ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2014 року Справа № 910/25188/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії:

головуючого:Кузьменка
М.В.,суддів:Васищака І.М., Студенця
В.І.,за участю представників сторін
позивача - Волошина Ю.Г.; відповідача -
Дранчук І.Я.розглянувши касаційну
скаргу Виконавчого комітету
Бориспільської міської ради Київської
областіна постановуКиївського
апеляційного господарського суду
від09.09.2014та на рішенняГосподарського
суду міста Києвавід18.04.2014у справі №
910/25188/13за первісним позовомВиконавчого
комітету Бориспільської міської ради
Київської областідоТовариства з
обмеженою відповідальністю
"Будівельна компанія "Дарина"
прозобов'язання укласти додаткову
угоду до договору та за зустрічним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"Дарина"доВиконавчого комітету
Бориспільської міської ради Київської
областіпровизнання укладеним
додаткового договору та зміну пункту
договору

В С Т А Н О В И В:

Виконавчий комітет
Бориспільської міської ради Київської
області звернувся до Господарського
суду міста Києва з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"Дарина" (далі - ТОВ "БК "Дарина") про
зобов'язання укласти додаткову угоду
до договору від 24.09.2010 № 77/10 про сплату
коштів замовників, що залучаються для
розвитку інженерно-транспортної
інфраструктури міста Борисполя.

Ухвалою Господарського суду
міста Києва від 26.12.2013 порушено
провадження у справі № 910/25188/13 за
позовом Виконавчого комітету
Бориспільської міської ради до ТОВ
"БК "Дарина" про зобов'язання укласти
додаткову угоду до договору.

До прийняття рішення по суті
спору ТОВ "БК "Дарина" подало зустрічну
позовну заяву до Виконавчого комітету
Бориспільської міської ради про
визнання укладеним додаткового
договору до договору № 77/10 про пайову
участь замовника у створенні і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури міста
Бориспіль, укладеного 24.09.2010 між
Виконавчим комітетом Бориспільської
міської ради та ТОВ "БК "Дарина" та про
зміну пункту договору.

Ухвалою Господарського суду
міста Києва від 24.02.2014 прийнято
зустрічну позовну заяву до розгляду.

Рішенням Господарського суду
міста Києва (суддя Мельник В.І.) від
18.04.2014 у задоволенні первісного позову
відмовлено, зустрічний позов
задоволено частково. Змінено п. 3.3
договору № 77/10 про пайову участь
замовника у створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури міста Борисполя від
24.09.2010, доповнивши підпунктом 3.3.1
наступного змісту: "3.3.1 Розмір пайової
участі (що сплачується грошовими
коштами) становить 736 012, 66 грн". В іншій
частині заявлених зустрічних позовних
вимог відмовлено.

Постановою Київського
апеляційного господарського суду
(колегія суддів у складі: головуючий
суддя Іоннікова І.А., судді Тищенко О.В.,
Тарасенко К.В.) від 09.09.2014 рішення
Господарського суду міста Києва від
18.04.2014 залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 09.09.2014 та
рішенням Господарського суду міста
Києва від 18.04.2014, Виконавчий комітет
Бориспільської міської ради подав
касаційну скаргу, в якій просив
оскаржувані судові рішення скасувати
та прийняти нове рішення, яким
задовольнити його позовну заяву в
повному обсязі, а у задоволенні
зустрічного позову ТОВ "БК "Дарина"
відмовити.

Касаційна скарга мотивована тим,
що рішення судів попередніх інстанцій
прийняті з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Виконавчий комітет
Бориспільської міської ради
посилається на те, що витрати, пов'язані
з будівництвом інженерних мереж та
об'єктів інженерної інфраструктури
поза межами земельної ділянки, які
передбачені технічними умовами,
включені до складу витрат зведеного
кошторисного розрахунку вартості
будівництва і виконавчим комітетом
було проведено розрахунок розміру
пайової участі з урахуванням вимог п. 5.1
Порядку пайової участі у створенні і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури міста
Борисполя та ч. 5 ст. 40 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності", а саме сума для розрахунку
розміру пайової участі зменшена на
кошторисну вартість позамайданчикових
інженерних мереж. Повторне зменшення
розміру пайової участі на вартість
інженерних мереж згідно ст. 30 Закону,
чинним законодавством не передбачено
та є неправомірним.

