РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/22822/14 12.11.14
Суддя Господарського суду міста Києва Князьков В.В.

За участю секретаря судового засідання Коваленко О.М.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківконтракт", Київська обл.,
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Регіон-маркет", м. Київ,
простягнення заборгованості 44 618,86 грн.
за участю представників сторін:

від позивача:Марченко Т.П.
від відповідача:не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Білоцерківконтракт" (надалі - ТОВ "Білоцерківконтракт") звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіон-маркет" (надалі - ТОВ "Регіон-маркет") про: стягнення заборгованості за поставлений товар у розмірі 26 848,57 грн. заборгованості за поставлений товар, пені у розмірі 2 519,00 грн. та штрафу в розмірі 13 424,29 грн.

Ухвалою від 22.10.2014 р. за вказаним позовом господарським судом міста Києва у складі судді Паламаря П.І. порушено провадження у справі № 910/22822/14.

Розпорядженням голови Господарського суду міста Києва від 29.10.2014р., у зв'язку із перебуванням судді Паламаря П.І. у відпустці, справу №910/22822/14 передано для розгляду судді Князькову В.В.

Ухвалою від 29.10.2014р. справу №910/22822/14 прийнято до свого провадження суддею Князьковим В.В.

Ухвалою господарського суду 29.10.2014р. у зв'язку із неявкою представників сторін розгляд справи відкладено на 12.11.2014р.

Представник позивача в судовому засіданні 12.11.2014р. позовні вимоги підтримав повністю та надав документи для доручення до матеріалів справи.

Уповноважений представник відповідача на виклик суду не з'явився, відзив на позовну заяву у порядку, передбаченому ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, з нормативно обґрунтованими поясненнями по суті заявлених вимог не надав.

При цьому, суд відзначає, що ухвалу суду про прийняття справи до провадження від 22.10.2014р. та про відкладення розгляду справи від 29.10.2014р., відправлено на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців адресу: 01015, м. вул. Цитадельна, 6/8 та отримано відповідачем 28.10.2014р. та 04.11.2014р. про, що свідчать рекомендовані повідомлення, які містяться у матеріалах справи.

Клопотань про відкладення розгляду справи в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України від відповідача до Господарського суду міста Києва не надходило.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд у нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ухвалив рішення по справі № 910/22822/14.

Розглянувши матеріали справи Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

04.07.2013р. між ТОВ "Білоцерківконтракт" (продавець, позивач) та ТОВ "Регіон-маркет" (покупець, відповідач) укладено договір купівлі-продажу продовольчих товарів № 9-59, за умовами якого продавець передає покупцю замовлений товар - кондитерські вироби (продовольчі товари) в подальшому - товар, а покупець замовляє, розраховується за товар, та приймає його. Ціна товару гнучка, залежить від кількості замовленого товару та строків його оплати (п.п. 1.1 - 1.3 договору).

Згідно п. 1.4 договору продавець виписує при відвантаженні товару накладну, яка є невід'ємною частиною даного договору.

Відповідно до п. 3.4 договору кількість, вартість, якість та асортимент товару повинні відповідати товарно-транспортним накладним та супроводжуючим документам.

Покупець (його представник), прийнявши товар, зобов'язаний підписати накладну, вказавши прізвище, скріпивши печаткою при її наявності (п. 5.4 договору).

Право власності на оплачений товар у покупця настає з моменту підпису накладної. За неоплачений товар покупець несе повну матеріальну відповідальність (п. 5.6 договору).

У п. 6.1 договору сторони погодили, що покупець, згідно виписаної накладної вносить кошти в касу продавця.

Відповідно до п. 6.2 договору покупець здійснює оплату шляхом оплати (передоплати з повним розрахунком не пізніше одного календарного дня з моменту отримання товару) в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок продавця або шляхом оплати за поставлений товар суми, вказаної в накладній готівкою в день поставки товару.

Згідно п. 6.3 договору у виключних випадках за домовленістю сторін за отриманий від продавця товар покупець розраховується на протязі 21 банківських днів, або календарних днів.

У п. 7.2 договору сторони визначили, що за несплату (часткову оплату) або несвоєчасну оплату товару (партії товару) в терміни, передбачені цим договором, покупець сплачує продавцю штраф у розмірі половини суми заборгованості та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який нараховується пеня, за кожний день затримки.

Договір діє з моменту його підписання до 31 грудня 2016 року (п.10.1 договору).

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що на виконання умов договору з 14.10.2013р. до 02.12.2013р. поставлено відповідачу товар, на загальну суму 27 001,14 грн., що підтверджується видатковими накладними. Однак, в порушення умов договору відповідачем не виконано зобов'язання щодо оплати вартості товару у розмірі 26 848,57 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного:

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договір, який в силу вимог ч. 1 ст. 629 Цивільного України є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вище встановлено господарським судом, між сторонами у справі укладений договір, згідно з яким позивач постачає, а відповідач отримує та оплачує отриманий товар.

