КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2014 р. Справа№ 910/15037/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

при секретарі Кобець
М.О.

За участю представників:

від позивача - Юхно Я.О. - представник
за довіреністю від 08.01.2014 року;

від відповідача - не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«БГ Банк»

на рішення Господарського суду міста
Києва від 29.09.2014 року

у справі № 910/15037/14 (суддя Балац
С.В.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Херсонська
Теплоелектроцентраль»

до Публічного акціонерного
товариства «БГ Банк»

про зобов'язання виконати
умови договору

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Херсонська Теплоелектроцентраль»
звернулося до Господарського суду
міста Києва з позовом до Публічного
акціонерного товариства «Банк Перший»
про зобов'язання виконати умови
договору.

Позовні вимоги мотивован тим, що
відповідачем порушено зобов'язання за
укладеним між сторонами спору договору
банківського рахунку від 28.09.2012 №
0320/475, яке полягає у виконанні
доручень позивача щодо перерахування
коштів з поточного рахунку останнього.
Як вказує позивач, в період часу з 2012
року по квітень 2014 року відповідачем
платіжні доручення позивача
виконувалися з простроченням та не в
повному обсязі, що призвело до
звернення позивача до відповідача з
заявою про закриття поточного рахунку.
Також, позивачем було виставлено
відповідачеві платіжне доручення на
перерахування залишку грошових коштів
на рахунок, відкритий в АТ "Ощадбанк" у
зв'язку з закриттям поточного рахунку
позивача, відкритого у відповідача.
Крім того, позивач звертався до
відповідача з проханням виконати
попередні розрахункові документи.
Однак, згідно тверджень позивача,
вказаних доручень відповідач не
виконав, поточний рахунок позивача за
його заявою не закрив.

Таким чином, позивачем заявлена
позовна вимога про зобов'язання
відповідача перерахувати грошові
кошти у сумі 2 509 596, 91 грн з поточного
рахунку, відкритого в публічному
акціонерному товаристві «Банк Перший»,
на рахунок позивача, який відкрито
останнім в АТ "Ощадбанк".

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 29.09.2014 року позовні вимоги
задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
відповідач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення Господарського суду
міста Києва від 29.09.2014 року та прийняти
нове, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
заява позивача про уточнення позовних
вимог подана до суду першої інстанції
22.09.2014 року за своєю суттю є заявою про
зміну предмету та підстав позову. Крім
того, відповідач вважає, що позовні
вимоги позивача є вимогами немайнового
характеру, а тому суд першої інстанції
необґрунтовано стягнув з відповідача
судовий збір, який обчислено, виходячи
зі ставки судового збору, яка
сплачується за подання позову
майнового характеру.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 03.11.2014 року
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "БГ Банк"
прийнято до свого провадження колегією
суддів у складі: Дідиченко М. А.
(головуюча), Пономаренко Є. Ю., Руденко М.
А. та призначено до розгляду на 02.12.2014
року.

У судове засідання 02.12.2014 року
представник відповідача не з'явився,
про поважні причини неявки суд не
повідомив.

02.12.2014 року представником позивача було
подано, через відділ документального
забезпечення суду, заяву про надання
інформації, яка за своєю суттю є
поясненнями по суті.

У судовому засіданні 02.12.2014 року
представник позивача підтримав подану
заяву.

Крім того, останній заперечував проти
задоволення апеляційної скарги, надав
пояснення в обґрунтування своєї
правової позиції.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 02.12.2014 року
відкладено розгляд справи до 16.12.2014
року.

Представник відповідача у судове
засідання 16.12.2014 року не з'явився, про
поважні причини неявки суд не
повідомив.

Представник позивача у судовому
засіданні 16.12.2014 року заперечував
протии задоволення апеляційної скарги,
просив суд рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, Київський
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, однак рішення суду першої
інстанції підлягає змінні з наступних
підстав.

Відповідно до ст.101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як вірно встановлено місцевим
господарським судом та
підтверджується матеріалами справи,
28.09.2012 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Банк Перший",
найменування якого змінено на Публічне
акціонерне товариство "БГ Банк", (надалі
- відповідач, банк) та Публічним
акціонерним товариством "Херсонська
Теплоелектроцентраль" (надалі -
позивач) укладено договір банківського
рахунку від 28.09.2012 № 0320/475 (далі -
договір), на умовах, в порядку та строки
якого відповідач відкриває позивачеві
поточний рахунок в національній валюті
України (гривнях), поточні рахунки в
іноземній валюті згідно з заявою
позивача, рахунки за спеціальними
режимами їх використання, а саме №
0320 (далі - рахунок), на який
зобов'язується приймати та
зараховувати грошові кошти, що
надходять позивачеві, для зберігання і
здійснення розрахунково-касових
операцій за допомогою платіжних
інструментів відповідно до умов
договору та вимог законодавства
України.