Також скаржник посилається на те,
що згідно п. 5.5 Порядку пайової участі у
створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури міста Борисполя
інженерні мережі або об'єкти
підлягають передачі у комунальну
власність міста за умови попереднього
погодження таких робіт з виконавчим
комітетом та наданням підтверджуючих
документів про кошторисну вартість
таких робіт, затверджених управлінням
капітального будівництва. Разом з тим,
ніякого погодження ТОВ "БК "Дарина"
робіт з будівництва інженерних мереж з
виконавчим комітетом не відбувалося.

Ухвалою Вищого господарського
суду України від 05.12.2014 касаційну
скаргу Виконавчого комітету
Бориспільської міської ради прийнято
до провадження та призначено до
розгляду на 17.12.2014.

ТОВ "БК "Дарина" подало відзив на
касаційну скаргу, в якому просило в
задоволенні касаційної скарги
Виконавчого комітету Бориспільської
міської ради відмовити і залишити без
змін рішення Господарського суду міста
Києва від 18.04.2014 та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 09.09.2014, як такі,
що є законними, обґрунтованими,
правильними по суті і відповідають
нормам матеріального та
процесуального права. Окрім того, ТОВ
"БК "Дарина" було подано додаткову
інформацію в обґрунтування заперечень
проти касаційної скарги.

В засіданні суду, призначеному на
17.12.2014, оголошено перерву до 24.12.2014.

В засіданні суду, призначеному на
24.12.2014, оголошено перерву до 26.12.2014.

Колегія суддів, розглянувши
наявні матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування норм
матеріального і процесуального права
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено господарськими
судами між виконавчим комітетом
Бориспільської міської ради (виконком)
та ТОВ "БК "Дарина" (забудовник) 24.09.2010
укладено договір № 77/10 про пайову
участь замовника у створенні і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури міста
Бориспіль, за умовами якого забудовник
зобов'язався взяти участь у створенні і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури міста
Борисполя при забудові території.
Замовник зобов'язався сплатити кошти
виконкому в розмірі та на умовах
встановлених цим договором, або
додатковими угодами до нього.

Сторони дійшли згоди, що розмір
пайового внеску визначається та
оформлюється додатковою угодою до
основного договору. Для цього замовник
надає виконкому загальну кошторисну
вартість будівництва та позитивний
висновок комплексної державної
експертизи (п.3.3 договору).

Підставою для звернення Виконавчого
комітету Бориспільської міської ради
до суду став спір з приводу визначення
розміру пайової участі, що має бути
сплачена забудовником відповідно до
договору № 77/10 про пайову участь
замовника у створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури міста Бориспіль від
24.09.2010.

Сторони спору, як встановлено
господарськими судами, обмінялись
проектами додаткових угод (договорів)
до договору про пайову участь, але не
дійшли згоди. Виконавчий комітет у
первісному позові просив суд вважати
укладеним додаткову угоду до договору
про пайову участь, в якій визначено
розмір пайової участі без врахування
замовлених ним та побудованих
забудовником позамайданчикових мереж
та посилався на ст. 40 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності".

ТОВ "БК "Дарина" заперечувало проти
первісного позову та просило
задовольнити зустрічний позов,
посилаючись на те, що на виконання
технічних умов забудовником
побудовано позамайданчикові мережі;
законом прямо передбачено зменшення
розміру пайової участі на кошторисну
вартість цих мереж (ст. 30 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності"); забудовник неодноразово
пропонував комунальним службам міста
прийняти мережі на баланс.

Статтею 40 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
передбачено, що порядок залучення,
розрахунку розміру і використання
коштів пайової участі у розвитку
інфраструктури населеного пункту
встановлюють органи місцевого
самоврядування відповідно до цього
Закону.

Величина пайової участі у розвитку
інфраструктури населеного пункту
визначається у договорі, укладеному з
органом місцевого самоврядування
(відповідно до встановленого органом
місцевого самоврядування розміру
пайової участі у розвитку
інфраструктури), з урахуванням
загальної кошторисної вартості
будівництва об'єкта, визначеної згідно
з будівельними нормами, державними
стандартами і правилами. При цьому не
враховуються витрати на придбання та
виділення земельної ділянки,
звільнення будівельного майданчика
від будівель, споруд та інженерних
мереж, влаштування внутрішніх і
позамайданчикових інженерних мереж і
споруд та транспортних комунікацій.