Відповідно ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих Господарським кодексом України, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч. 6 ст. 265 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Згідно положень ч. 4 ст. 538 ЦК України, якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

Як вбачається із матеріалів справи у п. 1.4 договору сторони погодили, що продавець виписує при відвантаженні товару накладну, яка є невід'ємною частиною даного договору.

Згідно видаткових накладних №000053903 від 14.10.2013р. на суму 1 583,94 грн., №000054074 від 14.10.2013р. на суму 494,17 грн., №000055550 від 21.10.2013р. на суму 3 437,70 грн., №000055341 від 21.10.2013р. на суму 1 804,03 грн., №000056635 від 28.10.2013р. на суму 1 725,11 грн., №000056605 від 28.10.2013р. на суму 1 965,35 грн., №000058032 від 04.11.2013р. на суму 3 200,05 грн., №000058108 від 04.11.2013р. на суму 452,91 грн., №000059522 від 11.11.2013р. на суму 2 936,56 грн., №000059575 від 11.11.2013р. на суму 992,62 грн., №000061006 від 18.11.2013р. на суму 2 988,28 грн., №000061037 від 18.11.2013р. на суму 1 137,98 грн., №000063823 від 30.11.2013р. на суму 2 051,98 грн., №000063884 від 02.12.2013р. на суму 2 230,46 грн. (належним чином засвідчені позивачем копії, яких знаходяться в матеріалах справи, а оригінали було досліджено судом в судовому засіданні по справі), які підписані представниками позивача та відповідача та скріплені печатками, підтверджується факт поставки позивачем та отримання відповідачем партії товару загальною вартістю 27 001,14 грн.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов'язань містяться і у ч. ч. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Разом з тим, відповідно до умов договору покупець здійснює оплату шляхом оплати (передоплати з повним розрахунком не пізніше одного календарного дня з моменту отримання товару) або у виключних випадках за домовленістю сторін за отриманий від продавця товар покупець розраховується на протязі 21 банківських днів, або календарних днів.

Отже по видаткових накладних №000053903 від 14.10.2013р. на суму 1 583,94 грн., №000054074 від 14.10.2013р. на суму 494,17 грн. строк оплати настав 12.11.2013р., №000055550 від 21.10.2013р. на суму 3 437,70 грн., №000055341 від 21.10.2013р. на суму 1 804,03 грн. строк оплати настав 19.11.2013р., №000056635 від 28.10.2013р. на суму 1 725,11 грн., №000056605 від 28.10.2013р. на суму 1 965,35 грн. строк оплати настав 26.11.2013р., №000058032 від 04.11.2013р. на суму 3 200,05 грн., №000058108 від 04.11.2013р. на суму 452,91 грн. строк оплати настав 03.12.2013р., №000059522 від 11.11.2013р. на суму 2 936,56 грн., №000059575 від 11.11.2013р. на суму 992,62 грн. строк оплати настав 10.12.2013р., №000061006 від 18.11.2013р. на суму 2 988,28 грн., №000061037 від 18.11.2013р. на суму 1 137,98 грн. строк оплати настав 17.12.2013р., №000063823 від 30.11.2013р. на суму 2 051,98 грн. строк оплати настав 30.12.2013р., №000063884 від 02.12.2013р. на суму 2 230,46 грн. строк оплати настав 31.12.2013р.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом відповідачем здійснено оплату товару частково на суму 152,57 грн.

ТОВ "Білоцерківконтракт", з урахуванням здійсненої оплати товару просить стягнути з відповідача 26 848,57 грн. боргу за поставлений товар.

В порядку досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача з претензією від №17-юр від 30.06.2014р. про оплату існуючої заборгованості у строк до 30.07.2014р., ТОВ "Регіон-маркет" зазначена претензія залишена без відповіді.

Отже, станом на 12.11.2014р. сума основної заборгованості відповідача складає 26 848,57 грн., що підтверджується довідкою ТОВ "Білоцерківконтракт" за підписом директора та актом звірки взаємних розрахунків станом на 29.05.2014р.

Суд приходить до висновку, що відповідач належним чином не виконав вимоги договору, а відтак порушив приписи ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку не спростував доводів позивача, розміру позовних вимог не оспорив, господарський суд приходить до висновку, що вимоги в частині стягнення основного боргу в розмірі 26 848,57 грн. нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відповідно до ст.614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Позивачем також заявлено до стягнення з відповідача 2 519,00 грн. пені.

Як встановлено судом, в п. 7.2 договору сторони передбачили відповідальність відповідача за порушення умов договору, а саме: за несплату (часткову оплату) або несвоєчасну оплату товару (партії товару) в терміни, передбачені цим договором, покупець сплачує продавцю штраф у розмірі половини суми заборгованості та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який нараховується пеня, за кожний день затримки.

