м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Фактор Плюс"до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Південний
Берег"про стягнення 28520168, 40 грн. та
еквівалентно 84 361497,68 грн.)
Головуючий суддя Стасюк С.В.
Суддя Босий В.П.
Суддя Пукшин Л.Г.
Представники сторін:
від позивача не з'явився від
відповідача не з'явився
Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 23 грудня 2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення у справі.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Публічне акціонерне товариство
"Укрсоцбанк" звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Південний Берег" про
стягнення 28 520 168,40 грн. та 10 554 422,33 дол.
США (що еквівалентно
84 361 497,68 грн.).
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
всупереч умовам договору про надання
невідновлювальної кредитної лінії №
75/08 від 07.07.2008 року відповідачем не було
повернуто у строк встановлений
договором надану йому суму кредитних
коштів та не сплачено проценти за
користування кредитом. У зв'язку з
простроченням виконання зобов'язання
по поверненню кредиту та процентів
позивач нарахував пеню у відповідності
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 20.08.2013 року порушено
справи призначено на 05.09.2013 року.
05.09.2013 року через відділ діловодства
суду від представника відповідача
надійшло клопотання про зупинення
закінчення розгляду кримінального
адміністративної справи
Миколаївського окружного
адміністративного суду № 814/3667/13-а. Своє
клопотання відповідач обґрунтовує тим,
що кримінальна справа була порушення у
зв'язку з підробкою протоколу
загальних зборів на якому змінили
місце реєстрації відповідача та в
рамках адміністративної справи
оспорюються дії державних
реєстраторів щодо внесення змін до
місцезнаходження відповідача.
Суд відмовляє у задоволенні клопотання
про зупинення провадження у справі,
оскільки розгляд кримінального
адміністративної справи
Миколаївського окружного
адміністративного суду № 814/3667/13-а не є
встановлені факти в рамках зазначених
справ не будуть впливати на вирішення
зазначеної справи по суті.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 05.09.2013 року, розгляд справи
було відкладемо на 19.09.2013 року, у зв'язку
з неявкою позивача та необхідністю
подання додаткових доказів у справі.
19.09.2013 року через відділ діловодства
суду від представника Компанії з
обмеженою відповідальністю "Зоріада
Інвестментс Лімітед" надійшла заява
про вступ у справі в якості третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача. Своє клопотання
представник Компанії з обмеженою
відповідальністю "Зоріада Інвестментс
Лімітед" обґрунтував тим, що Компанія
"Зоріада Інвестментс Лімітед" є
майновим поручителем відповідача
перед позивачем за Договором про
надання невідновлювальної кредитної
лінії № 75/08 від 07.07.2008 року.
Суд відмовляє Компанії "Зоріада
Інвестментс Лімітед" у задоволенні
заяви про вступ у справу в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача, оскільки
позивачем заявлено позов по справі №
кредитному договору, а заявником не
обґрунтовано на які саме права та
обов'язки поручителя може вплинути
рішення суду по даній справі.

19.09.2014 року відповідач заявив
клопотання про зупинення провадження у
справі № 910/15829/13 до набрання законної
сили постанови по адміністративній
справі Миколаївського окружного
адміністративного суду № 814/3667/13-а. Своє
клопотання відповідач обґрунтував тим,
що до вирішення адміністративної
справи суд не може визначити чи
належить приймати до розгляду докази,
пояснення та інші процесуальні
документи подані представником
відповідача та оскільки зміна
місцезнаходження відповідача
оскаржується в адміністративній
справі, вирішення питання про
територіальну підсудність поточної
справи неможливе до вирішення
адміністративної справи.

Суд відмовляє у задоволенні клопотання
про зупинення провадження у справі,
оскільки набрання законної сили
постановою по адміністративній справі
Миколаївського окружного
адміністративного суду № 814/3667/13-а не
пов'язано зі справою № 910/15829/13 та
встановлені факти в рамках зазначеної
справи не будуть впливати на вирішення
справи по суті.

19.09.2013 року від відповідача по справі
через відділ діловодства суду надійшло
клопотання про залучення в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Товариства з
обмеженою відповідальністю "Юридична
компанія "Ей Бі Пі Плюс". Своє
клопотання відповідач обґрунтував тим,
що Товариству з обмеженою
відповідальністю "Юридична компанія
"Ей Бі Пі Плюс" було передано позивачем
частину вимоги до відповідача про
стягнення з відповідача
заборгованості по кредитному договору.

