номер провадження справи 20/121/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2014
Справа № 908/4401/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства "Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча"
(87504, м. Маріуполь, вул. Левченка, буд. 1;
факс: (0623) 879166)

до відповідача: Державного
підприємства "Донецька залізниця" (83001,
м. Донецьк, вул. Артема, буд. 68;
електронна пошта: ;
; тел. , 3195877, 3194722)

про стягнення суми 4831,01 грн. збитків

Суддя Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача - Шевелев В.Г. (дов.
№ 09/30 від 01.01.2014 р.);

Від відповідача - не з'явився
(Манерова Ю.В., дов. № в.о.Н-01/1828 від 07.07.2014
р., у судовому засіданні 10.12.2014 р.)

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з
відповідача суми 4831,01 грн. збитків.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 29.10.2014 р.
позовну заяву прийнято до розгляду,
порушено провадження у справі № 908/4401/14,
справі присвоєно номер провадження
20/121/14, справу призначено до розгляду на
17.11.2014 р. На підставі ст. 77 ГПК України
розгляд справи відкладено на 03.12.2014 р.,
потім на 10.12.2014 р. На підставі ст. 77 ГПК
України в судовому засіданні 10.12.2014 р.
оголошувалась перерва до 26.12.2014 р.

У судовому засіданні 26.12.2014 р.
справу розглянуто, оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Представник позивача підтримав
позовні вимоги, викладені в позовній
заяві, які мотивовано наступними
обставинами. На виконання зобов'язань
за договором № УПр/28/162 від 30.12.2013 р. за
досилковою накладною № 52986981 до
основної накладної № 52901188 у
напіввагоні № 67171769 прибув антрацит у
вологому стані. На шляху прямування
була виявлена часткова втрата спірного
вантажу, про що на станції Волноваха
Донецької залізниці 30.04.2014 р. був
складений комерційний акт AQ 654359/10/234, в
якому зазначено, що вага вантажу менша
на 6100 кг, ніж вказано в документі,
зазначено що вагон технічно
несправний. При видачі вантажу
розбіжностей всупереч даним,
встановленим зазначеним актом, не
виявлено. Порушення відповідачем
зобов'язання, що полягає у здійсненні
спірного перевезення у технічно
несправному вагоні № 67171769, призвело до
заподіяння позивачеві збитків у
вигляді часткової втрати вантажу
внаслідок недбалого перевезення та
перебуває з ними у
причинно-наслідковому зв'язку. З
урахуванням норм природної втрати (2%)
розмір нестачі склав 4720 кг = 4,72 тн.
Розмір збитків склав суму 4831,01 грн. (1023,52
грн. (ціна вантажу) х 4,72 тн).
Обґрунтовуючи позов ст. 110 Статуту
залізниць України, ст. 526 ЦК України,
позивач просить стягнути з відповідача
суму 4831,01 грн. збитків.

Представник відповідача у судовому
засіданні 10.12.2014 р. позов не визнав та
надав письмовий відзив, в якому
зазначив, що у зв'язку з виявленням
заглиблення над 2-3 люками на проміжній
станції Волноваха були складені 29.04.2014
р. акт загальної форми № 31536 та
комерційний акт № 654359/10/234. Крім того,
складено акт про технічний стан вагона
№ 9, де зазначено, що вагон у технічному
стані несправний, втрата вантажу
можлива через вигин кришки другого
розвантажувального люка, обірваний
валик кришки люка, вантажовідправник
перед завантаженням несправність
бачити міг, але заходів щодо його
усунення не прийняв. Про навантаження
вантажу засобами відправника
зазначено в накладній № 52901188.
Відповідно до ст. 31 Статуту залізниць
України придатність рухомого складу
для перевезення вантажу в комерційному
відношенні визначає відправник, якщо
завантаження здійснюється його
засобами. Відповідно до п.п. 2 п. е) ст. 111
Статуту залізниць залізниця
звільняється від відповідальності за
втрату, недостачу, псування або
пошкодження вантажу у разі, коли
втрата, псування або пошкодження
вантажу відбулись внаслідок
завантаження вантажу відправником у
непідготовлений, неочищений або
несправний вагон, який перед тим був
вивантажений цим же відправником.
Просить відмовити в задоволенні
позову.

