ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.12.14р. Справа № 904/2440/14За скаргою:
публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"НАФТОГАЗ УКРАЇНИ"

на дії органів Державної виконавчої
служби

У справі за позовом публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ",
Київ

до Нікопольського комунального
підприємства "НІКОПОЛЬТЕПЛОЕНЕРГО", м.
Нікополь, Дніпропетровська область

про стягнення 16 606 285,69 грн.

Суддя Кармазіна Л.П.

Представники:

від позивача - Букоємський Р.В.,
представник, дов. № 14-138 від 13.05.2014 року

від відповідача - представник не
з'явився

від ДВС України - Макарова Ю.В.,
представник, дов. № 44-03/44/1723 від 25

СУТЬ СПОРУ:

21.10.14р. до канцелярії господарського
суду Дніпропетровської області
надійшла скарга публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
на дії органів Державної виконавчої
служби, якою останній просив суд:

- визнати незаконними дії Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
щодо винесення постанови від 03.10.14р. про
зупинення виконавчого провадження ВП
№44427886 з примусового виконання наказу
господарського суду Дніпропетровської
області від 23.06.14 у справі №904/2440/14;

- визнати незаконною постанову Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
від 03.10.14р. про зупинення виконавчого
провадження ВП №44427886 з примусового
виконання наказу господарського суду
Дніпропетровської області від 23.06.14 у
справі №904/2440/14;

- зобов'язати Відділ примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України поновити виконавче
провадження ВП № 44427886, про що винести
відповідну постанову.

В обґрунтування поданої скарги
скаржник посилається на те, що:

- 03.10.14р. Відділом примусового виконання
рішень Державної виконавчої служби
України винесено постанову про
зупинення провадження ВП № 44427886 з
примусового виконання наказу
господарського суду Дніпропетровської
області від 23.06.14 у справі №904/2440/14;

- є безпідставним зупинення
виконавчого провадження щодо
заборгованості підприємств ПЕК
зазначеної Законом України "Про заходи
спрямовані на забезпечення сталого
функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу" за
енергоносії відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 37
Закону України "Про виконавче
провадження";

- положення Закону України "Про заходи
спрямовані на забезпечення сталого
функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу",
Закону України "Про виконавче
провадження та з рішення
Конституційного суду України 13.12.12 №
18-пр/2012 у справі № 1-26/2012 щодо порядку
застосування цих законів у сукупності
слідує, що зупинення виконавчого
провадження у сукупності слідує, що
зупинення виконавчого провадження
можливе лише тієї заборгованості
боржника, яка визначена Законом
України "Про заходи спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу" та підпадає під визначення
заборгованості, викладене у п. 1.4 ст. 1
цього Закону і, окрім іншого, виникла
станом на розрахункову дату - 01.01.13;

- заборгованість, стягнення якої є
предметом виконавчого провадження ВП
№44427886, щодо стягнення суми боргу,
штрафних та фінансових санкцій за
несвоєчасне проведення розрахунків
божником за природний газ, отриманий
січні - квітні, жовтні - грудні 2013р.,
таким чином вищевказана сума боргу
нарахована після 01.01.13р.;

- порядок стягнення цієї
заборгованості, в тому числі на порядок
виконання судового наказу щодо їх
стягнення, не розповсюджуються п. 15 ч. 1
ст. 37 Закону України "Про виконавче
провадження" та Закон України "Про
заходи спрямовані на забезпечення
сталого функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу";

- органом ДВС порушено вимоги ст. ст. 37, 39
Закону України "Про виконавче
провадження", оскільки останній не мав
законних підстав зупиняти виконавче
провадження лише з тих підстав, що
боржник внесений до реєстру
підприємств ПЕК;

- постанова про зупинення виконавчого
провадження від 03.10.14р. ВП №44427886 є
безпідставною та такою що порушує
права і законні інтереси стягувача.

Ухвалою господарського суду від
22.10.2014р., скарга прийнята до розгляду в
судовому засіданні на 06.11.2014р.

Ухвалою господарського суду від
06.11.2014р., розгляд скарги відкладено на
27.11.2014р.

27.11.2014р. представник відповідача в
призначене судове засідання не
з'явився, про час та місце проведення
судового засідання повідомлений
належним чином, надіслав до канцелярії
суду відзив на позовну заяву та
клопотання про розгляд скарги без
участі представника відповідача.

Представник позивача (скаржника) в
судовому засіданні заявив клопотання
про продовження строку вирішення спору
на 15 днів.

