ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2014 р.
Справа № 923/1482/13

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Александрової Л.І. при
секретарі Джафаровій М.Б., розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, смт. Дніпряни м. Нова Каховка
Херсонської області

до товариства з обмеженою
відповідальністю м'ясокомбінату
"Ювілейний", смт. Ювілейне
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області

про визнання недійсними додаткової
угоди та пункту договору

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_2 представник за
довіреністю серія ВРТ № 749844 від
20.07.2012р.;

від відповідача - Дружина Т.Г.,
представник за довіреністю б/н від
25.06.2014 р.

Строк вирішення спору продовжено до
30.12.2014 року ухвалою суду від 10.12.2014 року
за клопотанням позивача.

В судовому засіданні згідно з
приписами ст. 85 ГПК України оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
після закінчення розгляду справи.

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
заявлено позов, з урахуванням заяви від
06.11.2013 р. про збільшення позовних вимог,
до товариства з обмеженою
відповідальністю м'ясокомбінату
"Ювілейний" про визнання недійсною
додаткової угоди № 2 від 27.10.2010 року до
договору поставки № МК - 88-09/10 від 01.02.2009
року та визнання недійсним пункту 4.6.
договору поставки № МК -88-09/10 від 01.02.2009
року в редакції від 27.10.2010 року, а також
про визнання недійсною додаткової
угоди №5, укладеної 27.02.2013 року до
договору поставки № МК - 88-09/10 від 01.02.2009
року.

В обґрунтування вимог позивач
зазначає, що оспорюваною додатковою
угодою №2 до договору поставки № МК -
88-09/10 від 01.02.2009 року (далі - додаткова
угода №2) сторони встановили графік
погашення простроченої заборгованості
покупця (позивача у справі) у розмірі
3200000 грн. з 27.10.2010 року по 30.09.2011 року.
Додатковою угодою №5 від 27.02.2013 р.
сторони узгодили/підтвердили
наявність та розмір дебіторської
заборгованості позивача перед
відповідачем у розмірі 4840776,18 грн. та
затвердили графік погашення цієї
заборгованості.

Позивач посилається на те, що
оспорювані додаткові угоди укладені
ним внаслідок помилки, оскільки
простроченої заборгованості позивача
перед відповідачем на момент укладення
угод не існувало.

Відповідач проти позовних вимог
заперечує, посилаючись на те, що
додатковою угодою №2 сторони не
встановлювали розмір простроченої
заборгованості позивача за договором
поставки, а встановили лише графік
максимально допустимого ліміту
простроченої заборгованості. При цьому
зазначає, що на момент укладення
додаткової угоди прострочена
заборгованість позивача становила
3213999,51 грн. Також відповідач стверджує,
що на момент укладення додаткової
угоди №5 (27.02.2013р.) у позивача була
наявна заборгованість в розмірі 4840776,18
грн.

Ухвалою господарського суду
Херсонської області від 20.12.2013 р.
провадження у справі зупинялось та
справу № 923/1482/13 було надіслано до
Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
при УМВС України в Херсонській області
для проведення судової економічної
експертизи.

В подальшому, у зв'язку з усуненням
обставин, які зумовили зупинення
провадження у справі, а саме з
завершенням призначеної судової
економічної експертизи та зверненням
позивача до суду з заявою про
поновлення провадження у справі,
ухвалою суду від 10.12.2014 р. провадження у
справі поновлено.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, суд

в с т а н о в и в:

01.02.2009 року між позивачем та
відповідачем було укладено договір
поставки № МК-88-09/10 (надалі за текстом -
договір поставки), відповідно до умов
якого відповідач зобов'язався
здійснювати поставку товарів, а
позивач зобов'язався здійснити оплату
поставленого товару. Строк дії
договору поставки, відповідно до п. 10.1
було встановлено до 31.12.2009 року. Згідно
додаткової угоди № 1 від 18.12.2009 року
строк дії договору поставки було
продовжено до 01.10.2011 року.