У судове засідання, призначене на 26.12.2014
р., представник відповідача не з'явився.
25.12.2014 р. через канцелярію суду від
відповідача надійшло письмове
клопотання (вих. № 2022/395 від 18.12.2014 р.) про
розгляд справи без представника
відповідача. Клопотання судом
задоволено на підставі ст. 22 ГПК
України.

Суд визнав можливим розглянути справу
на підставі ст. 75 ГПК України у
відсутність відповідача за наявними в
ній матеріалами

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника
позивача, пояснення представника
відповідача, надані в судовому
засіданні 10.12.2014 р., оглянувши оригінали
документів, суд

ВСТАНОВИВ:

28.04.2014 р. зі станції відправлення
Фащівка Донецької залізниці на станцію
Маріуполь-Сортувальний Донецької
залізниці відправником ТОВ «ДТЕК
Ровенькиантрацит» за залізничною
накладною № 52901188 (а.с. 16) одержувачу: ПАТ
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» був направлений
вантаж: антрацит навалом, кількість
місць 3, маса вантажу 209000 кг.

29.04.2014 р. за досилковою накладною № 52986981
(до основної накладної № 52901188) (а.с. 17)
одержувачу: ПАТ «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча» у
напіввагоні № 67171769 ПВ прибув вантаж:
антрацит у вологому стані, навал,
тензометрична вага 2790, маса вантажу 69000
кг. У накладній мається відмітка про
складення комерційного акту № 654359/10/234
від 30.04.2014 р. про: менше документа 6100 кг.

Відповідно до комерційного акту АQ №
654359/10/234 від 30.04.2014 р. (а.с. 15), складеного
за Формою ГУ-22 на станції Волноваха
Донецької залізниці на відправку за
накладною № 52901188, технічний стан
вагону № 67171769 ПВ несправний, про що
складений акт № 9 від 29.04.2014 р.
Зазначено: «на підставі актів ГУ-23 №
31536, ГУ-106 № 9 від 29.04.2014 р. ст. Волноваха
вагон № 67171769 по відправці, зазначеній
на лицьовому боці даного акту,
комісійно переважений на справних 150
тонних вагонних вагах ст. Волноваха
Донецької залізниці з повною зупинкою
та розщепленням вагону. У документі
значиться: брутто - не зазначено, тара -
22200 кг, нетто - 69000 кг. Фактично виявилася
вага брутто - 85100 кг, тара - 22200 кг, нетто -
62900 кг, що на 6100 кг менше документу.
Навантаження у вагоні нижче рівня
бортів на 20 см, розрівняне, маркування
вапном двома паралельними борознами за
довжиною вагона. З півдня праворуч над
2-3 люками за ходом потягу заглиблення
розміром довжиною 150 см, шириною 150 см, у
глибину 70 см. У районі заглиблення
маркування відсутнє. З півдня праворуч
за ходом потягу вигин кришки другого
розвантажувального люку, обірваний
валик кришки люка по старому, маються
внутрішні закладення дрантям, дошкою.
Течі вантажу не має. Вагон технічно
несправний… При повторному
переважуванні 30.04.2014 р. недостача маси
6100 кг підтвердилась».

У матеріалах справи мається акт
загальної форми (форма ГУ-23) № 31536 від
29.04.2014 р., складений на станції
Волноваха Донецької залізниці,
відповідно до якого при огляді поїзду
№ 3125, вагону № 67171769, накладна № 52901188
від 28.04.2014 р., вантаж: антрацит,
встановлено: погрузка нижче рівня
бортів 20 см, розрівнена. З півдня над 2-3
люками по ходу поїзду заглиблення
довжиною 150 см, шириною 150 см, вглиб 70 см.
В районі заглиблення маркування
відсутнє, течії вантажу немає. Вагон
бездверний, розвантажувальні люки
закриті на запірний механізм,
закладені дрантям, дошкою. Вагон
поданий на контрольне переважування.
Комерційну несправність виявлено
29.04.2014 р. 11:10; комерційну несправність не
усунуто - вагон відчеплено для
перевірки.