Суд відмовляє відповідачу у
задоволенні клопотання про залучення в
якості третьої особи Товариства з
обмеженою відповідальністю "Юридична
компанія "Ей Бі Пі Плюс", оскільки
позивачем заявлено позов по справі №
910/15829/13 про стягнення заборгованості по
кредитному договору, а відповідач не
обґрунтував, на які саме права та
обов'язки Товариства з обмеженою
відповідальністю "Юридична компанія
"Ей Бі Пі Плюс" може вплинути рішення по
справі.

Розпорядженням голови Господарського
суду міста Києва від 19.09.2013 року справу
№ 910/15829/13 передано для розгляду судді
Стасюку С.В., у зв'язку з перебуванням
судді Пінчука В.І. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 19.09.2013 року суддя Стасюк С.В.
прийняв справу № 910/15829/13 до свого
провадження, розгляд справи призначено
відповідно до ухвали Господарського
суду міста Києва від 04.10.2013 року.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 04.10.2013 року розгляд справи
було відкладено на 25.10.2013 року, у зв'язку
з неявкою відповідача та необхідністю
подання додаткових доказів у справі.

Ухвалою суду від 25.10.2014 року замінено
позивача по справі - Публічне
акціонерне товариство "Укрсоцбанк" на
його правонаступника Товариство з
обмеженою відповідальністю "Фінансова
компанія "Фактор Плюс" та відкладено
розгляд справи на 31.10.2013 року.

Розпорядженням Голови Господарського
суду міста Києва від 31.10.2013 року справу
№ 910/15829/13 передано для розгляду судді
Гулевець О.В., у зв'язку з перебуванням
судді Стасюка С.В. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 31.10.2013 року суддя Гулевець О.В.
прийняла справу № 910/15829/13 до свого
провадження, розгляд справи призначено
на 26.11.2013 року.

Розпорядженням заступника Голови
Господарського суду міста Києва від
13.11.2013 року справу № 910/15829/13 передано
для розгляду судді Стасюку С.В., у
зв'язку з його виходом з відпустки.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 13.11.2013 року суддя Стасюк С.В.
прийняв справу № 910/15829/13 до свого
провадження, розгляд справи призначено
відповідно до ухвали Господарського
суду міста Києва від 31.10.2013 року.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 26.11.2013 року розгляд справи
було відкладено на 09.01.2014 року, у зв'язку
з неявкою сторін та необхідністю
подання додаткових доказів у справі.

Розпорядженням Голови Господарського
суду міста Києва від 09.01.2014 року справу
№ 910/15829/13 передано для розгляду судді
Літвіновій М.Є., у зв'язку з
перебуванням судді Стасюка С.В. у
відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 09.01.2014 року суддя Літвінова
М.Є. прийняла справу № 910/15829/13 до свого
провадження, розгляд справи призначено
на 06.02.2014 року.

22.01.2014 року через відділ діловодства
суду від Коцубанової Н. В. надійшла
заява про вступ у справу в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача. Своє клопотання
заявниця обґрунтувала тим, що нею було
укладено Договір № 04/01-06 про інвестицію
будівництва з відповідачем, яким в свою
чергу було взято кредит по договору про
надання невідновлювальної кредитної
лінії № 75/08 від 07.07.2008 року для
будівництва будинку.

Суд відмовляє Коцубановій Н. В. у
задоволенні заяви про залучення в
якості третьої особи, оскільки
позивачем заявлено позов по справі №
910/15829/13 про стягнення заборгованості по
кредитному договору, а Коцубанова Н. В.
не обґрунтувала, на які саме її права та
обов'язки може вплинути рішення по
справі.

Розпорядженням заступника Голови
Господарського суду міста Києва від
27.01.2014 року справу № 910/15829/13 передано
для розгляду судді Стасюку С.В., у
зв'язку з його виходом з відпустки.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 27.01.2014 року суддя Стасюк С.В.
прийняв справу № 910/15829/13 до свого
провадження.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 06.02.2014 року розгляд справи
було відкладено на 04.03.2014 року, у зв'язку
з неявкою сторін та необхідністю
подання додаткових доказів у справі.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 04.03.2014 року розгляд справи
було відкладено на 25.03.2014 року, у зв'язку
з неявкою сторін та необхідністю
подання додаткових доказів у справі.