Представник ВДВС до судового засідання
надав до канцелярії суду заперечення
на скаргу, проти клопотання позивача
про продовження строку вирішення спору
на 15 днів не заперечував.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 27.11.2014р.,
продовжено строк вирішення спору на 15
днів до 06.01.2015р., а розгляд скарги
відкладено на 25.12.2014р.

25.12.2014р. представник скаржника в
судовому засіданні підтримав скаргу в
повному обсязі, просив суд скаргу
задовольнити.

Представник ВДВС в судовому засіданні
заперечив проти скарги публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
на дії органів Державної виконавчої
служби.

Представник відповідача в призначене
судове засідання не з'явився, про час та
місце проведення судового засідання
повідомлений належним чином, про що
свідчить наявне в матеріалах справи
поштове повідомлення. (а.с.244)

Заслухавши пояснення представників
позивача та ВДВС, перевіривши
матеріали справи, господарський суд
вважає за необхідне скаргу публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
задовольнити у повному обсязі, з
наступних підстав:

Статтею 121-2 Господарського
процесуального кодексу України,
зокрема передбачено, що скарги на дії
чи бездіяльність органів Державної
виконавчої служби щодо виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів можуть бути подані стягувачем,
боржником або прокурором протягом
десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.
Скарги на дії органів Державної
виконавчої служби розглядаються
господарським судом, про час і місце
якого повідомляються ухвалою стягувач,
боржник чи прокурор та орган виконання
судових рішень. Неявка боржника,
стягувача, прокурора чи представника
органу Державної виконавчої служби в
судове засідання не є перешкодою для
розгляду скарги. За результатами
розгляду скарги виноситься ухвала, яка
надсилається стягувачеві, боржникові
та органові виконання судових рішень.

В квітні 2014 року публічне акціонерне
товариство "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" звернулось
до господарського суду
Дніпропетровської області з позовною
заявою до Нікопольського комунального
підприємства "Нікопольтеплоенерго" про
стягнення 16 606 285,69 грн.

Рішенням Господарського суду
Дніпропетровської області від 05.06.2014,
залишеним без змін постановою
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 21.07.2014 та
постановою Вищого господарського суду
України від 17.09.2014р. у справі № 904/2440/14
позов задоволено частково. Стягнуто з
Нікопольського комунального
підприємства "Нікопольтеплоенерго" на
користь Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" 15 222 980 грн. 32
коп. - основного боргу, 623 348 грн. 31 коп. -
пені, суму 166 761 грн. 68 коп. - інфляційних
втрат, 321 965 грн. 90 коп. - 3% річних та 73 080
грн. 00 коп. - судового збору. В решті
позову відмовлено.

23.06.2014р. на примусове виконання
зазначеного рішення суду було видано
наказ.

Відповідно до пункту 3 ч. 2 Законом
України "Про виконавче провадження",
підлягають виконанню державною
виконавчою службою виконавчі
документи, зокрема, судові накази.

Заявою від 04.08.2014 року стягувачем до
виконання Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби було пред'явлено наказ
господарського суду від 23.06.2014року.

Постановою від 19.08.14р. старшим
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
державної виконавчої служби України
відкрито виконавче провадження ВП №
44427886 з виконання наказу №904/2440/14,
виданого 23.06.14р.

Постановою державного виконавця від
03.10.14 виконавче провадження зупинено на
підставі п. 15 ч. 1 ст. 37, ст. 39 Закону
України "Про виконавче провадження".

Скарга подана стягувачем із
додержанням встановленого
процесуальною нормою строку, що не
спростовано боржником та/чи органом
Державної виконавчої служби.

Як встановлено ст. 1 Закону України "Про
виконавче провадження", виконавче
провадження, як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених
цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до наявної в матеріалах
справи виписки з реєстру підприємств
паливно-енергетичного комплексу, які
беруть участь у процедурі погашення
заборгованості відповідно до Закону
України "Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу" №107/159 від 17.09.14р. -
Нікопольського комунального
підприємства "Нікопольтеплоенерго"
внесено до реєстру підприємств
паливно-енергетичного комплексу, які
беруть участь у процедурі погашення
заборгованості відповідно до Закону
України "Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу". (а.с.220)

Згідно з п. 15 ч. 1 ст. 37, ч. 3 ст. 39 Закону
України "Про виконавче провадження"
виконавче провадження підлягає
обов'язковому зупиненню у разі
внесення підприємства
паливно-енергетичного комплексу до
Реєстру підприємств
паливно-енергетичного комплексу, які
беруть участь у процедурі погашення
заборгованості відповідно до Закону
України "Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу" до закінчення строку дії
процедури погашення заборгованості.