Встановлений органом місцевого
самоврядування для замовника розмір
пайової участі у розвитку
інфраструктури населеного пункту не
може перевищувати граничний розмір
пайової участі у розвитку
інфраструктури населеного пункту.

Граничний розмір пайової участі у
розвитку інфраструктури населеного
пункту з урахуванням інших
передбачених законом відрахувань не
може перевищувати:

1) 10 відсотків загальної кошторисної
вартості будівництва об'єкта - для
нежитлових будівель та споруд;

2) 4 відсотки загальної кошторисної
вартості будівництва об'єкта - для
житлових будинків.

Відповідно до ч. 5 ст. 30 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності" (в редакції чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) якщо технічними умовами
передбачається необхідність
будівництва замовником інженерних
мереж або об'єктів інженерної
інфраструктури поза межами його
земельної ділянки, розмір пайової
участі у розвитку інфраструктури
населеного пункту зменшується на суму
їх кошторисної вартості, а такі
інженерні мережі та/або об'єкти
передаються у комунальну власність.

Згідно роз'яснень, наведених у листі
Міністерства регіонального розвитку
будівництва та житлово-комунального
господарства України (Мінрегіон
України) (лист вих. №7/17- 11987 від 01.08.2013),
відповідно до частини 3 Прикінцевих
положень Закону України "Про внесення
змін до деяких законів України щодо
плати за приєднання до мереж суб'єктів
природних монополій" правовідносини,
пов'язані з приєднанням об'єктів
замовників до електричних і газових
мереж (у тому числі правовідносини, які
виникають у зв'язку із розпорядженням
такими мережами та сплатою пайової
участі), регулюються законодавством,
яке діяло до набрання чинності цим
Законом, якщо технічні умови щодо
приєднання до електричних або газових
мереж видано замовнику до 1 січня 2013
року і будівництво таких об'єктів
розпочато до 1 липня 2013 року. Тобто
розмір пайової участі у розвитку
інфраструктури населеного пункту
зменшується на суму їх кошторисної
вартості, а такі інженерні мережі
та/або об'єкти передаються у комунальну
власність.

Також у листі Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 03.06.2014 № 8/15-276-14, зазначено,
що ч. 5 ст. 30 Закону встановлено, що у
випадку передбачення технічними
умовами необхідності будівництва
замовником інженерних мереж або
об'єктів інженерної інфраструктури
поза межами його земельної ділянки,
розмір пайової участі у розвитку
інфраструктури населеного пункту
зменшується на суму їх кошторисної
вартості, а такі інженерні мережі
та/або об'єкти передаються у комунальну
власність. Натомість у п. 5 ст. 40 Закону
мова йде про зменшення вартості
будівництва при визначенні розміру
пайової участі на витрати з
влаштування внутрішньомайданчикових
та позамайданчикових інженерних мереж.

На час виникнення спірних
правовідносин діяло рішення
Бориспільської міської ради від 03.03.2009
№ 5493-48-V "Про затвердження Порядку
пайової участі замовника у створенні і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури міста
Борисполя". Рішенням Бориспільської
міської ради від 20.12.2011 № 1562-VI внесено
зміни та доповнень до рішення міської
ради від 03.03.2009 № 5493-48-V "Про
затвердження Порядку пайової участі
замовника у створенні і розвитку
інженерно- транспортної та соціальної
інфраструктури міста Борисполя", в
пункті 5.1 якого вказано, що при
визначенні розміру пайової участі не
враховуються витрати на придбання та
виділення земельної ділянки,
звільнення будівельного майданчика
від будівель, споруд та інженерних
мереж, влаштування внутрішніх і
позамайданчикових інженерних мереж і
споруд та транспортних комунікацій.

Пунктом 5.4 визначено, що коли
технічними умовами передбачається
необхідність будівництва замовником
інженерних мереж або об'єктів
інженерної інфраструктури поза межами
земельної ділянки, на якій ведеться
будівництво, розмір пайової участі
зменшується на суму їх кошторисної
вартості, а такі інженерні мережі або
об'єкти підлягають передачі у
комунальну власність міста, за умови
попереднього погодження таких робіт з
виконавчим комітетом та наданням
підтверджуючих документів про
кошторисну вартість таких робіт,
затверджених управлінням капітального
будівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності" основними складовими
вихідних даних є: 1) містобудівні умови
та обмеження; 2) технічні умови; 3)
завдання на проектування.

