м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Публічного
акціонерного товариства
«Старокиївський банк»
До Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агенція розвитку
Про стягнення 201 285,04 грн.
Суддя Мельник В.І.
від позивача: Мартян О.В.,
довіреність № 4 від 19.09.2014;
від відповідача: не з`явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Публічне акціонерне товариство
«Старокиївський банк» (далі - позивач)
подало на розгляд господарського суду
міста Києва позов до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Агенція
розвитку міських територій «Арміт»
(далі - відповідач) про стягнення 201285,11
Позовні вимоги позивача мотивовані
тим, що відповідачем не виконуються
умови кредитного договору № 37-2010 від
Ухвалою суду від 14.10.2014р. порушено
призначено розгляд на 31.10.2014р.
31.10.2014р. представник позивача у
судовому засіданні надав пояснення по
справі, підтримав свої позовні вимоги у
повному обсязі, вимог ухвали суду про
порушення провадження у справі не
Представник відповідача у судове
засідання не з`явився, вимог ухвали
суду про порушення провадження у
справі не виконав, про причини своєї
відсутності суд не повідомив.
Суд відклав розгляд справи на 24.11.2014р., у
зв`язку з відсутністю представника
24.11.2014р. представник позивача у
судовому засіданні надав пояснення по
справі. вимог ухвал суду не виконав.
Представник відповідача у судове
засідання не з`явився, вимог ухвали
суду про порушення провадження у
справі не виконав, про причини своєї
відсутності суд не повідомив.
Суд відклав розгляд справи на 12.12.2014р., у
зв`язку з відсутністю представника
12.12.2014р. представник позивача у
судовому засіданні підтримав свої
позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача у судове
засідання не з`явився, вимог ухвали
суду про порушення провадження у
справі не виконав, про причини своєї
відсутності суд не повідомив.
Суд вирішив задовольнити позовні
вимоги позивача у повному обсязі.
Відповідач належним чином
повідомлений про призначення справи до
розгляду в засіданні господарського
суду, про час і місце його проведення з
Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце її розгляду судом, якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною в позовній заяві.
(роз'яснення Президії Вищого
Арбітражного суду України від 18.09.1997 №
02 - 5/289 із змінами "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України").
Ухвали суду надсилалась за адресою, що
зазначені в позовній заяві та є
юридичною адресою згідно витягу з
Єдиного державного реєстру
підприємств і організацій України
проспект Московський 11.
Крім того, в інформаційному листі
Вищого господарського суду України від
14.08.2007 № 01-8/675 "Про деякі питання
практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у першому півріччі 2007 року"(пункт
15) зазначено, що відповідно до пункту 2
частини другої статті 54 Господарського
процесуального кодексу України
позовна заява повинна містити, зокрема,
місцезнаходження сторін (для юридичних
Згідно із статтею 93 Цивільного кодексу
України місцезнаходженням юридичної
особи є адреса органу або особи, які
відповідно до установчих документів
юридичної особи чи закону виступають
У пункті 11 інформаційного листа Вищого
господарського суду України від
15.03.2007р. № 01-8/123 "Про деякі питання
практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2006 році"зазначено, що до
повноважень господарських судів не
віднесено установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи.
Водночас законодавство України, в тому
числі Господарський процесуальний
кодекс України, не зобов'язує й сторону
у справі, зокрема позивача, з'ясовувати
фактичне місцезнаходження іншої
сторони (сторін) у справі (якщо воно не
співпадає з її місцезнаходженням,
визначеним згідно із згаданою статтею
93 Цивільного кодексу України) та
зазначати таке фактичне
місцезнаходження в позовній заяві чи
інших процесуальних документах.
В разі коли фактичне місцезнаходження
юридичної особи - учасника судового
процесу з якихось причин не відповідає
її місцезнаходженню, визначеному
згідно з законом, і дана особа
своєчасно не довела про це до відома
господарського суду, інших учасників
процесу, то всі процесуальні наслідки
такої невідповідності покладаються на
Слід також зазначити, що вищезгаданий
інформаційний лист відправляє до
пункту 4 інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 02.06.2006
№ 01-8/1228 "Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2005
році"(із змінами від 08.04.2008), в якому
зазначається, що примірники
повідомлень про вручення
рекомендованої кореспонденції,
повернуті органами зв'язку з
позначками "адресат вибув", "адресат
відсутній"і т. п., з урахуванням
конкретних обставин справи можуть
вважатися належними доказами
виконання господарським судом
обов'язку щодо повідомлення учасників
судового процесу про вчинення цим
судом певних процесуальних дій.
Про поважні причини неявки в судове
засідання повноважних представників
відповідача суд не повідомлений.
Клопотань про відкладення розгляду
справи від відповідача не надходило.
Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами, оскільки позивачем надано
всі необхідні документи для вирішення
Згідно ст.87 Господарського
процесуального кодексу України повне
рішення та ухвали надсилаються
сторонам, прокурору, третім особам, які
брали участь в судовому процесі, але не
були присутні у судовому засіданні,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення не пізніше трьох днів з
дня їх прийняття або за їх зверненням
вручаються їм під розписку
безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

29.11.2010р. між ПАТ «Старокиївський банк»
(Позивач) та ТОВ «Агенція розвитку
міських територій «Арміт» (Відповідач)
було укладено Кредитний договір № 37-2010
(далі - Кредитний договір), відповідно
до якого, з врахуванням змін, внесених
до кредитного договору додатковими
угодами від 28.11.2011, від 13.11.2012р., від
03.06.2013р. банк надав відповідачу кредит у
національній валюті для ведення
статутної діяльності в сумі 400 000,00 грн.,
зі сплатою процентів за користування
кредитом у розмірі 20 % річних, з
кінцевим строком повернення кредиту -
по 18.06.2013р.