У зв'язку з необхідністю встановлення
розміру заборгованості відповідача за
кредитним договором ухвалою
Господарського суду міста Києва від
25.03.2014 року у справі № 910/15829/13
призначено судово-економічну
експертизу, проведення якої доручено
Київському науково - дослідному
інституту судових експертиз (03680, м.
Київ, вул. Смоленська, 6).

18.04.2014 року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва
надійшов лист від Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз (за підписом заступника
директора - Т.Д. Голікової), з
клопотанням судового експерта
Маркіної О.О. про надання матеріалів,
необхідних для проведення експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 18.04.2014 року поновлено
провадження у справі № 910/15829/13,
клопотання експерта Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз Маркіної О.О. про надання
матеріалів, необхідних для проведення
експертизи задоволено.

До відділу діловодства Господарського
суду міста Києва 13.08.2014 року від
Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз надійшло
повідомлення про неможливість надання
висновку судово- економічної
експертизи по справі № 910/15829/13 з якого
вбачається, що призначена ухвалою суду
від 25.03.2014 року експертиза не проведена
у зв'язку з незадоволенням клопотання
експерта про надання додаткових
матеріалів, що стосуються виконання
умов договору про надання не
відновлювальної кредитної лінії №
75/08 від 07.08.2008 року, укладеного між
Публічним акціонерним товариством
"Укрсоцбанк" та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Південний Берег".

Суд, дослідивши матеріали справи,
враховуючи категорію спору та те, що
спір між сторонами відноситься до
складного і для вирішення якого
виникла необхідність введення до
складу суду додатково ще двох суддів,
вирішив здійснювати розгляд справи №
910/15829/13 колегіально у складі трьох
суддів.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 14.08.2014 року поновлено
провадження у справі № 910/15829/13 та
вирішено розгляд справи здійснювати
колегіально у складі трьох суддів.

Розпорядженням від 14.08.2014 року
заступник Голови Господарського суду
міста Києва розпорядився розглянути
справу № 910/15829/13 колегіально у складі:
головуючий суддя Стасюк С.В., суддя
Босий В.П., суддя Пукшин Л.Г.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 14.08.2014 року колегія суддів у
складі: Головуючий суддя Стасюк С.В.,
суддя Босий В.П., суддя Пукшин Л.Г.
прийняла справу № 910/15829/13 до свого
провадження, розгляд справи призначено
на 18.09.2014 року.

05.09.2014 через відділ діловодства суду
від Коцубанової Н. В. надійшла заява про
вступ у справу в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача.
Своє клопотання заявниця обґрунтувала
тим, що нею було укладено договір про №
04/01-06 про інвестицію будівництва з
відповідачем, яким в свою чергу було
взято кредит по договору про надання
невідновлювальної кредитної лінії №
75/08 від 07.07.2008 для будівництва будинку.

Суд відмовляє Коцубановій Н. В. у
задоволенні заяви про залучення в
якості третьої особи, оскільки
позивачем заявлено позов по справі №
910/15829/13 про стягнення заборгованості по
кредитному договору, а Коцубанова Н. В.
не обґрунтувала, на які саме її права та
обов'язки може вплинути рішення по
справі.

Розпорядженням заступника Голови
Господарського суду міста Києва від
16.09.2014 року справу № 910/15829/13 передано на
розгляд колегії суддів у складі:
головуючий суддя Пригунова А.Б., суддя
Бондарчук В.В., суддя Пукшин Л.Г. у
зв'язку з перебуванням судді Стасюка
С.В. у відрядженні та судді Босого В.П. у
відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 16.09.2014 року колегія суддів у
складі: головуючий суддя Пригунова А.Б.,
суддя Бондарчук В.В., суддя Пукшин Л.Г.
прийняли справу № 910/15829/13 до свого
провадження, розгляд справи призначено
на 28.10.2014 року.

