ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"22" грудня 2014 р.
Справа № Б8/087-11

Господарський суд Київської області в
складі судді Скутельника П.Ф., при
секретарі Жилі Б.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні

заяву дочірнього підприємства
"АГРОСЕРВІС" товариства з обмеженою
відповідальністю "А.Б.В Маш", в особі
ліквідатора Банкрута - арбітражного
керуючого Патерилова В.В. (Заявник),

до відповідача, - публічного
акціонерного товариства "ФІРМА
"ЖИТОМИРІНВЕСТ", ідентифікаційний код
юридичної особи: 01272640,
місцезнаходження: 10029, м. Житомир, вул.
Чапаєва, 7,

про застосування наслідків
недійсності правочину шляхом
витребування майна з чужого
незаконного володіння та визнання
права власності від 08.08.2014 р.,

в межах справи №Б8/087-11

за заявою громадської організації
інвалідів "Реабілітаційний центр
"Довіра", ідентифікаційний код
юридичної особи: 36791252,
місцезнаходження: 03069, м. Київ, вул.
Кіровоградська, б. 38/58, літера В; 03150, м.
Київ, вул. Горького, буд. 88, кв. 25
(Кредитор),

до боржника, - дочірнього підприємства
"АГРОСЕРВІС" товариства з обмеженою
відповідальністю "А.Б.В Маш",
ідентифікаційний код юридичної особи:
13565407, місцезнаходження: 09000, Київська
обл., Сквирський район, м. Сквира, вул.
Рози Люксембург, буд. 66 (Банкрут),

про банкрутство,

учасники провадження у справі про
банкрутство:

Кредитор 1 - Сквирська міжрайонна
державна податкова інспекція в
Київській області, ідентифікаційний
код: 34921028, місцезнаходження: 09000,
Київська область, м. Сквира, вул.
Богачевського, буд. 20;

Кредитор 2 - Публічне акціонерне
товариство "Акціонерний комерційний
банк "КИЇВ", ідентифікаційний код: 14371869,
місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул.
Б.Хмельницького, буд. 16-22;

ліквідатор Банкрута: арбітражний
керуючий Патерилов Віталій Вікторович,
який діє на підставі свідоцтва про
право на здійснення діяльності
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією, ліквідатора)
№ 606, виданого Міністерством юстиції
України 02 квітня 2013 року та ухвали
господарського суду Київської області
від 11 листопада 2013 року у справі №
Б8/087-11;

за участю представників учасників
провадження у справі про банкрутство:

ліквідатор Банкрута: Патерилов В.В.
особисто;

від відповідача: не з'явився;

від Кредитора: не з'явився;

від Кредитора 1: не з'явився;

від Кредитора 2: Сологуб В.Л., який діє на
підставі довіреності № 25/135 від 11
грудня 2013 року, -

В С Т А Н О В И В:

в провадженні господарського суду
Київської області перебуває справа №
Б8/087-11 за заявою громадської
організації інвалідів
"Реабілітаційний центр "Довіра"
(ідентифікаційний код: 36791252) (Кредитор)
про банкрутство боржника - дочірнього
підприємства "АГРОСЕРВІС" товариства з
обмеженою відповідальністю "А.Б.В Маш"
(ідентифікаційний код: 13565407) (Банкрут),
порушена ухвалою господарського суду
Київської області від 25 червня 2011 року.

Постановою господарського суду
Київської області від 25 липня 2011 року
визнано грошові вимоги Кредитора;
визнано банкрутом дочірнє
підприємство "АГРОСЕРВІС" товариства з
обмеженою відповідальністю "А.Б.В Маш";
відкрито ліквідаційну процедуру та
призначено громадську організацію
інвалідів "Реабілітаційний центр
"Довіра" ліквідатором Банкрута;
призначено судове засідання для
розгляду звіту ліквідатора та
ліквідаційного балансу Банкрута на 06
грудня 2011 року; вирішено інші
процедурні питання у справі.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 23.07.2011 р. продовжено строк
ліквідаційної процедури у справі №
Б8/087-11 на шість місяців від раніше
продовженого; відкладено судове
засідання для розгляду звіту
ліквідатора та ліквідаційного балансу
банкрута на 05.11.2012 р.; вирішено інші
процедурні питання у справі.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 17.12.2012 року продовжено
строк ліквідаційної процедури у справі
№ Б8/087-11 на 6 місяців від раніше
продовженого; відкладено судове
засідання для розгляду звіту
ліквідатора Банкрута та
ліквідаційного балансу Банкрута на
22.07.2013 р.; усунуто громадську
організацію інвалідів
"Реабілітаційний центр "Довіра" від
виконання нею обов'язків ліквідатора
Банкрута та припинено її повноваження
ліквідатора Банкрута у справі № Б8/087-11;
призначено арбітражного керуючого
Климова О.Ю. ліквідатором Банкрута;
зобов'язано ліквідатора Банкрута
надати суду до 15.07.2013 р. звіт
ліквідатора та ліквідаційний баланс
Банкрута; вирішено інші процедурні
питання у справі.

06.02.2013 р. в газеті "Голос України" № 24
опубліковано оголошення про визнання
дочірнього підприємства "АГРОСЕРВІС"
товариства з обмеженою
відповідальністю "А.Б.В Маш" банкрутом.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 15.04.2013 р. визнано недійсним
з моменту укладення договір від 30.01.07
року про розірвання договору
купівлі-продажу приміщень майнового
комплексу, що знаходиться за адресою м.
Житомир, вул. Корольова, буд. 73-а,
загальною площею 1334,7 м.кв. від 23.10.06
року, укладений між Дочірнім
підприємством "Агросервіс" фірми
"Житомирінвест" Відкритого
акціонерного товариства,
правонаступником якого є дочірнє
підприємство "АГРОСЕРВІС" товариства з
обмеженою відповідальністю "А.Б.В Маш",
ідентифікаційний код: 13565407, та Фірма
"Житомирінвест" Відкритого
акціонерного товариства,
ідентифікаційний код: 1272640, посвідчений
приватним нотаріусом Житомирського
міського нотаріального округу
Ковалевським А.В. та зареєстровано в
реєстрі за номером 430, реєстраційний
номер правочину в Державному реєстрі
правочинів 1660716.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 11.11.2013 р. усунуто Климова
О.Ю. від виконання ним обов'язків
ліквідатора Банкрута та припинено його
повноваження ліквідатора Банкрута у
справі Б8/087-11; призначено ліквідатором
дочірнього підприємства "АГРОСЕРВІС"
ТОВ "А.Б.В Маш" арбітражного керуючого
Патерилова В.В.; вирішено інші
процедурні питання по справі.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 14.07.2014 р. продовжено строк
ліквідаційної процедури у справі №
Б8/087-11 на шість місяців від раніше
продовженого; відкладено судове
засідання для розгляду звіту
ліквідатора та ліквідаційного балансу
банкрута на 01.12.2014 р.; вирішено інші
процедурні питання у справі.

