ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2014 року
Справа № 925/1818/14

Господарський суд Черкаської
області в складі головуючого - судді
Гури І.І., при секретарі Мирошниченко
Б.В., за участю представників сторін:
позивача - Гуцало І.В. за довіреністю,
відповідача - Сіренко О.В. директор,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси справу за
позовом комунального підприємства
теплових мереж
"Черкаситеплокомуненерго" Черкаської
міської ради, м. Черкаси до
комунального підприємства
"Черкасиінвестбуд" Черкаської міської
ради про стягнення 41785,68 грн.,-

ВСТАНОВИВ :

Комунальне підприємство теплових
мереж "Черкаситеплокомуненерго"
Черкаської міської ради звернулось до
суду з позовом до комунального
підприємства "Черкасиінвестбуд", у
якому просить суд стягнути з
відповідача 41785,68 грн., у тому числі:
38561,58 грн. основного боргу, 2770,51 грн.
пені, 179,43 грн. 3 % річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.10.2009
сторони уклали договір № 351 на поставку
теплової енергії на забезпечення
потреб опалення офісного приміщення по
вул. Б.Хмельницького, 47. Відповідач
порушив зобов'язання щодо встановлених
строків та порядку оплати послуг на
поставку теплової енергії, станом на
13.10.2014 борг становить 38 561,05 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач
просить суд виключити комунальне
підприємство "Черкасиінвестбуд" як
неналежного відповідача на таких
підставах: відповідно до п. 1.1. Статуту
комунальне підприємство
"Черкасиінвестбуд" Черкаської міської
ради є правонаступником державного
комунального підприємства
"Черкасиінвестбуд", відповідно до п. 1.9.
статуту повна назва - комунальне
підприємство "Черкасиінвестбуд"
Черкаської міської ради, скорочена
назва - КП "Черкасиінвестбуд", договір
№351 від 13.10.2009 укладено між КП ТМ
"Черкаситеплокомуненерго" та
комунальним підприємством
"Черпкасиінвестбуд", згідно з виписки
із ЄДР назва підприємства - комунальне
підприємство "Черкасиінвестбуд"
Черкаської міської ради, в свою чергу
комунальним підприємством
"Черкасиінвестбуд" послуги з
постачання теплової енергії
сплачуються, про що свідчать копії
платіжних доручень.

Ухвалою суду від 13.11.2014 замінено
первісного відповідача - комунальне
підприємство "Черкасиінвестбуд
належним відповідачем - комунальне
підприємство "Черкасиінвестбуд"
Черкаської міської ради.

У відзиві на позовну заяву відповідач
просив суд відмовити у задоволенні
позовних вимог, оскільки відповідно до
довідки, виданої КП "ЧООБТІ" № 710/13 весь
розмір загальної площі нежитлових
приміщень адмінбудівлі по вул.
Б.Вишневецького , буд. № 47 складає 2976,7
м.кв. Згідно з п. 13 акту від 13.10.2009 - дані
замірів для обрахування договірного
теплового навантаження для
відповідача прийняті 19,79% від показань
ПО ФОП Залавського (дог. № 661).
Відповідно до ч. 6 ст. 19 ЗУ "Про
теплопостачання" споживач повинен
щомісячно здійснювати оплату
теплопостачальній організації за
фактично отриману теплову енергію.
Позивач стверджує, що заборгованість
виникла з договору № 351 від 13.10.2009, однак
відповідач з такими доводами не може
погодитись, так як в договорі не
визначена балансова належність,
характеристика тепломереж
відповідача, не складена схема
розмежування балансової належності
тепломереж, не вірно визначений розмір
загальної площі нежитлових приміщень
адмінбудівлі, також позивачем не
надано до позовної заяви в якості
підтвердження заявлених позовних
вимог звіти про використання теплової
енергії, оформлених у встановленому
чинним законодавством порядку. Таким
чином доводи, на яких ґрунтуються
позовні вимоги є надуманими та такими,
що не відповідають дійсним обставинам
справи. Відповідно до ч. 2 ст. 34 ГПК
України обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. В своєю чергу
відповідачем послуги з постачання
теплової енергії сплачуються, про що
свідчать копії платіжних доручень № 5,
50, 188, 276, 269, 295, 313.