Офіційне тлумачення положень п. 15 ч. 1
ст. 15 Закону України "Про виконавче
провадження" містить Рішення
Конституційного Суду України від 13.12.12
№ 18-рп/2012 у справі № 1-26/2012, з якого
випливає, що внесення юридичної особи,
незалежно від форми власності, до
Реєстру підприємств
паливно-енергетичного комплексу, які
беруть участь у процедурі погашення
заборгованості, не є підставою для
зупинення виконавчого провадження та
заходів примусового виконання судових
рішень щодо стягнення з неї
заборгованості, яка не стосується
неповних розрахунків за енергоносії і
не визначена Законом України „Про
заходи, спрямовані на забезпечення
сталого функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу".

Відповідно до п. п. 3.4, 3.7 ст. 3 Закону
України "Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу" (у редакції станом на час
здійснення виконавчих дій), на строк
участі підприємства
паливно-енергетичного комплексу у
процедурі погашення заборгованості
підлягають зупиненню виконавчі
провадження та заходи примусового
виконання рішень щодо цього
підприємства із стягнення
заборгованості, яка виникла до 1 січня
2013 року, що підлягають виконанню в
порядку, встановленому Законом
України "Про виконавче провадження",
крім рішень про виплату заробітної
плати, вихідної допомоги, інших виплат
(компенсацій), що належать працівнику у
зв'язку з трудовими відносинами,
відшкодування матеріальної (майнової)
шкоди, завданої каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я або смертю,
стягнення аліментів, та рішень про
стягнення заборгованості із сплати
внесків до фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, яка виникла
до 1 січня 2011 року, і заборгованості із
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування до органів
Пенсійного фонду України; процедура
погашення заборгованості
підприємствами паливно-енергетичного
комплексу діє до 1 січня 2016 року.

У п. 1.4 ст. 1 вищевказаного Закону
визначено, що заборгованість -
підтверджена учасниками розрахунків
на розрахункову дату сума коштів, яка: 1)
підлягає сплаті за товари, роботи
(послуги), спожиті у процесі
виробництва (видобутку), передачі
(транспортування) та/або постачання
енергоносіїв, відповідно до укладених
договорів або з інших підстав,
передбачених законом, у тому числі
суми пені, штрафних та фінансових
санкцій, але не сплачена; 2) є податковим
боргом та підлягає сплаті, але не
сплачена, до бюджетів усіх рівнів та
державних цільових фондів, у тому числі
ліквідованих; 3) підлягає сплаті, але не
сплачена, до цільового галузевого
фонду створення ядерно-паливного циклу
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
політики в паливно-енергетичному
комплексі; 4) передбачена видатками
бюджетів усіх рівнів, але не отримана
суб'єктами господарської діяльності,
у тому числі за пільгами та
субсидіями, для сплати за спожиті
енергоносії; 5) підлягає сплаті і
виникла внаслідок відсутності у
Державному бюджеті України минулих
років видаткових статей або
передбачення видатковими статтями
часткового фінансування видатків для
розрахунків за енергоносії, у тому
числі за пільгами та субсидіями
(трансфертами), спожиті підприємствами,
організаціями, закладами та
установами, які фінансуються з
бюджетів усіх рівнів; 6) є
заборгованістю казенних підприємств, у
тому числі тих, які були казенними
станом на 1 січня 2011 року, за
зобов'язаннями з оплати електричної
енергії у розмірі станом на 1 липня 2011
року, що є непогашеними на дату
набрання чинності Законом України "Про
внесення змін до деяких законів
України з питань врегулювання
заборгованості за електричну енергію".

Розрахунковою датою за визначенням,
наведеним у п. 1.8 Закону є дата фіксації
учасниками розрахунків сум
кредиторської та дебіторської
заборгованостей, що належать до
погашення з використанням
передбачених цим Законом механізмів
Розрахунковою датою встановлюється 1
січня 2013 року, а для казенних
підприємств, у тому числі тих, які були
казенними станом на 1 січня 2011 року, за
зобов'язаннями з оплати електричної
енергії - 1 липня 2011 року.