02 вересня 2014 року через відділ
діловодства господарського суду
Київської області від ліквідатора
Банкрута Патерилова В.В. надійшла заява
про застосування наслідків
недійсності правочину шляхом
витребування майна з чужого
незаконного володіння та визнання
права власності від 08.08.2014 року №Б8/087-11
з доданими документами.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 03.09.2014 р. заяву ліквідатора
Банкрута Патерилова В.В. про
застосування наслідків недійсності
правочину шляхом витребування майна з
чужого незаконного володіння та
визнання права власності від 08.08.2014
року №Б8/087-11 прийнято до розгляду в
межах справи №Б8/087-11; призначено
розгляд заяви у судовому засіданні на
10.11.2014 р.; зобов'язано Заявника на
призначене судове засідання надати
суду низку доказів у справі;
зобов'язано Відповідача на призначене
судове засідання надати суду відзив на
заяву з наданням доказів, що
підтверджують викладені в ньому
обставини, а також докази направлення
цих документів Заявнику.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 10.11.2014 р. розгляд заяви
ліквідатора Банкрута Патерилова В.В.
про застосування наслідків
недійсності правочину шляхом
витребування майна з чужого
незаконного володіння та визнання
права власності від 08.08.2014 року №Б8/087-11
відкладено на 24.11.2014 року; зобов'язано
Заявника надати докази у справі, та
Відповідача за заявою - надати суду
відзив на заяву з наданням доказів, що
підтверджують викладені в ньому
обставини, а також докази направлення
цих документів заявнику.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 01.12.2014 р. продовжено строк
ліквідаційної процедури у справі №
Б8/087-11, передбачений ч. 2 ст. 22 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (надалі за
текстом «Закон про банкрутство»), на
шість місяців від раніш продовженого;
відкладено судове засідання для
розгляду звіту ліквідатора та
ліквідаційного балансу банкрута на
15.06.2015 р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 24.11.2014 р. розгляд заяви
ліквідатора Банкрута Патерилова В.В.
про застосування наслідків
недійсності правочину шляхом
витребування майна з чужого
незаконного володіння та визнання
права власності від 08.08.2014 року №Б8/087-11
відкладено на 22.12.2014 року; зобов'язано
Заявника надати докази у справі, та
Відповідача - надати суду відзив на
заяву з наданням доказів, що
підтверджують викладені в ньому
обставини, а також докази направлення
цих документів заявнику.

Провадження у справі перебуває в
судовій ліквідаційній процедурі, в
якій на 15.06.2015 р. призначено судове
засідання для розгляду звіту
ліквідатора та ліквідаційного балансу
у справі.

На поточну дату призначено судове
засідання для розгляду заяви
ліквідатора Банкрута Патерилова В.В.
про застосування наслідків
недійсності правочину шляхом
витребування майна з чужого
незаконного володіння та визнання
права власності від 08.08.2014 року. В
судове засідання з'явились ліквідатор
банкрута, Кредитор 2, які надали
пояснення у справі. Інші учасники
провадження в судове засідання не
з'явились, про причини неявки суд не
повідомили, хоча й були належним чином
повідомлені про час та місце судового
засідання. Ліквідатор банкрута
підтримав свою заяву про визнання
права власності, застосування
наслідків недійсності правочину та
витребування майна з чужого володіння -
майнового комплексу, розташованого за
адресою: м. Житомир, вул. Корольова, буд.
73-а, загальною площею 1 334,7 м.кв., який не
переданий Банкруту, станом на поточну
дату не є зареєстрованим за останнім та
був переданий відповідачу за заявою ще
2007 році разом укладенням договору про
розірвання договору купівлі-продажу.
Підкреслив уточнення, що відповідачем
за заявою є публічне акціонерне
товариство «Фірма «Житомирінвест»,
ідентифікаційний код: 01272640.

Судом встановлено, що Заявником надано
для огляду наявні у нього оригінали
доказів у справі. Відповідачем вимог
ухвал суду не виконано, від Відповідача
відзиву до суду не надійшло, як і
будь-яких доказів, заяв.

Судом взято до уваги те, що
відповідачем за заявою є юридична
особа, зареєстрована як платник
податків під номером 01272640.

Відповідно до п.п. 1.1., 1.3. 2.2., 2.6. Порядку
обліку платників податків і зборів,
затвердженого Наказом Міністерства
фінансів України від 09 грудня 2011 року №
1588, цей Порядок розроблений відповідно
до Податкового кодексу України з метою
використання єдиної раціональної
методики обліку платників податків і
зборів у контролюючих органах. Взяттю
на облік або реєстрації у контролюючих
органах підлягають усі платники
податків. Податковим номером платника
податків є: код за Єдиним державним
реєстром підприємств та організацій
України (далі - ЄДРПОУ) для платників
податків, які включаються до такого
реєстру (юридичні особи та
відокремлені підрозділи юридичних
осіб - резидентів та нерезидентів);
податковий номер платника податків не
змінюється протягом усього періоду
перебування на обліку в контролюючих
органах такого платника податків, за
винятком випадків зміни коду за ЄДРПОУ
або реєстраційного номера облікової
картки платника податків.