Відповідно до п. 2.2 договору відповідач
виконує операції по рахунку лише за
дорученням позивача або на підставі
платіжних вимог стягувачів у разі
примусового списання коштів, у
безготівковій та готівковій формах, в
порядку, строки та на умовах,
передбачених законодавством України
та договору.

Відповідач виконує операції по рахунку
виключно в межах залишку коштів на
рахунку на підставі розрахункових
документів, форма та порядок
оформлення яких визначаються
законодавством України, які надаються
відповідачеві безпосередньо
уповноваженою особою позивача та/або у
формі електронних розрахункових
документів, що передаються позивачем
по електронних каналах зв'язку
відповідно до умов договору за
допомогою системи дистанційного
обслуговування "клієнт-банк", який
окремо укладається сторонами (п. 2.3
договору).

Як визначено сторонами в п. 2.6 договору,
тривалість операційного дня та
операційного часу банку
встановлюються відповідачем
самостійно, окремо для кожного виду
валют, шляхом видачі відповідного
наказу та доводиться до відома
позивача шляхом розміщення
відповідних оголошень в доступних для
позивача приміщеннях банку та на сайті
банку (www.bankpershiy.com.ua).

Банк виконує операції по рахунку за
розрахунковими документами, в т.ч. в
іноземній валюті, які надійшли від
позивача протягом операційного часу, в
день їх надходження, в межах залишків
коштів на рахунку на початок
операційного дня, з урахуванням сум, що
надходять на рахунок позивача протягом
операційного дня (поточні надходження)
при умові належного оформлення
документів, необхідних дня здійснення
зазначених операцій відповідно до
законодавства України та вимог банку, і
наявності достатніх коштів на рахунку.

Банк також може виконувати платіжні
доручення позивача, що надані
відповідачеві у період після
закінчення операційного часу до
закінчення операційного дня Банку, в
день їх надходження з урахуванням сум,
що надходять на рахунок позивача
протягом операційного дня (поточні
надходження) в разі оплати, позивачем
комісії за переказ коштів в
післяопераційний час згідно з тарифами
банку.

Повернення відповідачем невиконаних
розрахункових та супровідних
документів, оформлених позивачем, з
обставин, передбачених договором та
законодавством України, здійснюється
банком протягом операційного дня в
день їх надходження або наступного
робочого дня безпосередньо
уповноваженій особі позивача (в разі
подання їх на паперових носіях) та по
електронних каналах зв'язку засобами
системи "клієнт-банк" (в разі подання їх
у формі електронних розрахункових
документів).

Згідно з підпунктом "а" п. 10.1 договору
рахунок закривається банком на
підставі заяви позивача, за умови
відсутності заборгованості за
зобов'язаннями позивача перед
відповідачем.

Приписами статей 11, 509 Цивільного
кодексу України встановлено, що
договір є підставою виникнення
цивільних прав і обов'язків
(зобов'язань), які мають виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до вказівок закону,
договору (ст. 526 Цивільного Кодексу
України), а одностороння відмова від
виконання зобов'язання не допускаються
(ст. 525 Цивільного кодексу України).

Виходячи з умов договору, даний
правочин за своєю правовою природою є
договором банківського рахунку, тому
права і обов'язки сторін визначаються,
зокрема, положеннями глави 72
Цивільного кодексу України і Законом
України "Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні".

Колегією суддів встановлено, що
позивач звернувся до відповідача з
заявою від 01.07.2014 року, якою просив
закрити поточний рахунок № 0320 та
перерахувати залишок коштів на рахунок
№ 2029, відкритий позивачем в філії
Публічного акціонерного товариства
"Державний ощадний банк України".
Вказану заяву позивача відповідач
отримав 02.07.2014 року, про що свідчить
відповідна відмітка та відбиток штампу
банку на заяві від 01.07.2014 року.

