РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/24520/14 17.12.14
За позовом Публічного акціонерного товариства "Київгаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичний альянс "Амаетон"

про стягнення грошових коштів

Суддя Цюкало Ю.В.

від позивача: Козачук М.П. (представник за довіреністю);

від відповідача: Журба М.В. (представник за довіреністю);

Крочак О.В. (представник за довіреністю).

В судовому засіданні 17 грудня 2014 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

06 листопада 2014 року Публічне акціонерне товариство "Київгаз" (позивач) подало до канцелярії Господарського суду міста Києва на розгляд судом позовну заяву № 2842/09 від 05.11.2014 року до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичний альянс "Амаетон" (відповідач) в якій викладені позовні вимоги, щоб в судовому порядку стягнути з відповідача попередню оплату в розмірі 81 459 145,23 грн. (вісімдесят один мільйон чотириста п'ятдесят дев'ять тисяч сто сорок п'ять гривень 23 копійки).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як Продавець, не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання за договором купівлі-продажу природного газу № А-01/14 від 19.12.2013 року, зокрема, у визначені відповідним договором строки не передав в повному обсязі позивачу, як Покупцю, природний газ, за який отримав попередню оплату, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за вказаним правочином.

Відповідач надав до суду відзив та додаткові пояснення до відзиву на позовну заяву № 2842/09 від 05.11.2014 року, в яких заперечує проти позову та просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2014 року (суддя Цюкало Ю.В.) прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі № 910/24520/14, розгляд справи призначено на 01.12.2014 року.

В судовому засіданні 01 грудня 2014 року від позивача надійшли для залучення до матеріалів справи додаткові документи, оформлені клопотанням б/н від 01.12.2014р, які долучено судом до матеріалів справи № 910/24520/14.

01 грудня 2014 року судом було оголошено перерву до 17.12.2014 року.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

19 грудня 2013 року між позивачем (надалі - далі по тексту - Покупець або Отримувач) та відповідачем (далі по тексту - Постачальник або Продавець) (разом - сторони) було укладено договір купівлі-продажу природного газу № А-01/14 (належним чином засвідчена копія договору міститься в матеріалах справи, надалі - Договір або Договір поставки), відповідно до п. 1.1. якого у порядку і на умовах, визначених у договорі, Продавець зобов'язується передати у власність Покупцю у 2014 році природний газ (далі - газ), а Покупець зобов'язується прийняти і оплатити газ на умовах Договору.

Позивач зазначає, що на виконання умов Договору Покупець здійснив попередню оплату природного газу на загальну суму - 504 000 000,00 грн., при цьому, позивач вказує, що Продавець лише частково поставив товар, зокрема на суму - 397 540 854,77 грн. та 25 000 000,00 грн. сплачених грошових коштів повернув, а відтак, за розрахунками позивача, відповідач має заборгованість за Договором в розмірі 81 459 145,23 грн., тобто 504 000 000,00 грн. - 397 540 854,77 грн. - 25 000 000,00 грн.

Відповідач, у своєму відзиві, не спростовує факт надходження грошових коштів від позивача в розмірі 81 459 145,23 грн., як передплати, проте заперечує проти розірвання договору в односторонньому порядку та звертає увагу суду, що Договір вважається дійсним до 31 грудня 2014 року. Таким чином, на момент подачі позовної заяви Договір підлягав обов'язковому виконанню.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та докази, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 665 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Як вже було встановлено судом, 19 грудня 2013 року між сторонами укладено договір № А-01/14 купівлі-продажу природного газу згідно п. 1.1. якого у порядку і на умовах, визначених у договорі, Продавець зобов'язується передати у власність Покупцю у 2014 році природний газ, а Покупець зобов'язується прийняти і оплатити газ на умовах Договору.

Пунктом 6.1. Договору встановлено, що оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. Покупець має право оплатити газ шляхом попередньої оплати.