Факт наявності прострочення виконання відповідачем грошових зобов'язань судом встановлено та по суті не оспорено відповідачем.

Однак, наданий позивачем розрахунок не може бути прийнятий судом до уваги оскільки не відповідає вимогам чинного законодавства.

Як вбачається із матеріалів справи, розрахунок пені позивачем виконано за період з 04.11.2013р. по 30.06.2014р.

Частиною шостою статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Ознайомившись з розрахунком пені позивача, нарахування якої передбачено п. 6.7 договору, суд задовольняє зазначену вимогу за період з 13.11.2013р. по 30.06.2014 р.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
1583.9403.12.2013 - 14.04.20141336.5000 %0.036 %*75.03
1583.9415.04.2014 - 12.05.2014289.5000 %0.052 %*23.09
494.1713.11.2013 - 14.04.20141536.5000 %0.036 %*26.93
494.1715.04.2014 - 12.05.2014289.5000 %0.052 %*7.20
3437.720.11.2013 - 14.04.20141466.5000 %0.036 %*178.76
3437.715.04.2014 - 19.05.2014359.5000 %0.052 %*62.63
1804.0320.11.2013 - 14.04.20141466.5000 %0.036 %*93.81
1804.0315.04.2014 - 19.05.2014359.5000 %0.052 %*32.87
1725.1127.11.2013 - 14.04.20141396.5000 %0.036 %*85.40
1725.1115.04.2014 - 26.05.2014429.5000 %0.052 %*37.72
1965.3527.11.2013 - 14.04.20141396.5000 %0.036 %*97.30
1965.3515.04.2014 - 26.05.2014429.5000 %0.052 %*42.97
3200.0504.12.2013 - 14.04.20141326.5000 %0.036 %*150.45
3200.0515.04.2014 - 03.06.2014509.5000 %0.052 %*83.29
452.9104.12.2013 - 14.04.20141326.5000 %0.036 %*21.29
452.9115.04.2014 - 03.06.2014509.5000 %0.052 %*11.79
2936.5611.12.2013 - 14.04.20141256.5000 %0.036 %*130.74
2936.5615.04.2014 - 10.06.2014579.5000 %0.052 %*87.13
992.6211.12.2013 - 14.04.20141256.5000 %0.036 %*44.19
992.6215.04.2014 - 10.06.2014579.5000 %0.052 %*29.45
2988.2818.12.2013 - 14.04.20141186.5000 %0.036 %*125.59
2988.2815.04.2014 - 17.06.2014649.5000 %0.052 %*99.55
1137.9818.12.2013 - 14.04.20141186.5000 %0.036 %*47.83
1137.9815.04.2014 - 17.06.2014649.5000 %0.052 %*37.91
2051.9831.12.2013 - 14.04.20141056.5000 %0.036 %*76.74
2051.9815.04.2014 - 29.06.2014769.5000 %0.052 %*81.18
2230.4601.01.2014 - 14.04.20141046.5000 %0.036 %*82.62
2230.4615.04.2014 - 30.06.2014779.5000 %0.052 %*89.40
З урахуванням наведеного судом здійснено розрахунок пені від суми боргу, яка становить 1 962,86 грн.

Окрім того, позивачем також заявлено про стягнення з відповідача штраф у розмірі 50% (п`ятдесят відсотків) суми заборгованості передбаченого у п. 7.2 договору, який складає 13 424,29 грн.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною четвертою статті 231 ГК України.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов'язань передбачено частиною другою статті 231 ГК України.

В інших випадках порушення виконання господарських зобов'язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Разом з тим, сторонами у договорі передбачено господарсько-правову відповідальність за порушення умов договору у вигляді сплати неустойки - пені та штрафу.

За таких обставин, враховуючи, що несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов'язань підтверджено обставинами та доказами у справі, суд погоджується зі зробленим позивачем розрахунком штрафу на суму 13 424,29 грн., який, за висновками суду, є арифметично вірним, внаслідок чого позов в цій частині також підлягає задоволенню у визначеному позивачем розмірі.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківконтракт" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіон-маркет" (01015, м. Київ, вул. Цитадельна, б. 6/8, ідентифікаційний код 38389836) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківконтракт" (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Матросова, б. 48, ідентифікаційний код 20605107) основний борг у розмірі 26 848 (двадцять шість тисяч вісімсот сорок вісім) грн. 57 коп., штраф у розмірі 13 424 (тринадцять тисяч чотириста двадцять чотири) грн. 29 коп., пеню у розмірі 1 962 (одна тисяча дев'ятсот шістдесят дві) грн. 86 коп., судовий збір у розмірі 1 729 (одна тисяча сімсот двадцять дев'ять) грн. 42 коп.

3 Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 17.11.2014р.

Суддя В.В. Князьков