Розпорядженням заступника Голови
Господарського суду міста Києва від
24.10.2014 року справу № 910/15829/13 передано на
розгляд колегії суддів у складі:
головуючий суддя Стасюк С.В., суддя
Босий В.П., суддя Пукшин Л.Г. у зв'язку з
поверненням судді Стасюка С.В. з
відрядження, судді Босого В.П. з
відпустки.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 24.10.2014 року колегія суддів у
складі: головуючий суддя Стасюк С.В.,
суддя Босий В.П., суддя Пукшин Л.Г.
прийняли справу № 910/15829/13 до свого
провадження, розгляд справи призначено
відповідно до ухвали Господарського
суду міста Києва від 16.09.2014 року.

Представники сторін в судове засідання
28.10.2014 року не з'явились, вимоги ухвали
суду від 16.09.2014 року не виконали, про
причини своєї неявки суд не повідомили,
про дату та час слухання справи
повідомлялись належним чином
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення поштового відправлення.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 28.10.2014 року розгляд справи
було відкладено на 09.12.2014 року, у зв'язку
з неявкою сторін та необхідністю
подання додаткових доказів у справі.

У зв'язку з нез'явленням в судове
засідання 09.12.20214 представників сторін
розгляд справи було відкладено на
23.12.2014.

Представник позивача в судове
засідання 23.12.2014 року не з'явився, про
причини неявки суду невідомо.

Представник відповідача в судове
засідання 23.12.2014 року не з'явився,
письмового відзиву не надав.

Розглянувши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, суд -

ВСТАНОВИВ:

07.07.2008 року між Публічним акціонерним
товариством "Укрсоцбанк",
правонаступником якого є Товариство з
обмеженою відповідальністю "Фінансова
компанія "Фактор Плюс" та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Південний
берег" укладено Договір про надання не
відновлювальної кредитної лінії № 75/08
(надалі договір).

В подальшому між позичальником та
банком укладені: додаткова угода № 1
від 10.07.2008 року до договору; додаткова
угода № 2 від 18.08.2008 року до договору;
додаткова угода № 3 від 14.11.2008 року до
договору; додаткова угода № 4 від 29.01.2009
року до договору; додаткова угода № 5
від 15.05.2009 року до договору; додаткова
угода № 6 від 07.07.2009 року до договору;
додаткова угода № 7 від 26.06.2009 року до
договору; додаткова угода № 8 від
серпня 2009 року; додаткова угода № 9 від
19.11.2009 року до договору; додаткова угода
№ 10 від 10.02.2010 року до договору;
додаткова угода № 11 від 07.05.2010 року до
договору; додаткова угода № 12 від 27.05.2010
року до договору; додаткова угода
№ 13 від 09.08.2010 року до договору;
додаткова угода № 14 від 15.11.2010 року до
договору; додаткова угода № 15 від 20.11.2010
року до договору; додаткова угода № 16
від 10.02.2011 року до договору; додаткова
угода № 17 від 10.05.2011 року до договору;
додаткова угода № 18 від 10.08.2011
року до договору.

Частина 1 статті 202 Цивільного кодексу
України передбачає, що правочином є дія
особи, спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного
кодексу України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини 2 статті 509
Цивільного кодексу України,
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу,
однією з яких, зокрема, є договори та
інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу
України передбачає, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до пункту 1.1 кредитного
договору кредитор зобов'язується
надавати позичальнику грошові кошти у
тимчасове користування на умовах
забезпеченості, повернення,
строковості, платності та цільового
характеру використання, на умовах
визначених цим договором та
додатковими угодами.

Надання кредиту буде здійснюватися
окремими частинами зі сплатою 13,5%
процентів річних в доларах США з
щорічним переглядом умов кредитування
на кожен наступний рік, в розмірі та в
порядку визначеному тарифами на
послуги по наданню кредитів, які
містяться в додатку № 2 до договору, що
є невід'ємною складовою частиною цього
договору, в межах максимального ліміту
заборгованості до 7000000,00 доларів США, з
наступним порядком надання траншів
кредиту: згідно графіку фінансування
будівництва пансіонату сімейного типу
„Никитський дворец", що знаходиться за
адресою: АР Крим, м. Ялта смт. Відрадне,
шосе Дзержинського, 24, зокрема: 1-йи етап
- 1484,5 тис. доларів США га період з
червня-липень 2008 року; 2-ий етап - 2732 тис.
доларів США з серпня-липень 2008; 3-ий етап
- 2783,5 тис. доларів США на період з січня
по травень 2009.