У запереченнях на відзив позивач
вказав, що приміщення по вул.
Б.Вишневенького, 47, на опалення якого
укладено договір, належить 9 власникам,
що не заперечує відповідач. Власником
основної частини будівель та,
відповідно, найбільшим споживачем
теплової енергії є ФОП Залавський В.О.
Тому саме ним був встановлений прилад
обліку теплової енергії в будинку та
саме він щомісячно звітує про загальну
кількість спожитої теплової енергії.
Кількість теплової енергії, що
споживається безпосередньо
відповідачем розраховується
відповідно до п. 5.1. Договору № 351 від
13.10.2009 р. та становить 19,79 % від загальних
показників приладу обліку. Зазначений
відсоток зафіксований в договорі,
жодного разу не був оскаржений
відповідачем та не змінений жодною
додатковою угодою. Копії довідок ФОП
Залавського В.О. про загальну кількість
спожитої теплової енергії, з якої
вираховується відсоток відповідача, та
розширений розрахунок заборгованості
додано до заперечень. В своєму відзиві
відповідач зазначає, що позивачем в
Договорі не визначена балансова
належність тепломереж та відсутня
схема їх розмежування. Позивач вказує,
що відповідач не є основним споживачем
теплової енергії в приміщенні по вул.
Вишневецького, 47, а лише субспоживачем.
А тому, відповідно, всі схеми
розмежування та балансової належності
є додатками до договору
купівлі-продажу з ФОП Залавським В.О.
Просив суд також звернути увагу, що
укладення додаткового договору з
відповідачем було зроблене виключно на
прохання відповідача, який отримав
можливість самостійно сплачувати за
отриману теплову енергію. Інші
субспоживачі теплової енергії
розраховуються безпосередньо з
основним споживачем ФОП Залавським В.О.
Крім того, в своєму відзиві відповідач
заперечує отримання теплової енергії
від позивача, при цьому зазначає, що
постійно сплачує за отримані послуги.
Всі оплати, на які посилається
відповідач, враховані в розрахунку
заборгованості, який наданий
позивачем. Враховуючи вищевикладене, а
також систематичну несплату
відповідачем послуг за спожиту теплову
енергію, просив суд стягнути з
Комунального підприємства
«Черкасиінвестбуд» Черкаської міської
ради 38561,58 гри. основного боргу, 2770,51 грн.
пені, 453,59 грн. З % річних.

Розгляд справи відкладався.

До початку судового засідання до суду
надійшли від позивача додаткові
пояснення щодо обґрунтування позовних
вимог: рахунки на оплату направлялись
боржнику щомісячно рекомендованими
листами, як прилад надає копії 11
рахунків на оплату за період 2011-2014
років та копії реєстрів поштових
відправлень - 8 реєстрів. Вказує, що Акт
звірки, наданий відповідачем, складний
ним одноосібно та не підтверджений
жодними доказами та розрахунками,
даний акт не може бути підписаний
позивачем, він необґрунтований,
просить суд стягнути з відповідача:
38561,58 гри. основного боргу, 2770,51 грн.
пені, 453,59 грн. З % річних.

У судовому засіданні :

- представник позивача підтримала
позовні вимоги повністю з підстав,
викладених у позовній заяві, у
запереченнях на відзив відповідача та
додаткових обґрунтуваннях позовних
вимог; вказала , що у прохальній частині
позовної заяви описка в сумі трьох
процентів річних, замість 179,43 грн.
правильно вважати 453,59 грн.;

- відповідач заперечив проти позову
повністю з підстав, викладених у
письмовому відзиві, вважав позов
необґрунтованим, а розрахунки позовних
вимог такими, що не відповідають
дійсності.

Відповідно до ст. 85 ГПК України у
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши докази, наявні у
матеріалах справи, судом встановлено
наступне.

13 жовтня 2009 року комунальне
підприємство теплових мереж
"Черкаситеплокомуненерго" Черкаської
міської ради, (позивач у справі,
постачальник за договором ) та
комунальне підприємство
"Черкасиінвестбуд" (відповідач у
справі, споживач за договором) уклали
договір № 351 купівлі-продажу теплової
енергії (далі - Договір) , за умовами
якого позивач відпускає теплову
енергію на потреби опалення, гарячу
воду (далі - теплову енергію)
відповідачеві, який зобов'язаний
оплатити прийняту теплову енергію та
дотримуватися передбаченого договором
режиму її використання, а також
забезпечити експлуатацію
теплоспоживального обладнання, що ним
використовується (п. 1.1. Договору).

Договір містить, зокрема, такі умови:

- постачальник зобов'язується
відпустити споживачу теплову енергію
для опалення, підігріву води на потреби
офісних приміщень за адресою: м.
Черкаси, вул. б. Вишневецького, 47, які
належать КП "Черкасиінвестбуд".
будівельний об'єм - 2215 м.куб., в т.ч. 265
м.куб. - підвал. Площа приведена
опалювальна - 557,28 м.кв., в т.ч. 59,4 м.кв. -
підвал. Розрахунок приведеної площі (46,8
х 3,3 х х 431,5 х 3,0) / 2,6 = 59,4 + 497,88 = 557,28 (м.кв.).
Об'єм споживання гарчої води в місяць 0,
м.куб/ міс. Джерело теплопостачання
дільниця № 1. Адреса: вул. Дашковича, 62,
п. 1.1. Договору);

- теплова енергія постачається
споживачу в обсягах згідно з додатком
№ 1, який є невід'ємною частиною цього
Договору на такі потреби: опалення - в
опалювальний період, гаряче
водопостачання - протягом року (п. 2.2.);

- межа відповідальності між споживачем
і постачальником за стан та
обслуговування теплових мереж
визначається їх балансовою належністю
та фіксується на схемі розмежування
балансової належності тепломереж і
експлуатаційної відповідальності
сторін в додатку № 2, який є невід'ємною
частиною договору та не може бути
змінена в односторонньому порядку ( п.
2.4.);

- облік споживання теплової енергії
проводиться: 19,79 % від показань приладу
обліку ФОП Залавського В.О. (п. 5.1.)

- зняття показників приладів обліку
проводиться споживачем за
встановленою формою; відомість обліку
теплової енергії та довідка про
спожиту гарячу воду передаються в
теплову інспекцію постачальника з 15
до 20 числа кожного місяця (п. 5.4.);

- тарифи, що вказані в договорі. не є
сталими і можуть змінюватися
відповідно до рішення органів
виконавчої влад (п. 6.1.)

- розрахунок за теплову енергію, що
споживається, здійснюється у
відповідності з вимогами п. 7 ст. 276 ГК
України, а саме у формі попередньої
оплати шляхом перерахування коштів на
розрахунковий рахунок постачальника.
Остаточний розрахунок за спожиту
теплову енергію здійснюється до 10
числа місяця, наступного за
розрахунковим ( п. 6.2.);

- за відпущено теплову енергію споживач
сплачує постачальнику щомісячно з ПДВ:
583,23 грн. за 1 Гкал теплової енергії
(тарифи згідно рішення Черкаської
міської ради за № 1077 від 28.08.2009 року) (п.
6.4.);

- споживач несе відповідальність за
порушення строків виконання грошових
зобов'язань, передбачених п. 6.2.
Договору, споживач сплачує на користь
постачальника пеню в розмірі одного
відсотка від суми простроченого
платежу за кожний день прострочення,
включаючи день оплати, але не більше 100
відсотків загальної суми боргу. (п. 7.2.3.);

- цей договір набирає чинності з 15
жовтня 2009 р. та діє до 15 жовтня 2010 р.
Договір вважається продовженим на
кожний наступний рік, якщо за місяць до
закінчення строку дії договору про
його припинення не буде письмово
заявлено однією із сторін (п. 10.1., п. 10.2.).

- припинення дії договору не звільняє
споживача від обов'язку повної сплати
спожитої теплової енергії (п. 10.3.) .

На виконання умов Договору позивач
регулярно поставляв відповідачу
теплову енергію за період з листопада
2011 року по липень 2014 на загальну суму
76323,63 грн., що підтверджується
відомостями обліку теплової енергії,
рахунками на оплату, відправлення яких
підтверджується списками згрупованих
внутрішніх поштових відправлень
позивача, обгрунтованим розрахунком
заборгованості.

Відповідач за отриману теплову енергію
розрахувався частково в сумі 37762,05 грн.,
борг становить 38561,58 грн.

У листі, підписаного директором
відповідача Сіренко О.В., від 30.04.2014 №
140/13-юр відповідач повідомив позивачу
на лист №11/565 від 15.04.2014, що на даний час
в зв'язку із скрутним фінансовим
становищем не має можливості сплатити
за спожиту теплову енергію на суму 48
038,86 грн. за договором № 351.

У судовому засіданні від 23.12.2014
директор відповідача Сіренко О.В.
вказав, що у даному листі помилково
відповідач вказав на борг, і цей лист не
відповідь на претензію, це
інформативний лист.

Відповідач подав суду власний акт
звірки взаєморозрахунків станом на
31.07.2014 між сторонами, згідно якого борг
відповідача перед позивачем становить
31244,66 грн.

Оцінюючи докази у справі в їх
сукупності, суд вважає позовні вимоги
підлягаючими задоволенню, з огляду на
наступне.

Предметом спору у справі є стягнення
заборгованості за спожиту теплову
енергію , яка виникла при виконанні
господарського договору.

Відносини між суб'єктами діяльності у
сфері теплопостачання, до яких
відносяться сторони спірних
правовідносин, регулюються
спеціальним Законом України "Про
теплопостачання" від 2 червня 2005 року №
2633-IV (далі - ЗУ "Про теплопостачання") та
іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 24 ЗУ "Про
теплопостачання" основними обов'язками
споживача теплової енергії є, у тому
числі, додержання вимог договору та
нормативно-правових актів.

Відповідно до ч. 6 ст. 25 ЗУ "Про
теплопостачання" у разі відмови
споживача оплачувати споживання
теплової енергії заборгованість
стягується в судовому порядку.

Згідно зі статтями 193, 202
Господарського кодексу України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
чинного законодавства; одностороння
відмова від зобов'язання не
допускається, якщо інше не передбачено
договором або законом; зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

В порушення умов Договору та
зазначених норм ЗУ "Про
теплопостачання", Господарського
кодексу України відповідач не виконав
свої зобов'язання щодо своєчасної та
повної оплати вартості спожитої
теплової енергії.

Щодо відзиву відповідача на позовну
заяву.

Акт звірки відповідача
взаєморозрахунків між сторонами
станом на 31.07.2014, згідно якого борг
перед позивачем становить 31244,66 грн. є
необґрунтованим, не вказані розмір
опалювальної площі, дані приладу
обліку, розмір тарифу, з яких
здійснювались розрахунки
відповідачем.

Посилання відповідача на подану суду
довідку КП "Черкаське обласне об'єднане
бюро технічної іннветаризації" від
17.12.2013 № 710/13, у якій вказано, що весь
розмір загальної площі нежитлових
приміщень адмінбудівалі по вул.
Б.Вишневецького , буд. № 47 складає 2976,7
м.кв. та на те, що в договорі не вірно
визначений розмір загальної площі
нежитлових приміщень адмінбудівлі, не
визначена балансова належність,
характеристика тепломереж
відповідача, не складена схема
розмежування балансової належності
тепломереж безпідставні, оскільки
зміни до Договору сторонами не
вносились, і договір не оскаржувався.

Посилання відповідача на неподання
позивачем звітів про використання
теплової енергії, оформлених у
встановленому чинним законодавством
порядку, то позивачем надані суду
відомості обліку теплової енергії.

Подані відповідачем платіжні
доручення враховані позивачем в
розрахунку заборгованості.

Суд вважає, що посилання відповідача на
те, що позовні вимоги не доведені є
безпідставними, суд вважає доведеним
право позивача на стягнення з
відповідача 38561,58 грн. основного боргу
з оплати за спожиту відповідачем
теплову енергію з огляду на наявні у
справі докази.

Відповідно до частини 2 статті 193 ГК
України кожна сторона повинна вжити
усіх заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Статтею 218 ГК України визначено, що
підставою господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.
Учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення.

Частиною 6 ст. 231 ГК України передбачено,
що штрафні санкції за порушення
грошових зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

З гідно ч. 5 ст. 25 ЗУ "Про
теплопостачання" у разі несвоєчасної
сплати платежів за споживання теплової
енергії споживач сплачує пеню за
встановленими законодавством або
договором розмірами.

У п. 7.2.3. Договору сторони
визначили, що споживач несе
відповідальність за порушення строків
виконання грошових зобов'язань,
передбачених п. 6.2. Договору, споживач
сплачує на користь постачальника пеню
в розмірі одного відсотка від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочення, включаючи день оплати,
але не більше 100 відсотків загальної
суми боргу.

Позивач нарахував пеню за період
з 10.02.2014 по 10.08.2014, що становить 2770,51 грн.
Розрахунок пені відповідає обставинам
справи, законодавству, перевірений
судом, і є вірним.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Сторони у Договорі не встановили інший
розмір процентів річних, тому
позивачем обґрунтовано нараховані три
проценти річних за період з 10.12.2012 по
10.08.2014 на суму 453,59 грн. Розрахунок
трьох процентів річних зроблений
вірно.

Отже, позов підлягає повному
задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір,
сплачений останнім при поданні позову,
а саме: 1827,00 грн.

Керуючись ст. 49, ст. 82-85 ГПК України, суд.
-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з комунального підприємства
"Черкасиінвестбуд" Черкаської міської
ради (м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького,
47, ідентифікаційний код 22797909) на
користь комунального підприємства
теплових мереж
"Черкаситеплокомуненерго" Черкаської
міської ради (м. Черкаси, вул. О.
Дашковича, 62, ідентифікаційний код
02082522) - 38561,58 грн. основного боргу, 2770,51
грн. пені та 453,59 грн. три проценти
річних, а також 1827,00 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області
протягом 10 днів з дня складення повного
рішення.

Повне рішення складено 30 грудня 2014
року.

Суддя
І.І. Гура