Станом на дату розгляду заяви
ліквідатора про визнання договору
купівлі-продажу недійсним, юридична
особа, зареєстрована під
ідентифікаційним кодом № 01272640,
місцезнаходженням якої є 10029,
Житомирська обл., м. Житомир, вул.
Чапаєва, буд. 7, - було приватне
акціонерне товариство «Фірма
«Житомирінвест», керівником якого був
Сподін Сергій Юрійович, що
підтверджено витягом з Єдиного
державного реєстру, наявного
вметаріалах справи (Т. 4, арк. 76 ), що було
перевірено судом в ході розгляду
справи. Станом на поточну дату,
юридична особа, зареєстрована під
ідентифікаційним кодом № 01272640,
місцезнаходженням якої є 10029,
Житомирська обл., м. Житомир, вул.
Чапаєва, буд. 7, - є публічне акціонерне
товариство «Фірма «Житомирінвест»,
керівником якого є Сподін Сергій
Юрійович, виходячи з чого, останнє є
однією юридичною особою, яка змінила
свою організаційно-правову форму.

У відповідності до Порядку обліку
платників податків і зборів, за
ідентифікаційним кодом 01272640
Відповідачем за заявою є публічне
акціонерне товариство «Фірма
«Житомирінвест», яке до цього було
приваним акціонерним товариством.

Відповідно до п.п. 1-1 Розд. 10 Закону про
банкрутство, положення цього Закону
застосовуються господарськими судами
під час розгляду справ про банкрутство,
провадження в яких порушено після
набрання чинності цим Законом.
Положення цього Закону, що регулюють
ліквідаційну процедуру,
застосовуються господарськими судами
під час розгляду справ про банкрутство,
провадження у яких порушено до
набрання чинності цим Законом, якщо на
момент набрання ним чинності
господарським судом не було прийнято
постанову про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури.

Провадження у справі № Б8/087-11 порушено
ухвалою господарського суду Київської
області від 25.06.2011 року; дочірнє
підприємство "АГРОСЕРВІС" товариства з
обмеженою відповідальністю "А.Б.В Маш"
визнано банкрутом постановою
господарського суду Київської області
від 25.07.2011 року. Таким чином у
провадженні у справі підлягає
застосуванню Закон про банкрутство в
ред., що набрав законної сили 04.11.2012
року.

Провадження у справі відбувається з
урахуванням особливостей, на підставі
та в порядку процедури банкрутства,
визначеної ст. 52 Закону про
банкрутство, в ред., що набрала законної
сили 04.11.2012 року. Поточне судове
засідання призначене для розгляду
заяви ліквідатора Банкрута Патерилова
В.В. про визнання права власності,
застосування наслідків недійсності
правочину та витребування майна з
чужого незаконного володіння від 08.08.2014
року №Б8/087-11 (надалі за текстом «Заява
про визнання права»).

В своїй заяві про визнання права
власності, застосування наслідків
недійсності правочину та витребування
майна з чужого незаконного володіння
від 08.08.2014 року №Б8/087-11 ліквідатор
банкрута просить суд застосувати
наслідки недійсності правочину до
договору від 30.01.2007 року про розірвання
договору купівлі-продажу приміщень
майнового комплексу, укладений між
Дочірнім підприємством «Агросервіс»
фірми «Житомирінвест» Відкритого
акціонерного товариства,
правонаступником якого є дочірнє
підприємство «Агросервіс» товариства
з обмеженою відповідальністю А.Б.В
Маш», та фірми
«Житомирінвест» Відкритого
акціонерного товариства, код ЄДРПОУ:
1272640, посвідчений приватним нотаріусом
Житомирського міського нотаріального
округу Ковалевським А.В. та
зареєстровано в реєстрі за номером 430,
реєстраційний номер правочину в
Державному реєстрі правочинів 1660716,
який ухвалою господарського суду
Київської області від 15.04.2013 року по
справі № Б8/087-11 визнано недійсним;
витребувати від Публічного
акціонерного товариства «Фірма
«Житомирінвест» (місцезнаходження:
вул. Чапаєва ,7, м. Житомир, 10029, ) усе отримане за недійсним
договором від 30.01.2007 року на користь
Дочірнього підприємства «Агросервіс»
товариства з обмеженою
відповідальністю «А.Б.В Маш», а саме
майновий комплекс, який знаходиться за
адресою: вул. Корольова, буд. 73-а, м.
Житомир, загальною площею 1 334,7 м.кв.;
визнати право власності за Дочірнім
підприємством «Агросервіс» товариства
з обмеженою відповідальністю «А.Б.В.
Маш» (місцезнаходження: вул. Рози
Люксембург, буд. 66, м. Сквира, Свирській
район, Київська обл., 09000, код ЄДРПОУ:
1356507) на майновий комплекс, який
знаходиться за адресою: вул. Корольова,
буд. 73-а, м. Житомир, загальною площею 1
334,7 м.кв.