Додатковою угодою № 7 сторони змінили
порядок видачі кредиту в розмірі 7000000
доларів США і встановили: 1 етап - 2608800,00
доларів США; 2-ий етап - 3391200.00 доларів
США.

Додатковою угодою № 10 сторони змінили
порядок видачі кредиту і встановили: 1
етап першого траншу - 6060837,00 доларів США;
2-ий етап першого траншу - 939163,00 доларів
США; другий транш 472000000,00 українських
гривень.

Додатковими угодами до договору
сторони встановили, що процентна
ставка за цим договором встановлюється
в розмірі 13,5% процентів річних у
доларах США та 22,5% процентів річних в
українській гривні.

Банк на підставі лист-заявок на кредит
надав позичальникові кредит на
загальну суму 6644109,50 доларів США та
20397630,59 грн., що підтверджується
належним чином завіреними копіями
меморіальних ордерів: № 1 від 02.07.2009
року, № 22-101 від 10.07.2009 року, № 1 від 03.08.2009
року, № 2 від 06.08.2009 року, № 3 від 06.08.2009
року, № 3 від 07.08.2009 року, № 3 від 19.08.2009
року, № 8 від 20.08.2009 року, № 22-50 від 18.09.2009
року, № 3 від 21.09.2009 року, № 9 від 21.09.2009
року, № 22-107 від 19.10.2009 року, № 22-104 від
19.10.2009 року, № 22-105 від 19.10.2009 року, № 22-106
від 19.10.2009 року, № 17 від 20.11.2009 року, № 18
від 20.11.2009 року, № 19 від 20.11.2009 року, №
22-100 від 24.11.2009 року, № 22-100 від 25.11.2009
року, № 26 від 22.12.2009 року, № 25 від 22.12.2009
року, № 22-100 від 22.12.2009 року, № 22-101 від
22.12.2009 року, № 22-101 від 25.12.2009 року, № 22-100
від 25.12.2009 року, № 29 від 29.01.2010 року, № 28
від 29.01.2010 року, № 30 від 04.02.2010 року, № 31
від 02.03.2010 року, № 42 від 30.03.2010 року, № 43
від 30.03.2010 року, № 22-100 від 01.04.2010 року, №
45 від 07.04.2010 року, № 46 від 30.04.2010 року, № 47
від 17.06.2010 року, № 48 від 06.07.2010 року, № 22-51
від 02.08.2010 року, №22-55 від 31.08.2010 року, №
22-51 від 12.10.2010 року, № 51 від 02.11.2010 року, №
52 від 02.12.2010 року, № 52 від 23.12.2010 року, № 5
від 24.02.2010 року, № 4 від 24.02.2010 року, № 3
від 24.02.2010 року, № 2 від 24.02.2010, № 1 від
24.02.2010 року, № 8 від 25.03.2010 року, № 9 від
25.03.2010 року, № 14 від 25.03.2010 року, № 15 від
25.03.2010 року, № 16 від 26.03.2010 рооку, № 20 від
23.04.2010 року, № 19 від 23.04.2010 року, № 18 від
23.04.2010 року, № 17 від 23.04.2010 року, № 23 від
17.06.2010 року, № 22 від 17.06.2010 року, № 21 від
17.06.2010 року, № 27 від 25.06.2010 року, № 26 від
25.06.2010 року, № 28 від 16.07.2010 року, № 29 від
16.07.2010 року, № 30 від 21.08.2010 року, № 31 від
25.08.2010 року, № 32 від 25.08.2010 року, № 34 від
24.09.2010 року, № 33 від 24.09.2010 року, № 35 від
29.09.2010 року, № 37 від 28.10.2010 року, № 36 від
28.10.2010 року, № 39 від 25.11.2010 року, № 38
від 25.11.2010 року, № 44 від 21.12.2010 року, № 42
від 21.12.2010 року, № 45 від 22.12.2010 року, № 5
від 24.02.2010 року, № 4 від 24.02.2010 року.

Відповідно до додаткової угоди № 15
погашення кредиту буде здійснюватися в
наступному порядку: починаючи з липня
2009 року позичальник зобов'язаний
щомісячно направити погашення
заборгованості за кредитом 50% вільного
залишку коштів, що залишається після
фінансування проекту від виручки,
одержаної від реалізації апартаментів
(у випадку наявності таких коштів та з
урахуванням умови підтримання залишку
на рахунках позичальника не менше 150000,00
доларів США у якості робочого
капіталу).