Крім того, позивачем передано, а
відповідачем отримано 02.07.2014 року лист
від 02.07.2014 № 03-1/1464/1 до якого було додано
платіжне доручення від 02.07.2014 № 20173 про
перерахування залишку грошових коштів
у сумі 2 359 847, 01 грн на рахунок, що
відкритий в філії Публічного
акціонерного товариства "Державний
ощадний банк України". Разом з цим,
позивач у своєму листі від 02.07.2014 №
03-1/1464/1 просив відповідача виконати
платіжні доручення, які були передані
за допомогою системи "клієнт банк", а
саме: від 15.05.2014 № 2479, від 23.06.2014 № 3005 та
від 23.06.2014 № 3007.

Водночас, банк, у встановлений п. 2.6
договору та законом термін, операції за
надісланими платіжними дорученнями не
здійснив.

Враховуючи вищенаведені обставини,
позивач звернувся до господарського
суду з позовною вимогою про
зобов'язання відповідача перерахувати
з рахунку залишок коштів позивача, сума
яких, згідно з довідкою банку від 10.07.2014
№ 30/01-39, станом на 07.07.2014 року складає 2 509
596, 91 грн, на поточний рахунок, відкритий
в філії Херсонського обласного
управління Публічного акціонерного
товариства ""Державний ощадний банк
України".

Статтею 1066 ЦК України визначено, що за
договором банківського рахунка банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком. Банк має право
використовувати грошові кошти на
рахунку клієнта, гарантуючи його право
безперешкодно розпоряджатися цими
коштами. Банк не має права визначати та
контролювати напрями використання
грошових коштів клієнта та
встановлювати інші, не передбачені
договором або законом, обмеження його
права розпоряджатися грошовими
коштами на власний розсуд.

Частиною 3 статті 1068 ЦК передбачено, що
банк зобов'язаний за розпорядженням
клієнта видати або перерахувати з його
рахунка грошові кошти в день
надходження до банку відповідного
розрахункового документа, якщо інший
строк не передбачений договором
банківського рахунку. Обмеження прав
клієнта щодо розпорядження грошовими
коштами, що знаходяться на його
рахунку, не допускається, крім випадків
обмеження права розпорядження
рахунком за рішенням суду,
встановлених законом (ст. 1074 ЦК
України).

Згідно із пунктом 8.1 статті 8 Закону
України "Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні" банк
зобов'язаний виконати доручення
клієнта, що міститься в розрахунковому
документі, який надійшов протягом
операційного часу банку, в день його
надходження. У разі надходження
розрахункового документа клієнта до
обслуговуючого банку після закінчення
операційного часу банк зобов'язаний
виконати доручення клієнта, що
міститься в цьому розрахунковому
документі, не пізніше наступного
робочого дня.

Отже, за усіх обставин позивач є
власником грошових коштів на рахунку,
яким він володіє, і його право
власності в силу ст. 41 Конституції
України та ст. 321 ЦК України є
непорушним.

Відповідно до п. 10.1 договору рахунок
закривається банком, зокрема, на
підставі клієнта, за умови відсутності
заборгованості за зобов'язаннями
клієнта перед банком.

Згідно із п. 10.2 договору за наявності
коштів на рахунку, банк здійснює
завершальні операції за рахунком (з
виконання платіжних вимог на примусове
списання/стягнення коштів, виплати
коштів готівкою, перерахування залишку
коштів на підставі платіжного
доручення клієнта на інший рахунок
зазначений клієнтом у заяві).

До того ж, в ході розгляду справи в суді
першої інстанції, вимога про закриття
рахунку та перерахування залишку
грошових коштів була пред'явлені
позивачем відповідачеві повторно в
листі від 25.09.2014 № 06-2/1975, до якого було
додано платіжне доручення від 24.09.2014 №
3935 про перерахування залишку грошових
коштів у сумі 2 514 702, 06 грн.

Враховуючи зазначене, суд першої
інстанції прийшов до висновків, що
позовна вимога підлягає задоволенню
повністю, з тих підстав, що факт
порушення відповідачем зобов'язання за
договором щодо виконання доручення
позивача, яке містилося в
розрахунковому документі, належним
чином позивачем доведено,
документально підтверджено і, в той же
час, відповідачем в порядку,
визначеному статтями 33, 36 ГПК, не
спростовано, тому залишок грошових
коштів у сумі 2 514 702, 06 грн, які
знаходяться на рахунку позивача №
0320, відкритого в Публічному
акціонерному товаристві "БГ Банк",
підлягають перерахуванню останнім на
рахунок позивача № 6572, відкритого
позивачем в філії Херсонського
обласного управління Публічного
акціонерного товариства "Державний
ощадний банк України".