Вимоги ліквідатора про визнання права
власності, застосування наслідків
недійсності правочину та витребування
майна з чужого незаконного володіння
вмотивовані тим, що 23.10.2006 року між
Фірма "Житомирінвест" ВАТ (який
виступив продавцем), та Дочірнім
підприємством "Агросервіс" фірми
"Житомирінвест" Відкритого
акціонерного товариства було укладено
договір купівлі-продажу на підставі
якого продавець передав у власність
покупцеві приміщення майнового
комплексу, до якого входять: склад
готової продукції, площею 225,4 кв.м. під
літ. "В1", адмінбудинок площею 285,0 кв.м.
під літ. "В", цех гіпсоплит площею 582,8
кв.м. під літ "В2", приймальний пристрій
площею 188,8 кв.м. під літ. "В3, В4",
трансформаторна, площею 52,7 кв.м. під
літ. "Б", загальною площею 1 334,7 кв.м., який
знаходиться за адресою: м. Житомир, вул.
Корольова, буд. 73-а. 30.01.07 року між Фірма
"Житомирінвест" Відкритого
Акціонерного товариства та Дочірнім
підприємством "Агросервіс" фірми
"Житомирінвест" Відкритого
акціонерного товариства складено
договір про розірвання Договору
купівлі-продажу від 23.10.06 р. (надалі
«Договір про розірвання договору»). На
підставі Договору про
розірваннядоговору від 30.01.2007 року
фактично набуте право власності на
майно покупцем за договором
купівлі-продажу від 23.10.2006 року
перейшло до продавця. Ухвалою
господарського суду Київської області
від 15.04.2013 року у цій справі було
визнано недійсним з моменту укладення
договір від 30.01.07 року Договір про
розірвання договору купівлі-продажу
приміщень майнового комплексу, що
знаходиться за адресою м. Житомир, вул.
Корольова, буд. 73 -а, загальною площею
1334,7 м.кв. від 23.10.06 року, укладений між
Дочірнім підприємством "Агросервіс"
фірми "Житомирінвест" Відкритого
акціонерного товариства,
правонаступником якого є дочірнє
підприємство "АГРОСЕРВІС" товариства з
обмеженою відповідальністю "А.Б.В Маш",
ідентифікаційний код: 13565407, та Фірма
"Житомирінвест" Відкритого
акціонерного товариства,
ідентифікаційний код:1272640, посвідчений
приватним нотаріусом Житомирського
міського нотаріального округу
Ковалевським А.В. та зареєстровано в
реєстрі за номером 430, реєстраційний
номер правочину в Державному реєстрі
правочинів 1660716 та вказана ухвала
набрала законної сили, а також
посиланням на норми ст. 25 Закону про
банкрутство, ч. 1 ст. 104, ст. 216 ЦК України,
ч. 2 ст. 35 ГПК України, підкреслюючи, що у
відповідності до ч. 2 ст. 216 ЦК України,
правовим наслідком недійсності
правочину є те, що кожна із сторін
зобов'язана повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину, а вимога про
застосування наслідків недійсності
нікчемного правочину може бути
пред'явлена будь-якою заінтересованою
особою. Також ліквідатор наголошує на
обставині, що Дочірнє підприємство
«Агросервіс» ТОВ «А.Б.В. Маш» є
правонаступником Дочірнього
підприємства «Агросервіс» Фірми
«Житомирінвест», яка виступила
покупцем за договором купівлі-продажу
від 23.10.2006 р. та зазначені факти були
встановлені судом в ухвалі
господарського суду Київської області
від 15.04.2013 р. і не потребують
додаткового доведення.

Від публічного акціонерного
товариства "ФІРМА "ЖИТОМИРІНВЕСТ» на
неодноразові вимоги суду відзиву,
жодних доказів, пояснень щодо
поважності причин ненадання відзиву на
заяву Заявника, суду не надано. Судом
неодноразово відкладався розгляд
заяви ліквідатора про визнання права,
що розглядається. Факт направлення
ухвал господарського суду Київської
області ПАТ "ФІРМА "ЖИТОМИРІНВЕСТ» за
його місцезнаходженням (10029, м. Житомир,
вул. Чапаєва, буд. 7) у відповідності до
відомостей Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, підтверджено
відбитками відділу діловодства
господарського суду Київської області
на зворотних боках останніх аркушів
ухвал господарського суду Київської
області, якими призначалось судові
засідання для розгляду Заяви
ліквідатора банкрута про визнання
права - від 03.09.2014 року, від 10.11.2014 р., від
24.11.2014 року.

Як вже встановлено судом, Відповідачем
в ході провадження у цій справі (Т. 4)
змінено організаційно-правову форму - з
приватного акціонерного товариства на
публічне, про що відповідачем не було
повідомлено суд, проте, його
місцезнаходження (10029, Житомирська обл.,
м. Житомир, вул. Чапаєва, буд. 7),
ідентифікаційний код (1272640) та керівник
(Сподін Сергій Юрійович) не змінились,
що є прямим свідченням того, що
відповідач був належним чином
повідомлений про дату та місце судових
засідань, призначених для розгляду
заяви.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

В зв'язку з невиконанням відповідачем
вимог суду, ненаданням відзиву на заяву
ліквідатора та будь-яких доказів, в
зв'язку з неодноразовим нез'явленням у
судові засідання та ненаданням жодних
пояснень щодо поважності причин
невиконання вимог суду, заява
ліквідатора розглядається за наявними
матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону про
банкрутство, ліквідатор з дня свого
призначення здійснює такі
повноваження: приймає до свого відання
майно боржника, вживає заходів по
забезпеченню його збереження; виконує
повноваження керівника (органів
управління) банкрута; очолює
ліквідаційну комісію та формує
ліквідаційну масу; пред'являє до третіх
осіб вимоги щодо повернення
дебіторської заборгованості банкруту;
з підстав, передбачених частиною
десятою статті 17 цього Закону, подає до
господарського суду заяви про визнання
недійсними угод боржника; вживає
заходів, спрямованих на пошук,
виявлення та повернення майна
банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

Згідно ч. 10 ст. 17 Закону про банкрутство,
до таких підстав віднесено: виконання
договору завдає битків боржнику.

Виходячи зі змісту повноважень
ліквідатора у справі про банкрутство,
вимоги ліквідатора банкрута у Заяві
про визнання права, заявлено в межах
повноважень, наданих ліквідатору
банкрута у справі про банкрутство.

Розглядаючи вимоги ліквідатора
викладені у Заяві про визнання права
власності, застосування наслідків
недійсності правочину та витребування
майна з чужого незаконного володіння,
судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України,
обставини, встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Ухвалою господарського суду Київської
області у справі №Б8/087-11 від 15.04.2013 року
в ході розгляду заяви ліквідатора
банкрута про визнання договору
недійсним, судом встановлено низку
фактів, що мають істотне значення для
розгляду Заяви ліквідатора від 08.08.2014
року про визнання права та за
результатом розгляду заяви
ліквідатора банкрута про визнання
договору недійсним судом було прийнято
рішення про визнання недійсним з
моменту укладення договору від 30.01.2007
року про розірвання договору
купівлі-продажу приміщень майнового
комплексу, що знаходиться за адресою м.
Житомир, вул. Корольова, буд. 73 -а,
загальною площею 1334,7 м.кв. від 23.10.06 року
(надалі за текстом «Договір про
розірвання договору»), укладений між
Дочірнім підприємством "Агросервіс"
фірми "Житомирінвест" Відкритого
акціонерного товариства,
правонаступником якого є дочірнє
підприємство "АГРОСЕРВІС" товариства з
обмеженою відповідальністю "А.Б.В Маш",
ідентифікаційний код: 13565407, та Фірма
"Житомирінвест" Відкритого
акціонерного товариства,
ідентифікаційний код: 1272640, посвідчений
приватним нотаріусом Житомирського
міського нотаріального округу
Ковалевським А.В. та зареєстровано в
реєстрі за номером 430, реєстраційний
номер правочину в Державному реєстрі
правочинів 1660716.