Графік погашення 1 траншу: березень,
квітень та травень 2011 позичальник
зобов'язаний щомісячно направляти на
погашення заборгованості 75% коштів від
усієї виручки, одержаної від
реалізації апартаментів; червень 2011
року, 3 та 4 квартали 2011 року, 1 квартал 2012
року позичальник зобов'язаний
щомісячно направляти на погашення
заборгованості по 500000,00 доларів США та
75% коштів від усієї виручки, одержаної
від реалізації апартаментів, що
перевищує цю суму; з кінцевим терміном
погашення 1 траншу кредиту до 30.04.20102 на
умовах визначених цим договором.

Графік погашення 2 траншу: починаючи з
липня 2011 року включно позичальник
зобов'язаний щомісячно направляти на
погашення заборгованості суму не менше
7866667,00 грн.. з кінцевим терміном
погашення 2 траншу кредиту до 06.12.2011 на
умовах визначених цим договором.

В разі завершення будівництва
пансіонату сімейного типу "Никитський
дворец", що розташований в м. Ялта, смт.
Відрадне, вул. Шосе Дзержинського, 24, що
буде підтверджено компанією, яка
здійснює технічний моніторинг проекту
або в разі отримання акту введення
об'єкту в експлуатацію, всі кошти, що
будуть надходити від продажу
апартаментів, паркінгу або будь-який
інших приміщень в проекті
спрямовуються виключно на погашення
кредиту, відсотків та всіх необхідних
платежів за договором кредиту.

Кінцевий термін погашення всіх траншів
кредиту до 30.04.2012 року на умовах,
визначених цим договором.

Як вбачається з додаткової угоди № 1 до
договору сплата процентів за
користування кредитом здійснюється у
валюті кредиту щомісячно до 5 числа
місяця, наступного за місяцем, за який
нараховані проценти, а також в день
повернення заборгованості за кредитом
в повній сумі, на рахунок № 9931 в
Кримській республіканській філії АКБ.

Нарахування та сплата процентів за
користування кредитом здійснюється за
фактичну кількість днів користування
кредитом в періоді (28-29-30-31/360). При
розрахунку процентів нараховується
день надання та не враховується день
погашення кредиту (пункт 2.6 договору).

Щодо умов погашення кредиту в частині
надходження коштів необхідно
зазначити наступне.

Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, відповідно до статті 11
Цивільного кодексу України є, зокрема,
договори. Договором є домовленість
двох або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 статті 179 Господарського
кодексу України встановлено, що
господарсько-договірними
зобов'язаннями є майново-господарські
зобов'язання, які виникають між
суб'єктами господарювання або між
суб'єктами господарювання і не
господарюючими суб'єктами - юридичними
особами на підставі господарських
договорів.

Частиною 7 вказаної норми передбачено,
що господарські договори укладаються
за правилами, встановленими Цивільним
кодексом України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
кодексом, іншими нормативно-правовими
актами щодо окремих видів договорів.

Статтею 627 Цивільного кодексу України
передбачено, що відповідно до статті 6
цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Як встановлено судом вище, між
сторонами було укладено Договір про
надання не відновлювальної кредитної
лінії № 75/08, відповідно до умов якого
кредитор зобов'язується надавати
позичальнику грошові кошти у тимчасове
користування на умовах забезпеченості,
повернення, строковості, платності та
цільового характеру використання, на
умовах визначених цим договором та
додатковими угодами.

Судом встановлено, що за своєю правовою
природою укладений сторонами Договір є
кредитним договором.

Відповідно до статті 1054 Цивільного
кодексу України, за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором
застосовуються положення про позику,
якщо інше не встановлено цим
параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

У відповідності до положень статті 1049
Цивільного кодексу України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Тобто, законодавець покладає на банк
обов'язок надати кредит, а позичальник
зобов'язаний повернути кредит у строк
та в порядку, що встановлені договором.

Згідно частини 1 статті 96 Цивільного
кодексу України юридична особа
самостійно відповідає за своїми
зобов'язаннями.