27.10.2010 року між сторонами була укладена
додаткова угода № 2. Відповідно до п. 1
вказаної додаткової угоди розділ 4
договору поставки № МК-88-09/10 від 01.02.2009
року доповнено п. 4.6, відповідно до
якого сторони встановили графік
погашення простроченої заборгованості
покупця (позивач) в розмірі 3200000 грн.
Кінцевий термін погашення вказаної
заборгованості встановлено до 30.09.2011 р.

27.02.2013 року між позивачем та
відповідачем було укладено додаткову
угоду № 5 до зазначеного вище договору
поставки. Відповідно до пункту 1
додаткової угоди № 5 сторони
підтверджують наявність у покупця
заборгованості перед постачальником
станом на 26.02.2013 року в сумі 4840776 грн. 18
коп.

Позивач стверджує, що станом на 27.10.2010 р.
у нього не було заборгованості перед
відповідачем у сумі 3200000 грн., не було
також заборгованості станом на 27.02.2013 р.
у сумі 4840776 грн. 18 коп.

У зв'язку з цим позивач вважає, що
додаткові угоди № 2 від 27.10.2010 р. та № 5
від 27.02.2013 р. укладені під впливом
помилки, яка мала істотне значення, а
саме, сторони під час укладення цих
угод помилялись щодо наявності
простроченої заборгованості у
позивача перед відповідачем, а тому
додаткові угоди мають бути визнані
недійсними на підставі ст. 229 ЦК
України.

Відповідач проти позову заперечує,
посилаючись на неможливість помилки
при укладанні додаткових угод,
оскільки їх укладенню передували
складені сторонами акти звірки
взаєморозрахунків як станом на 27.10.2010
р., так і на 27.02.2013 р.

Крім того вважає, що позивач на протязі
багатьох років здійснюючи
господарську діяльність щодо
оптово-роздрібної торгівлі продукцією
відповідача у дуже великих обсягах, а
також щомісяця підписуючи акти звірки
взаємних розрахунків, не міг
помилятися щодо розміру своєї
заборгованості.

На підтвердження своїх доказів
сторонами надані копії первинних
облікових документів, що підтверджують
господарські операції між ними.

Враховуючи значний обсяг наданих
сторонами до суду первинних облікових
документів за значний проміжок часу,
викладених більш ніж на двох тисячах
аркушах, встановлення обставин щодо
наявності заборгованості та її суми на
дату укладення додаткових угод № 2 від
27.10.2010 р. та № 5 від 27.02.2013 р. до договору
поставки №МК-88-09/10 від 01.02.2009 р. потребує
спеціальних знань.

Згідно ч. 1 ст. 41 ГПК України для
роз'яснення питань, що виникли при
вирішенні даного спору і потребують
спеціальних знань, ухвалою суду від
20.12.2014 р. призначена судова експертиза з
метою встановлення фактичної
простроченої заборгованості на момент
укладення оспорюваних додаткових угод.

Проведення експертизи було доручено
науково-дослідному
експертно-криміналістичному центру
при УМВС України в Херсонській області.

Відповідно до висновку експерта від
24.11.2014 р. № 102 (а.с. 37-57, том 18) розмір
заборгованості позивача за
поставлений товар за договором
поставки № МК-88-09/10 від 01.02.2009 р. станом
на 27.10.2010 р. у сумі 3200000 грн. та станом на
27.02.2013 р. сумі 4840776 грн. 18 коп.
підтвердити документально не
надається можливим з огляду на
наступне.

Як зазначено в експертному висновку,
при дослідженні первинних документів
до уваги брались лише документи, які
відповідають вимогам щодо ведення
бухгалтерської документації - п. 2.4
"Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку", затверджено
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 р. № 88 (зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р.
№ 168/704) і ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік і фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999 р. №
996-ХІ.

У зв'язку з цим були виявлені первинні
документи з незрозумілою підставою
(відсутнє посилання на конкретний
договір, іноді присутні посилання на
додаткову угоду або невірно вказано
дата договору № МК-88-09/10, посилання
тільки на дату накладної та назву
товару), які експертом не може бути
категорично віднесено або не віднесено
до даного договору.