Ухвала господарського суду Київської
області у справі №Б8/087-11 від 15.04.2013 року
набрала законної сили та є чинною.

У заяві ліквідатора про визнання права
від 08.08.2014 року, останній просить суд
застосувати наслідки недійсності
правочину, визнаного недійсним
вказаною ухвалою від 15.04.2013 року, в
зв'язку з чим витребувати від ПАТ Фірма
"Житомирінвест", ідентифікаційний код:
1272640, усе отримане за недійсним
договором майно та визнати право
власності за Банкрутом на таке майно.

Згідно пояснень ліквідатора спірне
майно станом на поточну дату не
перебуває у банкрута, не зареєстроване
за останнім та станом на дату укладення
правочину, визнаного судом недійсним,
право власності на спірне майно було
зареєстровано за банкрутом.

Право на захист виникає з певних
підстав, якими виступають порушення
цивільного права, його невизнання чи
оспорювання.

Право кожної особи на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання, а також на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства закріплено
ст. 15 Цивільного кодексу України.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України до способів
судового захисту цивільних прав та
інтересів віднесено в тому числі:
визнання права; визнання правочину
недійсним; припинення дії, яка порушує
право; відновлення становища, яке
існувало до порушення; примусове
виконання обов'язку в натурі.

У ст. 386 ЦК України закріплено правову
гарантію захисту прав усіх суб'єктів
права власності, зокрема згідно
зазначеної норми, держава забезпечує
рівний захист прав усіх суб'єктів права
власності. Власник, який має підстави
передбачати можливість порушення
свого права власності іншою особою,
може звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Дослідивши матеріали справи судом
встановлено, що після визнання судом
недійсним Договору про розірвання
договору купівлі-продажу приміщень
майнового комплексу Ліквідатор
банкрута звертався до відповідача за
адресою: 10029, м. Житомир, вул. Чапаєва, 7
із заявою № 01-17/76 від 21.01.2014 року, в якій
просив повернути банкруту майновий
комплекс, що знаходиться за адресою: м.
Житомир, вул. Корольова, буд. 73-а,
загальною площею 1334,7 м.кв. щодо якого
ухвалено судове рішення. Факт
направлення ліквідатором зазначеної
заяви № 01-17/76 від 21.01.2014 року та ухвали
господарського суду Київської області
від 15.04.2013 року у справі № Б8/087-11
відповідачу підтверджено описом
вкладення у поштове відправлення,
адресоване ПАТ «Фірма «Житомирінвест»
та квитанцією Укрпошти № 3864 від 23.01.2014
року, копії яких долучено до матеріалів
справи. На вказану заяву відповіді
ліквідатор не отримав та майновий
комплекс його не передано. Зворотного
відповідачем не доведено та не
спростовано жодними доказами.

Згідно статті 215 Цивільного кодексу
України, підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину сторонами вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу. Якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним.

Ухвалою суду у даній справі від 15.04.2013
року серед низки встановлених судом
фактів, в порядку та на підставі ч. 1 ст.
25, ч. 10 ст. 17 Закону про банкрутство
визнаючи договір недійсним судом
встановлено, що Договір про розірвання
договору є таким, що його виконання
завдало значних збитків Банкруту, де
сам спірний Договір про розірвання
договору було укладено між
заінтересованими особами (згідно
визначення даної категорії наданого
Законом про банкрутство) та судом
встановлено недодержання сторонами
договору в момент вчинення правочину
вимог ч.ч. 1, 2 ст. 203 ЦК України, 215 ЦК
України.

Згідно з ч.ч. 5, 7 Постанови пленуму
Верховного Суду України "Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними" від
06.11.2009 №9, відповідно до статей 215 та 216
ЦК України вимога про визнання
оспорюваного правочину недійсним та
про застосування наслідків його
недійсності, а також вимога про
застосування наслідків недійсності
нікчемного правочину може бути
заявлена як однією зі сторін правочину,
так і іншою заінтересованою особою,
права та законні інтереси якої
порушено вчиненням правочину. Правочин
може бути визнаний недійсним лише з
підстав, визначених законом, та із
застосуванням наслідків недійсності,
передбачених законом.

Відповідно до ст. 216 ЦК України,
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю. У разі
недійсності правочину кожна із сторін
зобов'язана повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення,
зокрема тоді, коли одержане полягає у
користуванні майном, виконаній роботі,
наданій послузі, - відшкодувати
вартість того, що одержано, за цінами,
які існують на момент відшкодування.

Частиною 2 статті 208 Господарського
кодексу України визначено, що у разі
визнання недійсним зобов'язання кожна
із сторін зобов'язана повернути другій
стороні все одержане за зобов'язанням,
а за неможливості повернути одержане в
натурі - відшкодувати його вартість
грошима, якщо інші наслідки
недійсності зобов'язання не
передбачені законом.

У Постанові Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання визнання правочинів
(господарських договорів) недійсними»
№11 від 29.05.2013 р. вказано, що правочини,
які не відповідають вимогам закону, не
породжують будь-яких бажаних сторонам
результатів, незалежно від волі сторін
та їх вини у вчиненні незаконного
правочину. Правові наслідки таких
правочинів настають лише у формах,
передбачених законом, - у вигляді
повернення становища сторін у
початковий стан (реституції) або в
інших.