Відповідно до статті 525 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно статті 526 Цивільного
кодексу України та частини 1 статті 193
Господарського кодексу України
зобов'язання мають виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог законодавства, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно з частиною 2 статті193
Господарського кодексу України, кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Частина 2 статті 617 Цивільного кодексу
України та частина 2 статті 218
Господарського кодексу України
передбачають, що відсутність у
боржника необхідних коштів, а також
порушення зобов'язань контрагентами
правопорушника не вважаються
обставинами, які є підставою для
звільнення боржника від
відповідальності за порушення
зобов'язання.

Окрім того, статтею 1 Цивільного
кодексу України визначено, що однією
із ознак майнових відносин є юридична
рівність їх учасників, а тому самі лише
обставини, пов'язані з надходження
коштів (виручки) та відсутністю коштів,
не виправдовують позичальника та не
заперечують обов'язку такого
товариства, який виступає стороною
зобов'язального правовідношення, від
його виконання належним чином.

Таким чином, відсутність коштів не може
бути підставою для звільнення
відповідача від повернення кредиту та
сплати процентів за користування
кредитними коштами, оскільки в разі
відсутності коштів для повернення
кредиту, відповідач мав фактичну
можливість призупинити виконання умов
договору з моменту виявлення
відсутності коштів для оплати робіт, а
не чекати надання позивачем повного
траншу по договору.

Також необхідно зазначити, що
відповідачем не було надано доказів
відсутності коштів для погашення
кредиту по договору у відповідності до
умов договору в частині погашення
кредиту.

Проте, позичальник суму кредитних
коштів у строк встановлений в договорі
та в додатках до договору не повернув.

З матеріалів справи вбачається, що
27.09.2013 року між Публічним акціонерним
товариством "Укрсоцбанк" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Фактор Плюс" було укладено договір про
відступлення прав вимоги та
відступлення прав кредитора за умовами
якого банк відступив новому кредитору
право вимоги до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Південний Берег" в
розмірі 6644109,50 доларів США
заборгованості в частині повернення
частини кредиту у національній валюті.

Враховуючи вищезазначене, факт
наявності у Товариства з обмеженою
відповідальністю "Південний Берег"
простроченої заборгованості за
кредитним договором: по кредиту в
розмірі 6644109,50 доларів США, що
еквівалентно 53106367,23 грн.), по сплаті
процентів 2232420,77 доларів США, що
еквівалентно 17843739,23 грн., по кредиту в
розмірі 10397630,59 грн. та по сплаті
процентів 11254859,78 грн. перед банком
належним чином доведений,
документально підтверджений та
позичальником не спростований.

У зв'язку з неналежним виконанням
зобов'язань за кредитним договором
позивач нарахував позичальнику пеню за
несвоєчасне повернення кредиту, що
нараховується з 06.12.2010 року по 30.04.2013
року в розмірі 1360324,64 доларів США, що
еквівалентно 10873074,87 грн.; пеню за
несвоєчасну сплату процентів, що
нарахована з 06.12.2010 по 30.04.2013 в розмірі
317567,41 доларів США, що еквівалентно
2538316,34 грн. нарахована на прострочену
суму кредиту надану в доларах та пеню
за несвоєчасне повернення кредиту, що
нараховується з 08.08.2011 року по 30.04.2013
року в розмірі 5233719,27 грн.; пеню за
несвоєчасну сплату процентів, що
нарахована з 06.12.2010 року по 30.04.2013 року в
розмірі 1633958,75 грн. нарахована на
прострочену суму кредиту надану в
гривнях.

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу
України, у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу
України, особа, яка порушила
зобов'язання, несе відповідальність за
наявності її вини (умислу або
необережності), якщо інше не
встановлене договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.

Згідно з частиною 1 статті 546 Цивільного
кодексу України, виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до частини 1 статті 216,
частини 2 статті 217 Господарського
кодексу України, учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення в сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Статтею 230 Господарського кодексу
України встановлено, що штрафними
санкціями у цьому Кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Відповідно до статті 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Частина 2 статті 551 Цивільного кодексу
України визначає, що якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

Як вбачається з пункту 4.2 договору у
разі прострочення позичальником
строків сплати процентів та комісій,
визначених цим договором та тарифами, а
також прострочення строків повернення
траншів кредиту, визначених пунктами
1.1.2, 2.13.3, 3.2.5, 4.5, 5.4 цього договору,
позичальник сплачує кредитору пеню в
розмірі 1 процента від несвоєчасно
сплаченої суми за кожний день
прострочення, але не більше подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла у період
невиконання зобов'язань по договору.

