ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

0,2

30.12.14 № 910/29413/14. Суддя Господарського
суду міста Києва Полякова К.В.,
розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Маша і Мєдвєдь"

до Фізичної особи-підприємця Шудра
Валентина Іванівна

про захист виключного права на
самостійну частину аудіовізуального
твору та стягнення 73 080,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Маша і Мєдвєдь"
звернулось до Господарського суду
міста Києва із позовом до Фізичної
особи-підприємця Шудра Валентина
Іванівна про захист виключного права
на самостійну частину
аудіовізуального твору та стягнення 73
080,00 грн.

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов
висновку, що позовна заява № 25/12-14 від
225.12.2014 (вх.№ суду 29413/14 від 29.12.2014) і
додані до неї документи підлягають
поверненню позивачеві без розгляду з
наступних підстав.

Нормами п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України
передбачено, що до позовної заяви
додаються документи, які підтверджують
сплату судового збору у встановлених
порядку і розмірі.

Так, згідно ч.1 ст. 4 Закону України "Про
судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, судовий
збір справляється у відповідному
розмірі від мінімальної заробітної
плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ст. 8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" №
719-VII від 16.01.2014, мінімальний розмір
заробітної плати на 1 січня 2014 складає
1218 гривні.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про
судовий збір", за подання до
господарського суду позовної заяви
немайнового характеру ставка судового
збору встановлюється в розмірі 1
мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п. 2.2. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 7
від 21.02.2013 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України", ст. 55
ГПК України передбачає визначення ціни
позову у позовах про стягнення грошей і
про витребування майна. Відповідні
позовні заяви мають майновий характер,
і розмір ставок судового збору за їх
подання визначається за приписом
підпункту 1 пункту 2 частини другої
статті 4 Закону. Що ж до позовних заяв
немайнового характеру, то до них
відносяться вимоги, які не підлягають
вартісній оцінці. Подання до
господарського суду таких заяв
оплачується судовим збором згідно з
підпунктом 2 пункту 2 частини другої
статті 4 Закону.

З прохальної частини поданого позову
вбачається, що Товариством з обмеженою
відповідальністю "ЗМаша і Мєдвєдь" на
розгляд Господарського суду міста
Києва передано дві позовні вимоги, а
саме про поновлення порушеного
виключного права та про стягнення
грошових коштів.

Положеннями пункту 2.10. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 7 від 21.02.2013 "Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України" визначено, що у випадках
об'єднання в одній заяві вимог як
майнового, так і немайнового характеру
судовий збір згідно з пунктом 3 статті 6
Закону підлягає сплаті як за ставками,
встановленими для позовів майнового
характеру, так і за ставками,
встановленими для розгляду позовних
заяв зі спорів немайнового характеру..

Як вбачається із поданого позову,
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Маша і Мєдвєдь"
поєднують у собі як вимогу немайнового
характеру (поновлення виключного
права) так і вимогу майнового характеру
(про стягнення грошових коштів), а отже
у відповідності до вищезазначених
положень постанови Пленуму ВГСУ
судовий збір має бути сплачений за
кожну з вимог окремо.

Між тим, позивачем до позовної заяви
додано квитанцію № РМ-53001 від 20.11.2014 про
сплату судового збору у розмірі 1
827,00грн., тобто у розмірі меншому ніж
передбачено статтею 4 Закону України
"Про судовий збір", що є порушення п. 3 ч.1
ст. 57 ГПК України.

Відповідно до п. 2.22. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №7
від 21.02.2013 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України", якщо
заявником не подано належних доказів
сплати судового збору у встановленому
порядку та розмірі, заява повертається
господарським судом з підстав
передбачених ГПК, зокрема пунктом 4
частини першої статті 63. При цьому якщо
таке повернення здійснюється у зв'язку
з недодержанням заявником вимог закону
щодо порядку та/або розміру сплати
судового збору, то у відповідній ухвалі
господарського суду має бути зазначено
правильний порядок сплати та/або
розмір судового збору.

Згідно з п. 4 ч.1 ст. 63 ГПК України, суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не додано
доказів сплати судового збору у
встановлених порядку і розмірах.

За наведених обставин, позовна заява не
може бути прийнята до розгляду та
підлягає поверненню.

Суд звертає увагу позивача, що після
усунення недоліків, які стали
підставою повернення позовної заяви
без розгляду, він може повторно
звернутися до господарського суду м.
Києва з позовом, відповідно до ч. 3 ст. 63
ГПК України.

Керуючись п.п. 4 ч. 1 ст. 63, ч. 3 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали Товариства з
обмеженою відповідальністю "Маша і
Мєдвєдь" до Фізичної особи-підприємця
Шудра Валентина Іванівна про захист
виключного права на самостійну частину
аудіовізуального твору та стягнення 73
080,00 грн. - повернути позивачеві без
розгляду.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку
передбаченому Господарським
процесуальним кодексом України.

Суддя
К.В. Полякова