Відповідно до ст. 236 ЦК України,
нікчемний правочин або правочин
визнаний судом недійсним, є недійсним з
моменту його вчинення. Якщо за
недійсним правочином права та
обов'язки передбачалися лише на
майбутнє можливість настання їх у
майбутньому припиняється.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 15.04.2013 року спірний договір
визнано недійсним з моменту укладення
договору про розірвання договору
купівлі-продажу приміщень майнового
комплексу - 30.01.07 року.

У п. 2.13 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання визнання правочинів
(господарських договорів) недійсними»
№11 від 29.05.2013 р. вказано, що у разі
задоволення позову господарський суд у
резолютивній частині рішення зазначає
про визнання правочину недійсним (у
тому числі й на майбутнє) і одночасно
може зазначити про застосування
передбачених законом наслідків,
вказавши, зокрема, розмір сум, що
підлягають стягненню, та/або
найменування майна, що піддягає
передачі, і місце його знаходження
(пункт 4 частини першої статті 84 ГПК), а
за необхідності й строк виконання
певних дій (абзац другий частини другої
цієї статті ГПК).

Дослідивши матеріали справи судом
встановлено, що умовами правочину, що
визнано судом недійсним (договору про
розірвання договору купівлі-продажу
майнового комплексу) не обумовлено
обов'язку відповідача з повернення
банкруту коштів за договором, який
розривався (факт нанесення шкоди
банкруту в цій частині встановлено
ухвалою господарського суду Київської
області від 15.04.2013 р. у справі № Б7/087-11,
яка набрала законної сили), відповідно,
внаслідок визнання Договору про
розірвання договору обов'язку з
повернення коштів у банкрута не
виникає.

Детально дослідивши матеріали справи,
перевіривши посилання Заявника на те,
що судом вже було визнано недійсним
Договір про розірвання договору та
встановивши відповідність посилань
дійсним обставинам справи, що
підтверджено ухвалою господарського
суду Київської області у справі №
Б8/087-11 від 15.04.2013 року, яка набрала
законної сили; врахувавши
документально підтверджений факт
звернення ліквідатора банкрута
(Заявника) до відповідача з вимогою про
повернення майна (майнового комплексу,
що знаходиться за адресою м. Житомир,
вул. Корольова, буд. 73 -а, загальною
площею 1334,7 м.кв.) за наслідком чого
витребуване майно не було повернуто
Банкруту та відповідачем доказів
зворотного суду не надано, на підставі
ст. 216 ЦК України, ч. 2 статті 208 ГК
України суд приходить до висновку про
наявність підстав застосування
наслідків недійсності правочину
(реституції) - за Договором про
розірвання договору шляхом
витребування у Відповідача на користь
Заявника спірне майно (приміщення
майнового комплексу, що знаходиться за
адресою м. Житомир, вул. Корольова, буд.
73 -а, загальною площею 1334,7 м.кв.), як
правового наслідку визнання спірного
договору недійним, оскільки договір, за
яким цей зазначене майно перейшло до
відповідача (Договір про розірвання
договору), визнано судом недійсним та
відповідне судове рішення набрало
законної сили. На підставі викладеного
вимога Заявника про застосування
наслідків недійсності правочину до
договору від 30.01.2007 року про розірвання
договору купівлі-продажу приміщень
майнового комплексу, укладеного між
відповідачем та особою,
правонаступником якого є банкрут, який
визнано судом недійсним та вимога про
витребування від відповідача на
користь Заявника (Банкрута) усього
отриманого за зазначеним договором,
визнаним судом недійсним, підлягають
задоволенню, в зв'язку з чим Відповідач
повинен повернути заявнику приміщення
майнового комплексу, що знаходиться за
адресою м. Житомир, вул. Корольова, буд.
73-а, загальною площею 1334,7 м.кв.

В свою чергу Заявником заявлено вимогу
про визнання права власності за
банкрутом на приміщення майнового
комплексу, що знаходиться за адресою м.
Житомир, вул. Корольова, буд. 73-а,
загальною площею 1334,7 м.кв.

У відповідно ч. 2 ст. 16 ЦК України
визнання права, відновлення становища,
яке існувало до порушення належать до
способів судового захисту цивільних
прав та інтересів.

У п. 2.16 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання визнання правочинів
(господарських договорів) недійсними»
№11 від 29.05.2013 р., вказано, що судове
рішення про задоволення позову про
повернення майна, переданого за
недійсним правочином, чи про
витребування майна з чужого
незаконного володіння особи, за якою
зареєстровано право власності на майно
у Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно, є підставою для
здійснення державної реєстрації права
власності на майно, що підлягає такій
реєстрації, за позивачем (стаття 19
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень").

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень",
державна реєстрація прав проводиться
на підставі: рішень судів, що набрали
законної сили.

Як встановлено судом, правовим
наслідком визнання недійсним Договору
про розірвання договору, у
відповідності до ст. 216 ЦК України, є
обов'язок відповідача повернути
заявнику спірне майно - приміщення
майнового комплексу, що знаходиться за
адресою м. Житомир, вул. Корольова, буд.
73 -а, загальною площею 1334,7 м.кв.

Судом встановлено, що спірне майно -
приміщення майнового комплексу, що
знаходиться за адресою м. Житомир, вул.
Корольова, буд. 73 -а, загальною площею
1334,7 м.кв. станом на день укладення
Договору про розірвання договору
купівлі-продажу від 30.01.2007 року
(визнаний недійсним) належало
Дочірньому підприємству «Агросервіс»
фірми «Житомирінвест» ВАТ, який
наступником якого є банкрут, на праві
власності, що підтверджено
документально, зокрема витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно Комунального підприємства
«Житомирське обласне міжміське Бюро
технічної інвентаризації»
Житомирської обласної ради № 12600506 від
14.11.2006 р. (копія якого отримана
ліквідатором з нотаріальної справи,
яка засвідчена разом з усіма поданими
матеріалами) та іншими доказами
наявними у матеріалах справи.
Зворотного жодним з учасників у справі
суду не доведено.