Пунктом 2.2. кредитного договору
визначено, що для обліку отриманого
позичальником кредиту позивач
відкриває відповідачу позичковий
рахунок № 30 в ВАТ АБ
«Старокиївський банк», МФО 321477.

Відповідно до положень пп. 3.1.1., 3.1.2.
кредитного договору, відповідач
зобов'язався повернути отриманий
кредит і сплатити відсотки за
користування кредитом не пізніше дати,
вказаної в п. 2.3. договору. Сплатити
відсотки за користування кредитом в
розмірі і строках, обумовлених п.п. 2.4.,
4.2. кредитного договору.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач виконав свої зобов'язання з
видачі кредиту за договором належним
чином та у повному обсязі,
перерахувавши відповідачу грошові
кошти в розмірі 400 000,00 грн., що
підтверджується меморіальним ордером
№ 1009 від 29.11.2010р.

В порушення умов договору, відповідач
неналежним чином виконав свої
договірні зобов'язання по сплаті
кредиту, повернувши кредитні кошти
тільки 29.07.2013р. та не сплативши повністю
проценти за період користування
кредитними коштами, строк сплати яких
настав 16.12.2013р.

Згідно п.4.5 кредитного договору, при
порушенні строку сплати відсотків
згідно п. 4.2. цього договору
нараховується пеня за кожен день
прострочки в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діє на момент
прострочки, від нарахованої суми
заборгованості по відсотках.

Відповідно до п. 4.6. кредитного
договору, при порушенні строків
повернення кредиту або сплати
відсотків, зазначених в пп. 2.3., 4.2.,
позичальник зобов'язується сплатити
банку за кожний несвоєчасний платіж
штраф у розмірі 5% від неповерненої суми
кредиту та/або несплаченої суми
відсотків.

Станом на 06.10.2014р. у відповідача існує
заборгованість зі сплати процентів за
користування кредитом у розмірі 174 117,88
грн., за порушення строків сплати якої
позивачем нараховані пеня в сумі 18 461,27
грн. та штраф - 8 705,89 грн.

Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526, 530, 629, 1054
ЦК України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином
відповідно до договору; позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти за його
користування; одностороння відмова від
виконання зобов'язання не
допускається.

Укладений між сторонами договір за
своєю юридичною природою є кредитним
договором.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Статтею 1056-1 ЦК України визначено, що
розмір процентів та порядок їх сплати
за договором визначаються в договорі
залежно від кредитного ризику,
наданого забезпечення, попиту і
пропозицій, які склалися на кредитному
ринку, строку користування кредитом,
розміру облікової ставки та інших
факторів. Встановлений договором
розмір процентів не може бути
збільшений банком в односторонньому
порядку.

Відповідно до 629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання.

Відповідно до ст.193 ГК України, кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язань, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 173 ГК України, один
суб'єкт господарського зобов'язання
повинен вчинити певну дію на користь
іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до положень ст. 610 ЦК
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Одночасне стягнення з учасника
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання за
договором, пені та штрафу не суперечить
статті 61 Конституції України.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини справи, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

На підставі викладеного, враховуючи, що
наявні у справі матеріали свідчать про
обгрунтованість вимог позивача,
позовні вимоги підлягають задоволенню
у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми,
які підлягають сплаті за витрати,
пов'язані з розглядом справи, при
задоволенні позову покладаються на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 173, 193, ГК України, ст.ст.
22, 33, 49, 75, 81-1, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агенція розвитку
міських територій «Арміт» (04073, м. Київ,
вул. Тарасівська, 18, літ. «А», ) на користь Публічного
акціонерного товариства
«Старокиївський банк» (01033, м. Київ, вул.
Микільсько-Ботанічна, 6/8, ) 174 117 (сто сімдесят чотири тисячі
сто сімнадцять) грн. 88 коп. -
заборгованості за процентами за
користування кредитом, 18 461
(вісімнадцять тисяч чотириста
шістдесят одну) грн. 27 коп. - пені, 8 705
(вісім тисяч сімсот п'ять) грн.. 89 коп. -
штрфу.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агенція розвитку
міських територій «Арміт» (04073, м. Київ,
вул. Тарасівська, 18, літ. «А», ) в дохід державного бюджету
України 4025 (чотири тисячі двадцять
п'ять) грн. 70 коп. - судового збору.

Видати накази відповідно до ст. 116 ГПК
України.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

(Повний текст рішення складено: 19.12.2014р.
)

Суддя В.І.
Мельник