Відповідно до Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" зі
змінами та доповненнями, розмір пені не
може перевищувати подвійної облікової
ставки НБУ, яка діяла в період за який
нараховується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232
Господарського кодексу України,
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Дії відповідача є порушенням вимог
договору, тому є підстави для
застосування відповідальності за
умовами договору та Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань".

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок пені суд встановив, що
позивач розрахував пеню понад строк,
встановлений частиною 6 статті 232
Господарського кодексу України, а
відтак суд, здійснивши перерахунок,
дійшов висновку про можливість
стягнення з відповідача пені за
несвоєчасне повернення кредиту в
розмірі 419341,34 доларів США, що
еквівалентно 3351795,31 грн.; пеню за
несвоєчасну сплату процентів в розмірі
169261,41 доларів США, що
еквівалентно 1352906,46 грн. за прострочену
суму кредиту надану в доларах та пеню
за несвоєчасне повернення кредиту в
розмірі 799583,94 грн.; пеню за несвоєчасну
сплату процентів в розмірі 865505,37 грн.
нарахована на прострочену суму кредиту
надану в гривнях.

Відповідно до частини 1 статті 32
Господарського процесуального кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно з частиною 1 статті 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Статтею 34 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати з судового збору покладаються
на сторони пропорційно розміру
задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 44, 49, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Південний
Берег" (01015, м. Київ, вул.
Старонаводницька, 15, офіс 46,
ідентифікаційний код 31554179) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Фактор Плюс" (01133, м. Київ, вул. Щорса, 31,
ідентифікаційний код 37881514)
заборгованість по кредиту в розмірі
6644109 (шість мільйонів шістсот сорок
чотири тисячі сто дев'ять) доларів США 50
центів, що за офіційним курсом долара
США до гривні, встановленим НБУ станом
на 23.07.2013 року становить 53106367 (п'ятдесят
три мільйони сто шість тисяч триста
шістдесят сім) грн. 23 коп.; проценти в
розмірі 2232420 (два мільйони двісті
тридцять дві тисячі чотириста
двадцять) доларів США 77 центів, що за
офіційним курсом долара США до гривні,
встановленим НБУ станом на 23.07.2013 року
становить 17843739 (сімнадцять мільйонів
вісімсот сорок три тисячі сімсот
тридцять дев'ять) грн. 23 коп.;
заборгованість по кредиту в розмірі
10397630 (десять мільйонів триста
дев'яносто сім тисяч шістсот тридцять)
грн. 59 коп.; проценти в розмірі
11254859 (одинадцять мільйонів двісті
п'ятдесят чотири тисячі вісімсот
п'ятдесят дев'ять) грн. 78 коп.; пеню за
несвоєчасне повернення кредиту в
розмірі 419341 (чотириста дев'ятнадцять
тисяч триста сорок один) долар США 34
центи, що за офіційним курсом долара
США до гривні, встановленим НБУ станом
на 23.07.2013 року становить 3351795 (три
мільйони триста п'ятдесят одну тисячу
сімсот дев'яносто п'ять) грн. 31 коп.; пеню
за несвоєчасну сплату процентів в
розмірі 169261 (сто шістдесят дев'ять
тисяч двісті шістдесят один) долар США
41 центів, що за офіційним курсом долара
США до гривні, встановленим НБУ станом
на 23.07.2013 року становить 1352906 (один
мільйон триста п'ятдесят дві тисячі
дев'ятсот шість) грн. 46 коп.; пеню за
несвоєчасне повернення кредиту в
розмірі 799583 (сімсот дев'яносто дев'ять
гривень) грн. 94 коп.; пеню за несвоєчасну
сплату процентів в розмірі 865505
(вісімсот шістдесят п'ять тисяч п'ятсот
п'ять) грн. 37 коп.; 60 340 (шістдесят тисяч
триста сорок) гривень 03 коп. судового
збору.

3. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 24.12.2014 року

Головуючий суддя
Стасюк С.В.

Суддя
Босий
В.П.

Суддя
Пукшин Л.Г.