Для повноти дослідження експертом було
проведено розрахунок заборгованості
позивача за основні періоди часу, що
визначені з питання суду (викладені в
ухвалі суду про призначення
економічної експертизи) на підставі
вибірки та підрахунку усіх наданих
якісно складених первинних документів,
що підтверджують господарські
операції між сторонами.

Відповідно до висновку експертизи (а.с.
57, т. 18)

1, 2. Розмір заборгованості за
поставлені ТОВ м'ясокомбінатом
"Ювілейний" фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1 товарно-матеріальні цінності за
договором поставки № МК-88-09/10 від 01.02.2009
року станом на 27.10.2010 року у сумі 3200000
(три мільйони двісті тисяч) грн.
підтвердити документально не
надається можливим.

Згідно наданих первинних документів
сума заборгованості фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 перед ТОВ
м'ясокомбінатом "Ювілейний" за період з
01.02.2009 р. по 27.10.2010 року, без врахування
попередніх взаємовідносин, за
поставлені товарно-матеріальні
цінності відсутня, та існує переплата у
розмірі 1447414 грн. 64 коп. (один мільйон
чотириста сорок сім тисяч чотириста
чотирнадцять грн. 64 коп.).

3, 4. Розмір заборгованості за
поставлені ТОВ м'ясокомбінатом
"Ювілейний" фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1 товарно-матеріальні цінності за
договором поставки № МК-88-09/10 від 01.02.2009
року станом на 27.02.2013 року у сумі 4840776
(чотири мільйони вісімсот сорок тисяч
сімсот сімдесят шість) грн. 18 коп.
підтвердити документально не
надається можливим.

Згідно наданих первинних документів
сума заборгованості фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 перед ТОВ
м'ясокомбінатом "Ювілейний" за період з
01.02.09 р. станом на 27.02.13 р. за поставлені
товарно-матеріальні цінності відсутня,
та існує переплата у розмірі 41410563, 76
грн. (сорок один мільйон чотириста
десять тисяч п'ятсот шістдесят три) грн.
76 коп. Дана значна сума переплати
виникла в результаті відсутності
накладних на дослідження товарних
накладних за період з 28.10.10 р. по 15.08.12 р.
на суму 38995521, 24 грн. (тридцять вісім
мільйонів дев'ятсот дев'яносто п'ять
тисяч п'ятсот двадцять один) грн. 24 коп.,
що не враховані у розрахунку експерта,
але наведені у реєстрах постачання
товару, що надані ФОП ОСОБА_1

Отже, згідно наданих сторонами
первинних документів заборгованість
позивача перед відповідачем за обома
спірними додатковими угодами до
договору відсутня та існує передплата.

Враховуючи наведене суд дійшов
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 215 ЦК України встановлено, що
якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Згідно зі ст. 229 ЦК України правочин
може бути визнаний судом недійсним
якщо особа, яка його вчинила,
помилялася щодо обставин, які мають
істотне значення.

Істотне значення має помилка щодо
природи правочину, прав та обов'язків
сторін, таких властивостей і якостей
речі, які значно знижують її цінність
або можливість використання за
цільовим призначенням.

Згідно п. 3.9 Постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 29.05.2013
р. № 11 (із змінами і доповненнями) під
помилкою слід розуміти таке
неправильне сприйняття стороною
правочину предмета чи інших істотних
умов останнього, що вплинуло на її
волевиявлення, за відсутності якого
можна вважати, що правочин не було б
вчинено. Помилка повинна мати істотне
значення, зачіпати природу правочину
або такі якості його предмета, які
значно знижують можливість його
використання за призначенням. При
цьому істотною вважається така
помилка, наслідки якої неможливо
усунути або їх усунення вимагає
значних витрат від особи, що
помилилася, - з урахуванням її
майнового становища, характеру
діяльності тощо. Обставини, з приводу
яких помилилася особа, мають бути
наявними на час вчинення правочину.

Як стверджує позивач у позовній заяві,
спірні додаткові угоди були укладені
ним під впливом помилки, яка має
істотне значення, а саме він під час їх
укладення, помилявся щодо наявності
простроченої заборгованості перед
відповідачем.