Водночас, колегія суддів зазначає, що
позивачем були пред'явленні позовні
вимоги про зобов'язання відповідача
перерахувати кошти у сумі 2 509 596, 91 грн.

При цьому, позивач заяву про збільшення
суми коштів, які підлягають
перерахуванню не надавав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 83 ГПК України
господарський суд, приймаючи рішення,
має право виходити за межі позовних
вимог, якщо це необхідно для захисту
прав і законних інтересів позивачів
або третіх осіб з самостійними
вимогамина предмет спору і про це є
клопотання заінтересованої сторонни.

Беручи до уваги те, що позивач не
заявляв клопотання про вихід за межі
позовних вимог, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції про обгрунтованість
заявлених позовних вимог про
перерахування коштів позивача
внаслідок закриття рахунку, однак
вказує, що позовні вимоги підлягають
задоволенню у сумі пред'явленній
позивачем, а саме 2 509 596, 91 грн.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
суд першої інстанції прийшов до
обгрунтованих висновків, що здійснені
позивачем уточнення позовних вимог в
частині зміни поточного рахунку з №
2029 на № 6572, на який підлягає
зарахування залишку грошових коштів,
не є змінами предмету та підстави
позову, оскільки позивачем таким
уточненням не змінено ані
матеріально-правової вимоги до
відповідача, ані обставин, якими
позивач обґрунтовує свої вимоги.

Щодо тверджень відповідача про
необгрунтоване стягнення з нього
судового збору, з розрахунку, що вимоги
позивача є вимогами майнового
характеру, то колегія суддів зазначає
насутпне.

До позовних заяв немайнового характеру
відносяться вимоги, які не підлягають
вартісній оцінці (Постанова Пленуму
Вищого господарського суду України,
від 21.02.2013, № 7 "Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України").

Враховуючи те, що позовні вимоги
позивача мають вартісну оцінку,
колегія суддів зазначає, що суд першої
інстанції обгрунтовано стягнув з
відповідача судовий збір з розрахунку
майнового характеру позову.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга Публічного акціонерного
товариства «БГ Банк» не підлягає
задоволенню, однак рішення
Господарського суду міста Києва від
29.09.2014 року підлягає змінні з
урахуванням вищенаведених обставин.

Згідно із ст. 49 ГПК України, витрати по
сплаті судового збору за подання
апеляційної скарги покладаються на
заявника.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «БГ Банк» на
рішення Господарського суду міста
Києва від 29.09.2014 року залишити без
задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 29.09.2014 року у справі № 910/15037/14
змінити.

3. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

4. Зобов'язати Публічне акціонерне
товариство "БГ Банк" (04112, м. Київ, вул.
Дегтярівська, буд. 48; ідентифікаційний
код 20717958) перерахувати з рахунку №
0320 Публічного акціонерного
товариства "Херсонська
Теплоелектроцентраль" (73000, м. Херсон,
Бериславське шосе, буд. 1;
ідентифікаційний код 00131771), відкритого
в Публічному акціонерному товаристві
"БГ Банк" (ідентифікаційний код 20717958)
кошти у сумі 2 509 596 (два мільйони п'ятсот
дев'ять тисяч п'ятсот дев'яносто шість)
грн 91 коп. на рахунок № 6572,
відкритий публічним акціонерним
товариством " Херсонська
Теплоелектроцентраль "
(ідентифікаційний код 00131771) в філії
Херсонського обласного управління
Публічного акціонерного товариства
"Державний ощадний банк Украйни" (01001, м.
Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-Г;
ідентифікаційний код 00032129).

5. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "БГ Банк" (04112, м. Київ, вул.
Дегтярівська, буд. 48; ідентифікаційний
код 20717958) на користь Публічного
акціонерного товариства " Херсонська
Теплоелектроцентраль" (73000, м. Херсон,
Бериславське шосе, буд. 1;
ідентифікаційний код 00131771; поточний
рахунок № 6572; МФО 352457) витрати по
сплаті судового збору у сумі 50 191
(п'ятдесят тисяч сто дев'яносто одна)
грн 92 коп.

6. Доручити Господарському суду міста
Києва видати відповідний наказ.

7. Матеріали справи № 910/15037/14
повернути до Господарського суду міста
Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Головуючий суддя
М.А. Дідиченко

Судді
Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко