КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2014 р. Справа№ 910/21117/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Синиці О.Ф.

суддів: Зеленіна В.О.

Ткаченка Б.О.

при секретарі: Вінницькій О.В.

За участю представників:

від позивача - не з'явились,

від відповідача - не з'явились,

від третьої особи - не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну приватного
акціонерного товариства «Українська
транспортна страхова компанія» від
06.11.2014 № 1199

на рішення господарського суду міста
Києва від 29.10.2014

у справі № 910/21117/14

за позовом приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Українська страхова група», м. Київ

до приватного акціонерного товариства
«Українська транспортна страхова
компанія», м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача ОСОБА_2

про стягнення 10 739грн.43коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 29.10.2014 (суддя -Босий В.П.)
задоволено позов ПрАТ «СК «Українська
страхова група» та стягнуто з ПрАТ
«Українська транспортна страхова
компанія» 10739грн.43коп. страхового
відшкодування в порядку регресу за
завдану майнову шкоду власнику
автомобіля "VOLKSWAGEN GOLF", цивільно-правова
відповідальність якого застрахована
позивачем. Дорожньо-транспортна
пригода сталась 02.11.2012р. через
порушення Правил дорожнього руху
водієм автомобіля "ВАЗ-2104",
цивільно-правова відповідальність
якого застрахована відповідачем. Суд
дійшов висновку про обґрунтованість
позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою в якій просив його скасувати та
прийняти нове. Апелянт зазначає про
відсутність в матеріалах справи звіту
про визначення вартості
відновлювального ремонту пошкодженого
автомобіля та нечинність договору
добровільного страхування наземних
транспортних засобів, укладеного
позивачем з його страхувальником,
оскільки позивачем не надано доказів
сплати страхувальником страхової
премії.

Представники учасників судового
процесу в судове засідання апеляційної
інстанції не з'явились, про час і місце
розгляду апеляційної скарги
повідомлені належними чином (в справі
наявні повідомлення про вручення
поштового відправлення).

Представником позивача надіслано до
суду заяву про розгляд апеляційної
скарги за відсутності представника
товариства.

Відповідачем, через відділ
документального забезпечення суду,
подано клопотання про відкладення
розгляду справи. Розглянувши подане
клопотання колегія суддів дійшла
висновку про відсутність підстав для
його задоволення враховуючи наступне.

Статтею 77 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
відкладає в межах строків,
встановлених статтею 69 цього Кодексу
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони
добросовісно користуватись належними
їм процесуальними правами. Оскільки
явка в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи, що неявка представників
учасників судового процесу не
перешкоджає розгляду скарги, колегія
суддів Київського апеляційного
господарського суду вважає за можливе
розглянути скаргу без їх участі, за
наявними в справі матеріалами, яких
достатньо для повного розгляду скарги.

Перевіривши матеріали справи, колегія
суддів апеляційного господарського
суду враховує наступне.

02.11.2012 р. між ПАТ "СК "УСГ" (страховик), та
ОСОБА_3 (страхувальник) укладено
договір добровільного страхування
наземних транспортних засобів,
цивільно-правової відповідальності
водія та від нещасного випадку з водієм
та пасажирами на транспорті
№28-0199-РМ2-12-00112, об'єктом страхування за
яким є майнові інтереси
страхувальника, що не суперечать
законодавству України, пов'язані з
володінням, користуванням та
розпорядженням майном, а саме:
автомобілем марки "VOLKSWAGEN GOLF",
реєстраційний номер НОМЕР_1, на випадок
настання страхових випадків, зокрема,
пошкодження чи знищення транспортного
засобу або його частин внаслідок ДТП.

04.04.2014 р. о 13:50 год. на вул. Франко, 15 в м.
Білгород-Дністровський сталася ДТП за
участі застрахованого автомобіля
марки "VOLKSWAGEN GOLF" та автомобіля ВАЗ-2104,
реєстраційний номер НОМЕР_2, а саме:
ОСОБА_2, керуючи автомобілем ВАЗ-2104, при
виїзді з прилеглої території на
проїзну частину не надав перевагу в
русі автомобілю "VOLKSWAGEN GOLF", внаслідок
чого відбулося зіткнення з даним
автомобілем, що призвело до
пошкодження обох транспортних засобів.

Факт скоєння ДТП підтверджується
довідкою про дорожньо-транспортну
пригоду №9370214.

ДТП сталася в результаті порушення
водієм ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього
руху України, що підтверджується
постановою Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 10.04.2014 р. у справі №495/2579/14-п,
відповідно до якої ОСОБА_2 визнано
винним у скоєнні адміністративного
правопорушення.

Відповідно до рахунку-фактури
№АдСЧТ04014 від 09.04.2014 р., ТОВ
"Автомобільний дім", вартість
відновлювального ремонту, завданого
власникові автомобіля "VOLKSWAGEN GOLF", в
результаті його пошкодження при ДТП
складає 12 600грн.

07.04.2014 р. власник застрахованого
транспортного засобу - автомобіля
"VOLKSWAGEN GOLF" звернувся до позивача із
заявою про виплату страхового
відшкодування.

На підставі страхового акту №ПСКА-4042,
затвердженого 14.04.2014 р., позивач,
виконуючи свої зобов'язання за
Договором, перерахував суму страхового
відшкодування у розмірі 11239грн.43коп., що
підтверджується платіжним дорученням
№9899 від 15.04.2014 р. При цьому розмір
страхового відшкодування визначено
без врахування коефіцієнту фізичного
зносу пошкодженого автомобіля. Так, зі
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу та договору
вбачається, що автомобіль "VOLKSWAGEN GOLF"- 2011
року випуску (дата реєстрації
транспортного засобу - 06.10.2011 р.), тобто
строк його експлуатації на момент
настання ДТП не перевищував 7 років,
тому, відповідно п. 7.38 Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів, суму
страхового відшкодування, визначено
без врахування коефіцієнту фізичного
зносу пошкодженого автомобіля.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 за шкоду, заподіяну життю,
здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок
експлуатації автомобіля ВАЗ-2104,
застрахована ПАТ "УТСК" (відповідач) на
підставі договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №АС/4357310.

Полісом №АС/4357310 передбачено, що
франшиза становить 500грн., а ліміт
відповідальності за шкоду заподіяну
майну третіх осіб - 50 000грн.

Як вбачається з матеріалів справи, з
метою досудового врегулювання спору
позивач 13.05.2014 звернувся до відповідача
із заявою про виплату страхового
відшкодування в порядку регресу, проте
останній суму страхового
відшкодування в порядку регресу не
сплатив, що і стало підставою для
звернення з відповідним позовом.

Статтею 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

В силу приписів статті 993 Цивільного
кодексу України, статті 27 Закону
України "Про страхування", до позивача,
як страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
перейшло право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Відповідно до частини 1 статті 1191
Цивільного кодексу України особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Таким чином, до позивача у межах
фактичних витрат і суми страхового
відшкодування, виплаченого потерпілій
особі, перейшло право зворотної вимоги
до особи, відповідальної за регресними
вимогами.

В даному випадку, особою винною у
скоєнні ДТП є водій автомобіля "ВАЗ-2104"
-ОСОБА_2

Враховуючи те, що на момент виникнення
дорожньо-транспортної пригоди
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 застрахована відповідачем
відповідно до полісу №АС/4357310, то
відповідач є особою, відповідальною за
шкоду, завдану пошкодженням автомобіля
"VOLKSWAGEN GOLF" внаслідок ДТП.

Статтею 25 Закону України "Про
страхування" визначено, що здійснення
страхових виплат і виплата страхового
відшкодування проводиться страховиком
згідно з договором страхування на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника або третіх осіб,
визначених умовами страхування) і
страхового акта (аварійного
сертифіката), який складається
страховиком або уповноваженою ним
особою (аварійним комісаром) у формі, що
визначається страховиком.

Страхове відшкодування в розмірі
11239грн.43коп. позивачем розраховано на
підставі рахунку-фактури №АдСЧТ04014 від
09.04.2014року, складеного ТОВ
«Автомобільний дім».

Враховуючи викладене, суд першої
інстанцій дійшов до правомірного
висновку, що після сплати потерпілій
особі страхового відшкодування у
позивача виникло право звертатися до
страховика винної у ДТП особи про
виплату страхового відшкодування у
порядку регресу, з огляду на те, що
відповідач є особою, відповідальною за
завдану шкоду, оскільки відповідно до
укладеного договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власника наземного
транспортного засобу відповідач взяв
на себе відповідальність за свого
страхувальника, тобто відповідач
здійснив страхування такого
страхового ризику, як відповідальність
за шкоду, заподіяну джерелом
підвищеної небезпеки.

Відповідно до ст. 12.1 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту.

Враховуючи визначені полісом
№№АдСЧТ04014 розміри лімітів
відповідальності та франшизи, а також
розмір шкоди, право на вимогу якої
перейшло до позивача, відповідач
зобов'язаний відшкодувати позивачу
витрати в розмірі 10739грн.43коп. (11
239грн.43коп. - 500грн. франшизи).

Що стосується заперечень викладених
відповідачем в поданій апеляційній
скарзі щодо правомірності суми
страхової виплати, то апеляційний
господарський суд зазначає, що Звіт про
оцінку транспортного засобу є лише
попереднім оціночним документом, в
якому зазначається про можливу, але не
кінцеву суму, що витрачена на
відновлення транспортного засобу.
Реальним же підтвердженням виплати
суми страхового відшкодування
страхувальнику є витрати на
відновлювальний ремонт в межах суми
визначеної договором. Отже, визначення
суми страхового відшкодування на
підставі рахунку ТОВ «Автомобільний
дім» не суперечить положенням
законодавства.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Положеннями статті 34 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Заперечення відповідача в поданій
апеляційній скарзі не спростовують
висновків суду.

За викладених обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про задоволення позовних
вимог та стягнення з відповідача суми
страхового відідшкодування в порядку
регресу в розмірі 10739грн.43коп.

Підстави для задоволення апеляційної
скарги відсутні. Рішення суду першої
інстанції ґрунтується на фактичних
обставинах та матеріалах справи,
прийняте відповідно до норм чинного
законодавства.

Керуючись ст. ст. 101-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду міста
Києва від 29.10.2014 у справі №910/21117/14
залишити без змін, а апеляційну скаргу
приватного акціонерного товариства
«Українська транспортна страхова
компанія» - без задоволення.

2. Справу № 910/21117/14 повернути
господарському суду міста Києва.

Головуючий суддя
О.Ф. Синиця

Судді
В.О. Зеленін

Б.О. Ткаченко