Відповідач у запереченнях на позов
вважає, що відповідач, посилаючись на
помилку щодо наявності простроченої
заборгованості, фактично допустив
помилку у розрахунках суми
заборгованості.

Проте, помилка у розрахунках може бути
допущена один раз, але не може
здійснюватись протягом тривалого часу.

Крім того, укладенню спірних
додаткових угод передували звірки
взаємних розрахунків та складання
сторонами за їх результатами актів
звірки.

Дане посилання відповідача не
приймається судом до уваги, оскільки
відповідно до експертного висновку
(а.с. 51, т. 18), на експертне дослідження
було надано копії актів звіряння
взаємних розрахунків як за підписами
обох сторін, так і за підписом тільки
відповідача.

До того ж, в цих актах відсутні
показники щодо руху товару та коштів,
за даними позивача акти звіряння не
були заповнені.

Дані факти свідчать, що під час
укладення спірних додаткових угод,
враховуючи обсяг господарських
операцій за значний проміжок часу,
позивач помилявся щодо наявності його
заборгованості перед відповідачем,
тобто неправильно сприймав права та
обов'язки сторін за спірними
додатковими угодами, що вплинуло на
його волевиявлення, і є підставою
вважати, що в іншому разі угоди не були
в укладені.

Крім цього, відповідач посилається, що
рішенням Бабушкінського райсуду м.
Дніпропетровська від 29.07.2013 р. (яке
набрало законної сили) по справі №
200/9804/13-ц з ФОП ОСОБА_1 на його користь
стягнуто заборгованість за договором
№ МК-88-09/10 від 01.02.2009 р. встановлену
станом на 27.02.2013 р. у розмірі 4840776 грн. 18
коп., в зв'язку з чим, вважає, що
встановлений даним рішенням факт
наявності у позивача перед
відповідачем заборгованості у сумі
4840776 грн. є обов'язковим для
господарського суду відповідно до ч. 4
ст. 35 ГПК України.

Дане посилання суд також не приймає до
уваги, оскільки предметом спору за
вищезазначеною справою є стягнення
заборгованості, а не дослідження факту
недійсності правочину.

Заявою (додаткові пояснення від 16.12.2013
р., а.с. 1, 2 том 18) відповідач просить
застосувати строки позовної давності
до частини позовних вимог, а саме про
визнання недійсною додаткової угоди №
2 від 27.10.2010 р., оскільки з дня її
підписання до моменту порушення
провадження у справі (28.10.2013 р.) минуло
три роки і один день.

Дана заява судом відхиляється,
оскільки з моменту підписання 27.10.2010 р.
додаткової угоди № 2 до дня звернення
позивача до суду 25.10.2013 р. (а.с. 2, том 1)
строк позовної давності не пропущений.

За таких обставин позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового
збору та витрат по сплаті вартості
експертизи на підставі ст. 49 ГПК
України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.44, 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

2.Визнати недійсними укладені між
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1)
та товариством з обмеженою
відповідальністю м'ясокомбінат
"Ювілейний" (52005, Дніпропетровська
область, Дніпропетровський район, смт.
Ювілейне, вул. Мічуріна, 5,
ідентифікаційний код 24615640):

- додаткову угоду № 2 від 27.10.2010 року до
договору поставки № МК - 88-09/10 від 01.02.2009
року;

- пункт 4.6. договору поставки № МК -88-09/10
від 01.02.2009 року в редакції від 27.10.2010
року;

- додаткову угоду №5 від 27.02.2013 року до
договору поставки № МК - 88-09/10 від 01.02.2009
року.

3.Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю м'ясокомбінат
"Ювілейний" (52005, Дніпропетровська
область, Дніпропетровський район, смт.
Ювілейне, вул. Мічуріна, 5,
ідентифікаційний код 24615640) на користь
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1)
2294 грн. витрат по сплаті судового збору
та 15228 грн. витрат по сплаті вартості
експертизи.

4.Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 30.12.2014 р.

Суддя
Л.І. Александрова