З матеріалів справи вбачається, що в період з грудня по вересень 2013-2014 року, Покупець перерахував на користь Постачальника 504 000 000,00 грн., як 100% плати за природний газ по Договору, що підтверджується платіжними дорученнями у кількості 49-ти штук та слідує з акту звірки № 199 (копії документів в справі).

Пунктами 3.2. Договору передбачено, що приймання-передача газу протягом місяця здійснюється рівномірно з припустимим відхиленням добових 5,0% обсягів від середньодобового не більше як при необхідності відступу від середньодобової норми Продавцем і Покупцем установлюється нерівномірна подача газу за взаємно узгодженими графіками.

Доказів поставки Постачальником на користь Покупця природного газу на суму 504 000 000,00 грн. за Договором строк до суду не представлено. При цьому, у справі наявні докази, що свідчать про поставку газу на суму 397 540 854,77 грн., що підтверджується актами прийому-передачі та випливає з акту звірки № 199. Матеріали справи також містять докази про повернення Постачальником Покупцю коштів в розмірі 25 000 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою (копії документів в справі).

Доказів поставки відповідачем газу по Договору на суму здійсненої позивачем передплати в розмірі 81 459 145,23 грн. до суду не надано.

Частиною 1 статті 670 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України).

За ч. 1 ст. 665 Цивільного кодексу України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Матеріали справи свідчать, що в листопаді 2014 року Покупець звернувся до Продавця з вимогою № 2850/09 про повернення суми попередньої оплати в розмірі 81 459 145,23 грн. в якій вимагав повернути кошти за товар (копія в справі). Факт направлення Покупцем вказаної вимоги на адресу Продавця підтверджується описом вкладення в цінний лист № 626 та фіскальним чеком про оплату відправки № 7069 (копії документів в справі). Позивач стверджує, а відповідачем не спростовано, що коштів за непоставлений природний газ Продавець Покупцю не повернув.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Враховуючи викладене, зважаючи на відсутність в матеріалах справи контррозрахунку відповідача, а також те, що доказів поставки товару по Договору у більшому розмірі, аніж вказано позивачем в позовній заяві, а також доказів повернення грошових коштів за непоставлений товар в розмірі 81 459 145,23 грн., як попередньої оплати, станом на грудень 2014 року до суду не представлено, обґрунтованими, в силу ст.ст. 665, 670, 693 Цивільного кодексу України, є позовні вимоги Покупця про стягнення з Продавця заборгованості за Договором поставки в розмірі 81 459 145,23 грн. з розрахунку 504 000 000,00 грн. /сума товару/ - 422 540 854,77 грн. /частково оплачений товар/ - 25 000 000,00 грн. /частково повернені кошти/.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, а викладені відповідачем у відзиві обставини не спростовують викладених позивачем в позові обставин за вказаних вище судом фактів.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 73 080,00 грн. відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичний альянс "Амаетон" (ідентифікаційний код 38039563, адреса: 01033, м. Київ, вул. Короленківська, буд. 4, п/р зі спеціальним режимом використання 2797 в ТВБВ № 10026/0187 Філії - Головного управління по м. Києву та Київській області AT «Ощадбанк», МФО: 322669, п/р № 1 в ПАТ « Украгазпромбанк» у м. Києві, МФО 320843, ІПН:02, свідоцтво платника ПДВ: 200040658), або з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Публічного акціонерного товариства "Київгаз" (ідентифікаційний код 03346331, адреса: 01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, буд. 4-Б, п/р 738 в ПАТ КБ «Хрещатик», МФО 300670, ІПН № 54), або на будь-який інший рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, грошові кошти: основного боргу - 81 459 145,23 грн. (вісімдесят один мільйон чотириста п'ятдесят дев'ять тисяч сто сорок п'ять гривень 23 копійки) та судові витрати - 73 080,00 грн. (сімдесят три тисячі вісімдесят гривень). Видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 26.12.2014р.

Суддя Ю.В. Цюкало