Згідно з ч. 2 ст. 29 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
фізична або юридична особа, яка подала
виконавчому органові сільської,
селищної, міської ради або у разі
розміщення земельної ділянки за межами
населених пунктів - районній державній
адміністрації заяву про намір щодо
забудови земельної ділянки, що
перебуває у власності або користуванні
такої особи, повинна одержати
містобудівні умови та обмеження для
проектування об'єкта будівництва.

Технічні умови - комплекс умов та вимог
до інженерного забезпечення об'єкта
будівництва, які повинні відповідати
його розрахунковим параметрам, зокрема
щодо водо-, тепло-, енерго- і
газопостачання, каналізації,
радіофікації, зовнішнього освітлення,
відведення зливових вод,
телефонізації, телекомунікації,
диспетчеризації, пожежної та
техногенної безпеки (ч. 1 ст. 30 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності").

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що рішенням виконавчого
комітету Бориспільської міської ради
№1153 від 28.09.2010 про надання ТОВ "БК
"Дарина" містобудівних умов і обмежень
забудови земельної ділянки на
будівництво багатоквартирних житлових
будинків по вул. Привокзальній у місті
Борисполі було надано Містобудівні
умови і обмеження забудови земельної
ділянки.

ТОВ "БК "Дарина" зверталось до
підприємств, установ, організацій, які
повинні були надати технічні умови
щодо інженерного забезпечення об'єкта
містобудування, забезпечення пожежної
і техногенної безпеки, цивільного
захисту та інші висновки. Відповідними
підприємствами та службами було надано
технічні умови, в т.ч. на будівництво
позамайданчикових мереж.

Всі технічні умови, як встановлено
господарськими судами, ТОВ "БК "Дарина"
виконано належним чином. Загальна
кошторисна вартість позамайданчикових
мереж становить 1 738 304, 92 грн, у зв'язку з
чим, згідно з позицією ТОВ "БК "Дарина"
товариство має сплатити 736 012, 66 грн
пайової участі, з урахуванням
зменшення розміру пайової участі від
загальної вартості будівництва на
вартість позамайданчикових мереж, яка,
окрім того, сплачена згідно платіжного
доручення № 158 від 25.03.2013.

З врахуванням викладеного суди
попередніх інстанцій обґрунтовано
дійшли висновку, що позовні вимоги за
первісним позовом є необґрунтованими
та такими, що не підлягають
задоволенню, а зустрічні позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню, щодо зміни п. 3.3
договору № 77/10 про пайову участь
замовника у створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури міста Борисполя від
24.09.2010, доповнивши підпунктом 3.3.1
наступного змісту: "3.3.1 Розмір пайової
участі (що сплачується грошовими
коштами) становить 736 012 (сімсот
тридцять шість тисяч дванадцять)
гривень 66 копійок.", а в іншій частині
заявлені зустрічні позовні вимоги не
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 1117 ГПК України
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Доводи Виконавчого комітету
Бориспільської міської ради, викладені
у касаційній скарзі, колегія суддів
вважає необґрунтованими та такими, що
не спростовують висновків судів
попередніх інстанцій та передусім
зводяться до переоцінки доказів, а суд
касаційної інстанції в силу положень ч.
2 ст. 1117 ГПК України не має права
додатково перевіряти докази.

З урахуванням меж перегляду справи в
касаційній інстанції, колегія суддів
вважає, що під час розгляду справи
фактичні її обставини були встановлені
судами попередніх інстанцій на
підставі всебічного, повного і
об'єктивного дослідження поданих
доказів в їх сукупності, висновки судів
відповідають цим обставинам і їм дана
належна юридична оцінка з правильним
застосуванням норм матеріального і
процесуального права, а тому відсутні
підстави для зміни чи скасування
оскаржуваних судових рішень.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Виконавчого комітету
Бориспільської міської ради Київської
області залишити без задоволення, а
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 09.09.2014 та
рішення Господарського суду міста
Києва від 18.04.2014 у справі № 910/25188/13 - без
змін.

Головуючий - суддя
Кузьменко М.В.

Судді:
Васищак І.М.

Студенець В.І.