29.04.2014 р. на станції Волноваха Донецької
залізниці був складений акт № 9 про
технічний стан вагона № 67171769, яким
встановлено, що вагон технічно
несправний, з півдня по ходу поїзду
вигин кришки другого
розвантажувального люка, обірваний
валик кришки люка по старому. Причина
виникнення несправності - в процесі
експлуатації. Висновок про можливість
втрати, псування вантажу внаслідок
вказаної вище несправності - втрата
вантажу можлива, вантажовідправник
бачити міг, вагон не придатний для
перевезення вантажу мілкої фракції.

Вантажовідправником були підписані
пам'ятки №№ 939, 4636 про забирання
вагонів, зокрема, вагону № 67171769.

Позивач звернувся до суду з позовом, за
яким порушено провадження у даній
справі, про стягнення з відповідача
збитків в сумі 4831,01 грн. на підставі ст.
110 Статуту залізниць України.

Проаналізувавши норми чинного
законодавства, оцінивши докази, суд
вважає позовні вимоги такими, що
підлягають повному задоволенню на
наступних підставах.

Відповідно до ст. 909 ЦК України за
договором перевезення вантажу одна
сторона (перевізник) зобов'язується
доставити довірений їй другою стороною
(відправником) вантаж до пункту
призначення та видати його особі, яка
має право на одержання вантажу
(одержувачеві), а відправник
зобов'язується сплатити за перевезення
вантажу встановлену плату. Договір
перевезення вантажу укладається у
письмовій формі. Укладення договору
перевезення вантажу підтверджується
складенням транспортної накладної
(коносамента або іншого документа,
встановленого транспортними кодексами
(статутами). Аналогічний припис містить
ст. 307 ГК України.

Частиною 5 ст. 307 ГК України визначено,
що умови перевезення вантажів окремими
видами транспорту, а також
відповідальність суб'єктів
господарювання за цими перевезеннями
визначаються транспортними кодексами,
транспортними статутами та іншими
нормативно-правовими актами.

Статтею 3 Закону України "Про
залізничний транспорт" (далі - Закон)
визначено, що законодавство про
залізничний транспорт загального
користування складається з Закону
України "Про транспорт", цього Закону,
Статуту залізниць України, який
затверджується Кабінетом Міністрів
України, та інших актів законодавства
України.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Статуту залізниць
України (далі - Статут), затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 06.04.1998 р. № 457, Статут залізниць
України визначає обов'язки, права і
відповідальність залізниць, а також
підприємств, організацій, установ і
громадян, які користуються залізничним
транспортом.

Відповідно до ст. 6 Статуту накладна -
основний перевізний документ
встановленої форми, оформлений
відповідно до цього Статуту та Правил і
наданий залізниці відправником разом з
вантажем. Накладна є обов'язковою
двосторонньою письмовою формою угоди
на перевезення вантажу, яка
укладається між відправником та
залізницею на користь третьої сторони -
одержувача.

Аналогічне викладено в Правилах
оформлення перевізних документів,
затверджених наказом Міністерства
транспорту України № 644 від 21.11.2000 р.

Договір про перевезення вантажу
вважається укладеним з моменту
проставлення календарного штемпеля
станції відправлення в оформленій
паперовій накладній або з моменту
накладення електронного цифрового
підпису працівником залізниці в
електронній накладній (Правила
приймання вантажів до перевезення,
затверджені наказом Міністерства
транспорту України від 21.11.2000 р. № 644).

У статті 920 ЦК України закріплено, що у
разі порушення зобов'язань, що
випливають із договору перевезення,
сторони несуть відповідальність,
встановлену за домовленістю сторін,
якщо інше не встановлено цим Кодексом,
іншими законами, транспортними
кодексами (статутами).

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про
залізничний транспорт» залізниці та
підприємства залізничного транспорту
загального користування забезпечують
збереження вантажів, багажу та
вантажобагажу на шляху слідування та
на залізничних станціях згідно з
чинним законодавством України.

Згідно з ч. 2 ст. 924 ЦК перевізник
відповідає за втрату, нестачу, псування
або пошкодження прийнятих до
перевезення вантажу, багажу, пошти у
розмірі фактичної шкоди, якщо не
доведе, що це сталося не з його вини.