Згідно з рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 05.06.14
року у справі №904/2440/14 стягнуто з
Нікопольського комунального
підприємства "Нікопольтеплоенерго" на
користь публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" 15 222 980 грн. 32
коп. - основного боргу, 623 348 грн. 31 коп. -
пені, суму 166 761 грн. 68 коп. - інфляційних
втрат, 321 965 грн. 90 коп. - 3% річних та 73 080
грн. 00 коп. - судового збору.

Предметом позову у справі є стягнення
боргу за поставлений публічним
акціонерним товариством "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
по договору купівлі-продажу природного
газу №13/2302-ТЕ-3/ПТ від 21.12.2012р., щодо
оплати поставленого природного газу за
січень - квітень, жовтень - грудень 2013р.

Згідно п.6.1. договору, оплата за газ
здійснюється покупцем виключно
грошовими коштами шляхом 100% поточної
оплати протягом місяця поставки газу.
Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14-го
числа місяця, наступного за місяцем
поставки газу.

Докази того, що такі суми є
заборгованістю, тобто підтвердженою
сторонами як учасниками розрахунків на
розрахункову дату сумою коштів у
розумінні Закону України "Про заходи,
спрямовані на забезпечення сталого
функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу"
відсутні.

За ч. 1 ст. 6, п. 8, ч. 3 ст. 11 Закону України
"Про виконавче провадження", державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб; державний виконавець
у процесі здійснення виконавчого
провадження має право з метою захисту
інтересів стягувача одержувати
безоплатно від органів, установ,
організацій, посадових осіб, сторін та
учасників виконавчого провадження
необхідні для проведення виконавчих
дій пояснення, довідки та іншу
інформацію, у тому числі конфіденційну;
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право звертатися до суду, який
видав виконавчий документ, із заявою
про роз'яснення рішення.

Так, державним виконавцем при
здійсненні виконавчих дій щодо
винесення постанови про зупинення
виконавчого провадження, для
застосування у виконавчому
провадженні п. 15 частини 1 ст. 15 Закону
України "Про виконавче провадження",
необхідним є встановлення того, що
сторони є учасниками розрахунків
відповідно до п. 1.3 ст. 1 Закону України
"Про заходи, спрямовані на забезпечення
сталого функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу", і
ними підтверджена заборгованість
станом на 01.01.13р., а також того, що така
заборгованість підпадає під
визначення, викладене у п. 1.4 ст. 1 Закону
та є сумою, про стягнення якої виданий
виконавчий документ - наказ
господарського суду.

Таким чином, витяг з реєстру, наданий
боржником у виконавчому провадженні не
є безпосереднім підтвердженням участі
відповідача у процедурі погашення тієї
заборгованості, яка визнана судовим
рішенням та того, що така
заборгованість виникла до 01.01.13р. та
підтверджена учасниками розрахунків
відповідно до Закону України "Про
заходи, спрямовані на забезпечення
сталого функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу".

Відповідно до п. 2 ст. 1 Закону України
"Про державну виконавчу службу"
завданням державної виконавчої служби
є своєчасне, повне і неупереджене
примусове виконання рішень,
передбачених законом.

Статтею 6 Закону України "Про виконавче
провадження" встановлено, що державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Згідно ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Враховуючи вищевикладене,
господарський суд вважає постанову від
03.10.14р. ВП № 44427886 про зупинення
виконавчого провадження з примусового
виконання наказу господарського суду
Дніпропетровської області від 26.06.14р. у
справі №904/2440/14 незаконною, оскільки
державним виконавцем при винесенні
постанови порушено приписи п. 15 ч. 1 ст.
37, ст. 39 Закону України "Про виконавче
провадження".

На підставі викладеного, суд вважає за
необхідне, задовольнити скаргу
публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України".

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу публічного акціонерного
товариства „Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз Україна" -
задовольнити.

Визнати незаконними дії Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
щодо винесення постанови від 03.10.14р. про
зупинення виконавчого провадження ВП
№44427886 з примусового виконання наказу
господарського суду Дніпропетровської
області від 23.06.14р. у справі №904/2440/14.

Визнати незаконною постанову Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
від 03.10.14р. про зупинення виконавчого
провадження ВП №44427886 з примусового
виконання наказу господарського суду
Дніпропетровської області від 23.06.14 у
справі №904/2440/14.

Зобов'язати Відділ примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України поновити виконавче
провадження ВП № 44427886, про що винести
відповідну постанову.

Суддя Л.П. Кармазіна