відповідальної за
заподіяний збиток.

В порядку підготовки справи до
розгляду, ухвалою господарського суду
від 23.10.2014 р. було витребувано від
Моторно (транспортного) страхового
бюро України (надалі - МТСБУ) поліс
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АВ/9006389.

На вимогу суду, дирекцією МТСБУ
зроблено запит до Єдиної центральної
бази даних МТСБУ з якої отримано
наступну інформацію: цивільно-правова
відповідальність транспортного
засобу, водієм якого скоєно ДТП, Daewoo Lanos,
реєстраційний номер АІ 9248 ВХ
застрахована у Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Інкомстрах", на підставі
полісу АВ №9006389.

З зазначеної довідки, наданої МТСБУ
слідує, що франшиза становить 0 грн, а
ліміт відповідальності за майно - 50 000
грн.

Частинами 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу
України передбачено, що джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо - і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188
Цивільного кодексу України шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою, а за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у
відносинах між кількома володільцями
джерел підвищеної небезпеки
відповідальність будується на
загальному принципі вини.

Як зазначалось вище, вина особи, яка
керувала автомобілем Daewoo Lanos,
реєстраційний номер АІ 9248 ВХ
встановлена у судовому порядку, а
виплата страхового відшкодування була
проведена шляхом взаємозаліку
відповідно до авансового платежу №20057
від 30.07.2013 р. до Договору №Г/0261/9035/11 від
22.11.2011 р. в розмірі 18 455,38 грн.

Між тим, відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Тобто, страховиком за договором
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів відшкодовуються витрати,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством.

Згідно зі ст.ст.33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона за допомогою належних та
допустимих доказів повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Судовими доказами, за визначенням
ст.ст. 32-36 Господарського
процесуального кодексу України, слід
вважати документи, які можуть
підтвердити або спростувати обставини,
що мають значення для правильного
вирішення справи.

За змістом ст. 34 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" розмір шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, може бути визначено як
експертом, так і аварійним комісаром,
визначення яких містяться в пункту 2
Типового положення про організацію
діяльності аварійних комісарів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 05.01.1998 р. №8 та
Положенні щодо укладення угоди на
проведення експертної оцінки майна,
затвердженого наказом Фонду
державного майна України від 08.01.1998 р.
№16.

Таким чином, за висновками суду,
належним доказом розміру
відновлювального ремонту з урахування
коефіцієнту фізичного зносу може бути
висновок особи, яка згідно чинного
законодавства України має право на
проведення експертної оцінки майна
(суб'єкт оціночної діяльності або
аварійний комісар).

В матеріалах справи наявний Звіт
№9090/85772 з оцінки транспортного засобу
від 21.08.2013 р. з оцінки транспортного
засобу, складений оцінювачем
автотранспортних засобів, згідно з
яким вартість відновлюваного ремонту з
урахуванням коефіцієнта фізичного
зносу транспортного засобу, завданого
власнику застрахованого транспортного
засобу, у зв'язку з пошкодженням при ДТП
та складає 12 783,90 грн.

Водночас, рахунок-фактура
№СЗ00255166/СС00174827 від 28.08.2013 р. на суму 18
455,38 грн. не може вважатися належним
підтвердженням розміру витрат,
пов'язаних із відновлювальним ремонтом
застрахованого ТЗ з урахуванням зносу,
розрахованого у порядку, встановленому
законодавством.

Таким чином, матеріалами справи
підтверджується, що вартість
матеріального збитку, завданого
власнику пошкодженого автомобіля
становить 12 783,90 грн.

Пунктом 35.1 ст. 35 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" визначено, що для отримання
страхового відшкодування потерпілий
чи інша особа, яка має право на
отримання відшкодування, протягом 30
днів з дня подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву
про страхове відшкодування.

Згідно з п. 36.2 ст. 36 наведеного Закону
Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня
узгодження ним розміру страхового
відшкодування з особою, яка має право
на отримання відшкодування, за
наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний: у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його. Якщо відшкодування
витрат на проведення відновлювального
ремонту пошкодженого майна
(транспортного засобу) з урахуванням
зносу здійснюється безпосередньо на
рахунок потерпілої особи (її
представника), сума, що відповідає
розміру оціненої шкоди, зменшується на
суму визначеного відповідно до
законодавства податку на додану
вартість. При цьому доплата в розмірі,
що не перевищує суми податку,
здійснюється за умови отримання
страховиком (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ)
документального підтвердження факту
оплати проведеного ремонту. Якщо у
зв'язку з відсутністю документів, що
підтверджують розмір заявленої шкоди,
страховик (МТСБУ) не може оцінити її
загальний розмір, виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється у розмірі шкоди, оціненої
страховиком (МТСБУ). Страховик має
право здійснювати виплати без
проведення експертизи (у тому числі
шляхом перерахування коштів особам,
які надають послуги з ремонту
пошкодженого майна), якщо за
результатами проведеного ним огляду
пошкодженого майна страховик і
потерпілий досягли згоди про розмір та
спосіб здійснення страхового
відшкодування і не наполягають на
проведенні оцінки, експертизи
пошкодженого майна; у разі невизнання
майнових вимог заявника або з підстав,
визначених статтями 32 та/або 37 цього
Закону, - прийняти вмотивоване рішення
про відмову у здійсненні страхового
відшкодування (регламентної виплати).

Як слідує з матеріалів справи, позивач
звернувся до Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Інкомстрах" з заявою №01-7032 на виплату
страхового відшкодування.

Проте, відповідач отримавши вказану
заяву 09.12.2013 р., що підтверджується
наявним в матеріалах справи
повідомлення про вручення поштового
відправлення №425 виплату
страхового відшкодування у
встановлені чинним законодавством
строки не здійснив.

За таких обставин, позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню, а з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню сума страхового
відшкодування у розмірі 12 783,90 грн.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України витрати по сплаті судового
збору покладаються на сторін
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства
"ПРОСТО-страхування" задовольнити
частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Інкомстрах" (03150, м. Київ, вул.
Червоноармійська, 72, офіс 32-33;
ідентифікаційний код 31282951) на користь
Приватного акціонерного товариства
"ПРОСТО-страхування" (04050, м. Київ, вул.
Герцена, 10; ідентифікаційний код 24745673)
суму страхового відшкодування в
розмірі 12 783 (дванадцять тисяч сімсот
вісімдесят три) грн. 90 коп., а також
судовий збір в сумі 1 265 (одна тисяча
двісті шістдесят п'ять) грн. 55 коп.
Видати наказ.

3. В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання повного тексту рішення
- 24.12.2014 р.

Суддя
Ю.О. Підченко