Перевізники несуть відповідальність
за зберігання вантажу, багажу,
вантажобагажу з моменту його прийняття
і до видачі одержувачу, а також за
дотримання терміну їх доставки в межах,
визначених Статутом залізниць України.
За незбереження (втрату, нестачу,
псування, пошкодження) прийнятого до
перевезень вантажу, багажу,
вантажобагажу перевізники несуть
відповідальність у розмірі фактично
заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що
втрата, нестача, псування, пошкодження
виникли з не залежних від них причин
(ст. 23 Закону України «Про залізничний
транспорт»).

Статтею 110 Статуту залізниць визначено,
що залізниця несе відповідальність за
збереження вантажу від часу його
прийняття для перевезення і до моменту
видачі одержувачу.

За незбереження (втрату, нестачу,
псування і пошкодження) прийнятого до
перевезення вантажу, багажу,
вантажобагажу залізниці несуть
відповідальність у розмірі фактично
заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що
втрата, нестача, псування, пошкодження
виникли з не залежних від них причин
(ст. 113 Статуту залізниць).

Згідно зі ст. 26 Закону обставини, які
можуть служити підставою для майнової
відповідальності перевізників,
відправників і одержувачів вантажу,
багажу, вантажобагажу, пасажирів,
засвідчуються актами. Вимоги
вантажовідправників,
вантажоодержувачів, пасажирів до
перевізників щодо порушених прав і
законних інтересів розглядаються в
претензійному чи позовному порядку.
Порядок і терміни складання актів,
пред'явлення і розгляду претензій та
позовів визначаються Статутом
залізниць України відповідно до
чинного законодавства України.

У статті 129 Статуту залізниць
визначено, що обставини, що можуть бути
підставою для матеріальної
відповідальності залізниці під час
залізничного перевезення
засвідчуються комерційними актами або
актами загальної форми, які складають
станції залізниць. Комерційний акт
складається для засвідчення обставин
невідповідності маси і кількості місць
вантажу з даними, зазначеними у
транспортних документах.

У разі недостачі, псування або
пошкодження вантажу одержувач має
право на пред'явлення до залізниці
претензій та позовів - за умови
пред'явлення накладної, комерційного
акту і документа, що засвідчує
кількість і вартість відправленого
вантажу.

Відповідно до ст. 37 Статуту, п. 5,7 Правил
приймання вантажів до перевезення,
затверджених наказом Міністерства
транспорту України № 644 від 21.11.2000 р.,
під час здавання вантажів для
перевезення відправником має бути
зазначена у накладній їх маса. Вантажі,
що перевозяться насипом і наливом, а
також інші вантажі, зважування яких на
вантажних вагах неможливе, зважуються
на вагонних вагах. Спосіб визначення
маси зазначається у накладній. Маса
вантажів визначається відправником.
Тип ваг указується у накладній.

У пункті 15 Правил складання актів
(стаття 129 Статуту), затверджених
наказом Міністерства транспорту
України від 28.05.2002 р. N 334, встановлено, що
У разі витікання, псування або
підмочення вантажу внаслідок
технічної несправності вагона
(контейнера), крім комерційного акта,
складається акт про технічний стан
вагона (контейнера). Акт про технічний
стан вагона (контейнера) складається в
день виявлення несправності вагона
(контейнера) і не пізніше дня складання
комерційного акта. Про виявлену
несправність і складений акт про
технічний стан вагона (контейнера)
зазначається в комерційному акті.

Як вбачається з залізничної накладної
№ 52901188 від 28.04.2014 р., відправником ТОВ
«ДТЕК Ровенькиантрацит» на адресу
позивача зі станції Фащівка Донецької
залізниці на станцію
Маріуполь-Сортувальний Донецької
залізниці у напіввагон № 67171769 був
відвантажений навалом антрацит. Згідно
даних накладної маса вантажу - 209000 кг,
вантаж завантажений нижче бортів, у
вологому стані, сорт АС(6-13),
завантажений вантажовідправником,
маркування проведено двома
паралельними лініями шириною 100 мм по
довжині вагону з нанесенням вапна.

29.04.2014 р. складено накладну № 52986981,
відповідно до якої у напіввагон № 67171769
був відвантажений навалом антрацит
нижче бортів, у вологому стані, маса
вантажу - 69000 кг.