Положеннями п.п. 3, 5, 2 Договору про
розірвання договору купівлі-продажу,
визнаного судом недійсним, було
обумовлено те, що право власності
Дочірнього підприємства «Агросервіс»
фірми «Житомирінвест» ВАТ на зазначене
нерухоме майно зареєстроване в
Комунальному підприємстві
«Житомирське обласне міжміське бюро
технічної інвентаризації Житомирської
обласної ради 14.11.2006 року за
реєстраційним №3260654. Цей договір є
правовою підставою для реєстрації прав
власності не нерухоме майно за «Фірмою
«Житомирінвест» ВАТ в органах
державної реєстрації. Згідно Витягу
про реєстрацію в Державному реєстрі
правочинів № 357975 від 30.01.2007 року,
договір про розірвання договору від
30.01.207 року, посвідчений приватним
нотаріусом Ковалевським А.В. було
зареєстровано в Державному реєстрі
правочинів.

Дослідивши детально обставини справи
судом взято до уваги наступне.

Судом встановлено, що істотне значення
для розгляду заяви має те, що Договором
купівлі-продажу від 23.10.06 р. не
передбачало (п. 10.9.) виготовлення
оригіналу договору для відповідача, що
виступав продавцем, а Договором про
розірвання договору (який визнано
судом недійсним)), не було передбачено
(п. 8) виготовлення оригіналу договору
для банкрута, що виступав покупцем за
договором, не дивлячись на те, що у
відповідності до ст. 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» у ред., що діяла
станом на дату укладення Договору
купівлі-продажу майнового комплексу,
такого роду договір є документом
первинного бухгалтерського обліку.

В свою чергу пунктом 2 Договору про
розірвання договору купівлі-продажу,
визнаного судом недійсним, було
обумовлено, що правовстановлюючий
документ на зазначене нерухоме майно:
свідоцтво про право власності, видане
27.10.2003 року Виконкомом Житомирської
міської ради, зареєстроване 31.10.2003 року
в Житомирському обласному державному
комунальному підприємстві
Житомирському обласному державному
комунальному підприємстві по
технічній інвентаризації за
реєстраційним 3260654, що зберігається у
справах нотаріуса повертається Фірмі
«Житомирінвест» ВАТ.

Останнє дає додаткові підстави для
висновку про те, що відповідач мав
намір володіти спірним майном після
укладення Договору про розірвання
договору на підставі свідоцтва про
право власності, видане йому 27.10.2003 року
Виконкомом Житомирської міської ради,
зареєстроване 31.10.2003 року в
Житомирському обласному державному
комунальному підприємстві
Житомирському обласному державному
комунальному підприємстві по
технічній інвентаризації за
реєстраційним 3260654.

Перевіряючи обставину щодо наявності
або відсутності зареєстрованого
спірного майна за банкрутом, до якого
підлягає поверненню майно на
наслідками визнання недійним
правочину, судом встановлено, що
відповідно до пояснень наданих
ліквідатором банкрута, за результатом
вжитих ним заходів в ході провадження у
справі як ліквідатора з метою
встановлення майна банкрута ним було
направлено низку запитів до
відповідних державних органів з метою
встановлення активів банкрута. За
результатом дослідження отриманих
відповідей на направлені запити
ліквідатором встановлено, що спірне
майно - майновий комплекс, що
знаходиться за адресою м. Житомир, вул.
Корольова, буд. 73 -а, загальною площею
1334,7 м.кв, за банкрутом не зареєстроване.

Дослідивши матеріали справи судом
встановлено, що вказані відомості
підтверджуються наявними у матеріалах
справи доказами. Зокрема відповідно до
довідки Комунального підприємства
«Житомирське обласне міжміське Бюро
технічної інвентаризації»
Житомирської обласної ради № 2274 від
13.07.2011 року, отриманої на запит суду
відносно дочірнього підприємства
«Агросервіс» ТОВ «А.Б.В. Маш», що є
правонаступником дочірнього
підприємства «Агросервіс» фірми
«Життомирінвест» ВАТ, Комунальне
підприємство «Житомирське обласне
міжміське Бюро технічної
інвентаризації» Житомирської обласної
ради повідомило суду про те, що право
власності на нерухоме майно за особою
банкрута згідно Реєстру прав власності
на нерухоме майно, не зареєстровано.

Відповідно до Довідки Головного
управління Держкомзему у Житомирській
області № 3198/08/19-11 від 07.07.2011 року, у
користуванні чи власності банкрута не
перебуває земельна ділянка за адресою
м. Житомир, вул. Корольова, буд. 73 -а.

Відповідачем іншого суду не доведено,
не спростовано за допомогою жодних
доказів.

В свою чергу відповідачу повернуто
правовстановлюючий документ на
зазначене нерухоме майно: свідоцтво
про право власності, видане 27.10.2003 року
Виконкомом Житомирської міської ради,
зареєстроване 31.10.2003 року в
Житомирському обласному державному
комунальному підприємстві Житомирське
обласному державному комунальному
підприємстві по технічній
інвентаризації за реєстраційним 3260654.

На підставі викладеного суд приходить
до висновку про те, що внаслідок
визнання спірного договору недійсним
та задоволення вимог Заявника про
застосування наслідків недійсності
правочину шляхом витребування майна
переданого за правочином, визнаним
судом недійсним, до заявника перейшло
право реєстрації права власності на
нерухоме майно, яке йому належало до
укладення договору, визнаного
недійсним. Останнє є підставою для
задоволення вимог, викладених у п. 3
прохальної частини заяви Заявника про
визнання права на майно, що підлягає
такій реєстрації, за заявником у
відповідності до статті 19 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень".

Таким чином вимога заявника про
визнання права власності на спірне
майно підлягає задоволенню з огляду на
те, що майно на час укладення
оскаржуваного договору належало особі
банкрута на праві власності, що
підтверджено документально, та
враховуючи визнання недійсним
договору купівлі-продажу із
застосуванням реституції, відповідно
до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України
одним із способів захисту цивільних
прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до п.п. 15 п. 2 ст. 4 Закону
України «Про судовий збір», ставки
судового збору встановлюються у таких
розмірах: за подання до господарського
суду заяви про визнання правочинів
(договорів) недійсними та спростування
майнових дій боржника в межах
провадження у справі про банкрутство: 1
розмір мінімальної заробітної плати.

Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 20 Закону про
банкрутство (в разі визнання
недійсними правочинів (договорів) або
спростування майнових дій боржника на
підставах, передбачених частиною
першою цієї статті, кредитор
зобов'язаний повернути в ліквідаційну
масу майно, яке він отримав від
боржника, а у разі неможливості
повернути майно в натурі - відшкодувати
його вартість у грошових одиницях за
ринковими цінами, що існували на момент
здійснення правочину або вчинення
майнової дії), зазначені заходи захисту
інтересів банкрута та його кредиторів
охоплюють повернення до ліквідаційної
маси майна, переданого банкрутом за
правочином визнаним судом недійсним.

Статтею 8 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік», установлено
у 2014 році мінімальну заробітну плату: у
місячному розмірі - 1218 гривень.

Судом встановлено, що ліквідатором
банкрута сплачено судовий збір за
розгляд заяви у сумі 1800,00 грн., що
підтверджено квитанцією №55-2835 від
11.08.2014 р. З наведеного вбачаться, що
заявником переплачено 582,00 грн.
судового збору.

Відповідно до абз. 4 ч. 1 ст. 49 ГПК
України, судовий збір покладається:
якщо спір виник внаслідок неправильних
дій сторони, господарський суд має
право покласти на неї судовий збір
незалежно від результатів вирішення
спору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону
України «Про судовий збір», сплачена
сума судового збору повертається за
ухвалою суду в разі: зменшення розміру
позовних вимог або внесення судового
збору в більшому розмірі, ніж
встановлено законом.

На підставі викладеного судового збору
внесеного заявником в більшому розмірі
на 582,00 грн., ніж встановлено законом,
повернути заявнику. Судовий збір за
розгляд заяви заявника на підставі абз.
4 ч. 1 ст. 49 ГПК України покласти на
відповідача.

Керуючись ст. 25 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
ст. ст. 49, 82, 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву ліквідатора дочірнього
підприємства "АГРОСЕРВІС" товариства з
обмеженою відповідальністю "А.Б.В Маш"
Патерилова В.В. від 08.08.2014 р. № Б8/087-11 (вх.
18093/14 від 02.09.2014 р.), - задовольнити.

Витребувати від публічного
акціонерного товариства "ФІРМА
"ЖИТОМИРІНВЕСТ" (ідентифікаційний код
юридичної особи: 01272640,
місцезнаходження: 10029, м. Житомир, вул.
Чапаєва, буд. 7) усе отримане договором
від 30.01.2007 р. знаним судом недійсним на
користь дочірнього підприємства
"АГРОСЕРВІС" товариства з обмеженою
відповідальністю "А.Б.В Маш"
(ідентифікаційний код юридичної особи:
13565407, місцезнаходження: 09000, Київська
обл., Сквирський район, м. Сквира, вул.
Рози Люксембург, буд. 66), який є
правонаступником Дочірнього
підприємства «Агросервіс» фірми
«Житомирінвест Відкритого
акціонерного товариства, а саме
приміщення майнового комплексу, який
знаходиться за адресою: вул. Корольова,
буд. 73-а, м. Житомир, загальною площею 1
334,7 м.кв. (одна тисяча триста тридцять
чотири цілих сім десятих м.кв).;

Визнати право власності за Дочірнім
підприємством "АГРОСЕРВІС" товариства
з обмеженою відповідальністю "А.Б.В Маш"
(ідентифікаційний код юридичної особи:
13565407, місцезнаходження: 09000, Київська
обл., Сквирський район, м. Сквира, вул.
Рози Люксембург, буд. 66) на приміщення
майнового комплексу, який знаходиться
за адресою: вул. Корольова, буд. 73-а, м.
Житомир, загальною площею 1 334,7 м.кв.
(одна тисяча триста тридцять чотири
цілих сім десятих м.кв).

2. 582,00 грн. (п'ятсот вісімдесят дві грн. 00
коп.) судового збору внесеного Дочірнім
підприємством "АГРОСЕРВІС" товариства
з обмеженою відповідальністю "А.Б.В Маш"
в особі ліквідатора банкрута
арбітражного керуючого Патерилова В.В.
в більшому розмірі, ніж встановлено
законом, повернути Дочірньому
підприємству "АГРОСЕРВІС" товариства з
обмеженою відповідальністю "А.Б.В Маш"
(ідентифікаційний код юридичної особи:
13565407, місцезнаходження: 09000, Київська
обл., Сквирський район, м. Сквира, вул.
Рози Люксембург, буд. 66) в особі
ліквідатора банкрута арбітражного
керуючого Патерилова В.В.

Підставою для повернення судового
збору є дана ухвала.

3. 1 218,00 грн. (одна тисяча двісті
вісімнадцять грн. 00 коп.) судового збору
за розгляд заяви ліквідатора
дочірнього підприємства "АГРОСЕРВІС"
товариства з обмеженою
відповідальністю "А.Б.В Маш" Патерилова
В.В. від 08.08.2014 р. № Б8/087-11 стягнути з
публічного акціонерного товариства
"ФІРМА "ЖИТОМИРІНВЕСТ"
(ідентифікаційний код юридичної особи:
01272640, місцезнаходження: 10029, м. Житомир,
вул. Чапаєва, буд. 7) на користь
Дочірнього підприємства "АГРОСЕРВІС"
товариства з обмеженою
відповідальністю "А.Б.В
Маш"(ідентифікаційний код юридичної
особи: 13565407, місцезнаходження: 09000,
Київська обл., Сквирський район, м.
Сквира, вул. Рози Люксембург, буд. 66).

Підставою для повернення судового
збору є дана ухвала.

4. Два примірники даної ухвали
надіслати ліквідатору банкрута -
дочірнього підприємства "АГРОСЕРВІС"
товариства з обмеженою
відповідальністю "А.Б.В Маш" Патерилову
В.В.

Копію ухвали надіслати учасникам
провадження у справі та публічному
акціонерному товариству "ФІРМА
"ЖИТОМИРІНВЕСТ".

5. Видати накази.

Суддя
П.Ф. Скутельник