КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2014 р. Справа№ 910/16093/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Федорчука Р.В.

суддів: Лобаня О.І.

Майданевича А.Г.

при секретарі судового засідання Марчуку О.Л.,

за участю представників сторін, згідно протоколу судового засідання від 03.12.2014 року

розглянувши матеріали апеляційної скарги

фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

на рішення господарського суду міста Києва від 06.10.2014 року

у справі №910/16093/14 (суддя Борисенко І.І.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Фарм"

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення 19 656,12 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 06.10.2014 року у справі №910/16093/14 позов задоволено. Вирішено стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь ТОВ "Альянс Фарм" 13 247,74 грн. основного боргу, 1 953,88 грн. 3% річних та 4 454,50 грн. втрат від інфляції.

Не погодившись із вказаним рішенням, відповідач подав до Київського апеляційного господарського суду скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 06.10.2014 року у справі №910/16093/14 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.11.2014 року у справі №910/16093/14 прийнято апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 до провадження та призначено її до розгляду за участю уповноважених представників сторін.

Представник позивача у судовому засіданні 03.12.2014 року надав пояснення, якими заперечив проти доводів викладених в скарзі та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення. Представник відповідача у судовому засіданні 03.12.2014 року надав пояснення, якими підтримав доводи викладені в скарзі та просив апеляційну скаргу задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, у період з 16.05.2008 року по 03.08.2009 року ТОВ "Альянс Фарм" здійснювало ФОП ОСОБА_2 поставку товарів медичного призначення та гігієни, що підтверджується видатковими накладними (а.с. 12-31).

На підставі вказаних видаткових накладених позивач надав відповідачу послуги щодо поставки товару на загальну суму 15 484,13 грн.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з ч. 1 ст. 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином, виходячи з вищевикладених приписів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що між сторонами укладено усний договір поставки.

Як слідує із матеріалів справи, у відповідності до видаткових накладних, ФОП ОСОБА_2 перерахував на рахунок ТОВ "Альянс Фарм" 1 518,78 грн., що підтверджується банківськими виписками: від 27.02.2009 року на суму 514,25 грн., від 22.06.2009 року на суму 504,53 грн. та від 19.10.2009 року на суму 500 грн.

Відтак, у зв'язку із наявною заборгованістю за надані послуги, 25.03.2014 року ТОВ "Альянс Фарм" на адреси відповідача надіслало претензії про сплату боргу за поставку товару, в яких просило відповідача у семиденний строк з моменту отримання претензії виплатити борг у сумі 21 289,72 грн. (13 247,73 грн. основного боргу, 3 904,81 грн. втрат від інфляції, 2 150,02 грн. 3% річних та 1 987,16 грн. пені) на розрахунковий рахунок ТОВ "Альянс Фарм". Відповідач на претензію позивача не відреагував, належної відповіді не надав та грошові кошти не перерахував.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Однак, всупереч викладеному, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження сплати наявного боргу.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача боргу по оплаті наданих останнім послуг в розмірі 13 247,74 грн. (15 484,13 грн. - 1 518,78 грн.).

Крім суми основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача 4 454,50 грн. втрат від інфляції та 1 953,88 грн. 3% річних.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що у видаткових накладних сторонами передбачено термін оплати - 30 (тридцять) днів.

Враховуючи факт прострочення відповідачем виконання зобов'язання щодо своєчасної та повної оплати наданих послуг, колегія суддів дійшла висновку про правомірність стягнення судом першої інстанції з відповідача на користь позивача 4 454,50 грн. втрат від інфляції та 1 953,88 грн. 3% річних. При цьому, судом апеляційної інстанції перевірено розрахунки інфляційних нарахувань та 3% річних, здійснені місцевим господарським судом, та встановлено їх арифметичну правильність.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Доводи скаржника щодо пропуску строку позовної давності, колегією суддів відхиляються, оскільки відповідно до ст. 267 Цивільного кодексу України застосування позовної давності можливе лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом, що не було зроблено відповідачем.

При цьому, слід зазначити, що апелянтом не зазначено жодних обґрунтованих обставин, підтверджених належними та допустимими доказами щодо неможливості подання заяви у суді першої інстанції.

Разом з тим, як слідує із матеріалів справи, поштова кореспонденція судом першої інстанції надсилалася за адресою: АДРЕСА_1, 04123, яка вказана апелянтом в своїй апеляційній скарзі та зазначена на конверті, яким подано дану скаргу до суду, чим відхиляються доводи скаржника з приводу неналежного його повідомлення.

Тобто, доводи скаржника зводяться до намагань надати їм перевагу над встановленими судом першої інстанції обставинами, та переоцінити ці обставини, що не впливає на результат розгляду справи.

Отже, враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що рішення господарського суду міста Києва від 06.10.2014 року у справі №910/16093/14 відповідає обставинам справи, є законним та обгрунтованим, а тому не підлягає скасуванню. У зв'язку з цим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення господарського суду міста Києва від 06.10.2014 року у справі №910/16093/14 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 06.10.2014 року у справі №910/16093/14 залишити без змін.

3. Справу №910/16093/14 повернути до господарського суду міста Києва.

4. Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Р.В. Федорчук

Судді О.І. Лобань

А.Г. Майданевич