При проходженні даного вантажу на
станції Волноваха Донецької залізниці
було встановлено, що вагон № 67171769
технічно несправний, вага вантажу на 6100
кг менше, ніж зазначено в документі. За
даним фактом складені акт загальної
форми № 31536 від 29.04.2014 р., акт № 9 від
29.04.2014 р. про технічний стан вагона,
комерційний акт № 654359/10/234 від 30.04.2014 р. У
комерційному акті зазначено, що при
видачі вантажу різниці проти даних,
зазначених в акті, не виявлено.

Таким чином, в комерційному акті
AQ654359/10/234 від 30.04.2014 р. був зафіксований
факт про недостачу вантажу, який виник
через технічну несправність
напіввагону, в який був завантажений
вантаж.

Відповідач, заперечуючи проти позову,
посилається на той факт, що втрата
вантажу відбулася через завантаження
вантажу відправником у несправний
вагон.

Пунктами 5,6 Правил перевезення
вантажів у вагонах відкритого типу
затверджених наказом Міністерства
транспорту України № 542 від 20.08.2001 р.,
встановлено, що перед навантаженням
вантажів, які містять дрібні фракції,
відправник зобов'язаний
пересвідчитися, що перевезення у
наданому вагоні не призведе до втрати
вантажу. Якщо втрата можлива через
конструктивні зазори, відправник
зобов'язаний вжити додаткових заходів
щодо їх ущільнення, для чого йому
залізницею надається безоплатний час
користування вагонами до 30 хвилин на
всю одночасно подану групу вагонів. У
разі навантаження у вагони відкритого
типу вантажів, які містять дрібні
фракції, відправник повинен вжити
заходів щодо запобігання видуванню або
просипанню дрібних часток вантажу під
час перевезення, особливо у випадках
навантаження вище рівня бортів вагона
(із "шапкою"). Такі заходи розроблюються
відправником окремо для кожного виду
вантажу. Поверхня вантажу у всіх
випадках розрівнюється і ущільнюється.
Для розрівнювання і ущільнення вантажу
відправник може використовувати
механізовані установки та інші
пристрої. З метою забезпечення
збереженості всіх вантажів, що
перевозяться у вагонах відкритого
типу, на їх поверхню відправником
наноситься захисне маркування або
застосовується покриття плівкою
(емульсією) чи інше закріплення
верхнього шару вантажу.

У пункті 28 Правил приймання вантажів до
перевезення визначено, що факт
приймання вантажу до перевезення,
завантаженого у вагон (контейнер)
відправником, підтверджується
підписанням Пам'ятки про
подавання/забирання вагонів,
видачу/приймання контейнерів
працівниками відправника і залізниці.
Вантажі, завантажені відправниками у
вагони відкритого типу (платформи,
напіввагони тощо), приймаються
залізницею до перевезення шляхом
візуального огляду вагона, вантажу,
його маркування (у т.ч. захисного) та
кріплення у вагоні без перевірки маси
та кількості вантажу. Відповідно до
статті 24 Статуту залізниць України
залізниця має право перевірити
правильність відомостей про вантаж,
зазначених відправником у накладній,
на станції відправлення, під час
перевезення та на станції призначення.

Таким чином, приймаючи вантаж до
перевезення, відповідач мав право
візуально оглянути вагон, у який
відправником завантажений вантаж та,
відповідно, виявити несправності
напіввагону. Будь-яких доказів
стосовно факту несправності
напіввагону № 67171769 при завантаженні
його відправником, відповідачем суду
не надано.

Залізниця зобов'язана подавати під
завантаження справні, придатні для
перевезення відповідного вантажу,
очищені від залишків вантажу, сміття,
реквізиту, а у необхідних випадках -
продезінфіковані вагони та контейнери
(ст. 31 Статуту залізниць).

Відповідно до ч. 3 ст. 32 Статуту
залізниць України, відправник
зобов'язаний підготувати вантаж з
урахуванням його схоронності під час
транспортування і здійснювати
навантаження з виконанням Технічних
умов.

Пунктом 3.8 Роз'яснення Президії Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики вирішення спорів, що
виникають з перевезення вантажів
залізницею" № 04-5/601 від 29.05.2002 р.
зазначено, що відповідно до параграфу 1
Технічних умов розміщення та
закріплення вантажів на відкритому
рухомому складі, правильність
розміщення та закріплення вантажів
перевіряє залізниця.

В акті № 9 від 29.04.2014 р. про технічний
стан вагону № 67171769 зазначено, що
причиною виникнення несправності
вагону - в процесі експлуатації, втрата
вантажу сталася через технічну
несправність вагону (з півдня по ходу
поїзду вигин кришки другого
розвантажувального люка, обірваний
валик кришки люка по старому),
вантажовідправник міг бачити
несправності, вагон не придатний для
перевезення вантажу мілкої фракції.

Тобто, в даному акті відповідачем
висловлено припущення щодо того, що
вантажовідправник «міг бачити»
несправності вагону.

Досліджені у судовому засіданні
вищенаведені письмові докази свідчать
про те, що нестача вантажу виникла під
час перевезення, оскільки після
візуального огляду вагону, вантажу,
його маркування у вагоні, залізницею,
на станції відправлення, вантаж був
прийнятий без зауважень, просипання
вантажу не було виявлено, про наявність
заглиблень над люками у вагоні
залізницею зазначено не було, не
зазначалось і про прогин
розвантажувального люка. Тобто,
відповідачем не доведено, що нестача
вантажу виникла з незалежних від нього
(відповідача) причин.

Відповідно до частини 3 статті 314
Господарського кодексу України, за
шкоду, заподіяну при перевезенні
вантажу, а саме, у разі втрати або
недостачі вантажу, перевізник
відповідає в розмірі вартості вантажу,
який втрачено або якого не вистачає.

Частиною 1 статті 115 Статуту залізниць
України передбачено, що вартість
вантажу визначається на підставі
загальної суми рахунка або іншого
документа відправника, який
підтверджує кількість і вартість
відправленого вантажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту
залізниць недостача маси вантажу, за
яку відшкодовуються збитки, в усіх
випадках обчислюється з урахуванням
граничного розходження визначення
маси вантажу і природної втрати
вантажу під час перевезення.

У пункті 27 Правил видачі вантажів,
затверджених наказом Міністерства
транспорту України від 21.11.2000 р. № 644,
вантаж вважається доставленим без
утрати, якщо різниця між масою,
вказаною в пункті відправлення в
залізничній накладній, та масою,
визначеною на станції призначення, не
перевищує норми природної втрати і
граничного розходження у визначенні
маси нетто. При видачі вантажів, маса
яких унаслідок їх властивостей
зменшується при перевезенні, норма
недостачі (сума норми природної втрати
та граничного розходження визначення
маси нетто) становить: 2% маси,
зазначеної в перевізних документах -
вантажі рідкі або здані до перевезення
в сирому (свіжому) або у вологому стані;.

Згідно з рахунком-фактурою № 739 від
30.04.2014 р. (а.с. 8) ціна вугілля кам'яного
АС(6-13) становить 1023,60 грн. за 1 тонну.
Маса недостачі вантажу - 6100 кг, маса
вантажу за документом, який був
завантажений до перевезення - 69000 кг.
Позивач, розраховуючи суму збитків,
застосовує ціну вантажу (вугілля) - 1023,52
грн. з ПДВ (з урахуванням скидки) та 2%
норми природної втрати як на вантаж,
зданий до перевезення у вологому стані
(69000 кг х 2% = 1380 кг).

Відповідно, вартість вантажу, якого не
вистачає у вагоні № 671711769, становить
4831,01 грн., із розрахунку 4720 кг (6100 кг
(маса недостачі вантажу) - 1380 кг (норма
природної втрати)) х 1023,52 грн.
Розрахунок суми збитків позивачем
здійснений вірно.

За таких обставин, суд вважає позовні
вимоги обґрунтованими, основаними на
законі та такими, що підлягають
задоволенню повністю.

Згідно зі ст. 49 ГПК України судовий збір
покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства
"Донецька залізниця" (83062, м. Донецьк,
вул. Артема, 68, ) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча"
(87504, Донецька область, м. Маріуполь, вул.
Левченка, 1, ) суму 4831
(чотири тисячі вісімсот тридцять одна)
грн. 01 коп. у відшкодування збитків,
суму 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять
сім) грн. 00 коп. судового збору. Видати
наказ.

Повне рішення складено 30 грудня 2014 р.

Суддя
Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня підписання
(складення).