ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2014 р. Справа № 901/464/14

Господарський суд Київської області у складі судді Лопатіна А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НТС», м. Сімферополь, Автономна Республіка Крим

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціальна пересувна механізована колона-575», м. Сімферополь Автономна Республіка Крим

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Публічного акціонерного товариства Банк «Фінанси та кредит», м. Київ

про визнання договору дійсним та визнання права власності

за участю представників згідно з протоколом судового засідання.

Обставини справи:

До господарського суду Київської області 10.07.2014 р. від ліквідатора ТОВ "НТС" - арбітражного керуючого Козаренка Є.В. надійшло клопотання про прийняття до провадження господарським судом Київської області справи № 901/464/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НТС" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована пересувна механізована колона-575" про визнання договору дійсним та визнання права власності.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.07.2014 р. розгляд клопотання ліквідатора ТОВ "НТС" - арбітражного керуючого Козаренка Є.В. про прийняття до провадження господарським судом Київської області справи № 901/464/14 призначено на 20.08.2014 р.

20.08.2014 р. через канцелярію господарського суду Київської області представником відповідача подано відзив на позов.

20.08.2014 р. у судовому засіданні оголошено перерву до 08.09.2014 р., про що присутніми представниками учасників судового процесу підписано відповідну розписку.

Ухвалою господарського суду Київської області від 08.09.2014 р. прийнято до провадження господарського суду Київської області справу господарського суду Автономної Республіки Крим № 901/464/14 та призначено до розгляду 06.10.2014 р.

06.10.2014 р. через канцелярію господарського суду Київської області ПАТ Банк "Фінанси та кредит" подано клопотання про залучення останнього третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.10.2014 р. розгляд справи відкладено на 29.10.2014 р. у зв'язку з неявкою представника позивача.

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.10.2014 р. залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Публічне акціонерне товариство Банк "Фінанси та кредит", розгляд справи відкладено на 12.11.2014 р.

12.11.2014 р. через канцелярію господарського суду Київської області представником відповідача подано заяву щодо застосування строків позовної давності.

У судовому засіданні 12.11.2014 р., оголошено перерву до 04.12.2014 р., про що присутніми представниками учасників судового процесу підписано відповідну розписку.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.11.2014 р., продовжено строк розгляду спору у справі № 901/464/14 на п'ятнадцять днів.

26.11.2014 р. через канцелярію господарського суду Київської області представником позивача подано письмові пояснення щодо відзиву на позов.

04.12.2014 р. через канцелярію господарського суду Київської області представником позивача подано клопотання про розгляд справи без участі останнього.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представника відповідача та представника третьої особи, суд

встановив:

08.02.2006 року між ТОВ «Спеціальна пересувна механізована колона-575» (продавець) та ТОВ «НТС» (покупець) укладено договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу, відповідно до умов якого, продавець, у порядку та на умовах, визначених даним договором, продав, а покупець придбав цілісний майновий комплекс - виробничу базу, розташовану за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь, вул. Бородіна, 18-а, на земельній ділянці площею 1,26 га (Державний акт на право користування землею серія Б № 013980), до складу якої входять:

Під літерою «А» - виробнича база, рік споруди - 1981, 3 поверхи:

- «А» - виробнича база, площею 477,0 кв.м.;

- під «А» -підвал, площею 243,8 кв.м.;

- «А» -прибудова, площею 1769,5 кв.м.;

- «а» - тамбур, площею 1769,5 кв.м.;

- «а» - тамбур, площею 6,5 кв.м., вхід в підвал, площею 11,3 кв.м., крильце, площею 6,7 кв.м., пандус, площею 32,8 кв.м.;

Під літерою «Б» - ремонтні бокси, рік споруди - 1986, 1 поверх:

- ремонтні бокси, площею 173,9 кв.м.;

- крильце площею 1,9 кв.м.;

- оглядова яма (2 шт.), площею 11,2 кв.м.;

Під літерою «В» - ремонтні бокси, рік споруди - 1990, 1 поверх:

- склад цоколь. Площею 366,1 кв.м.;

- склад 1 поверх, площею 353,6 кв.м.;

- «В» - прибудова, площею 31,9 кв.м.;

- «В2» - прибудова, площею 10,6 кв.м.;

- «в» - навіс, площею 121,7 кв.м., естакада 98,0 кв.м., сходи 2,1 кв.м.;

Під літерою «Г» - склад, рік споруди - 1976, 1 поверх:

- склад площею 183,9 кв.м.;

- «Г» прибудова, площею 23,8 кв.м

Разом під основними - 3220 кв.м.

Під літерою «Д» - навіс, площею 42,2 кв.м.

Під літерою «Е» - навіс, площею 64,6 кв.м.

Разом під службовими - 108 кв.м.

№ 1- ворота, № 2 - паркан 2,4 кв.м., № 3 - ворота, № 4 - ворота, № 5 - паркан 6,4 кв.м., № 6 - паркан 22,6 кв.м., № 7 - ворота, № 8 - паркан 16,0 кв.м., № 9 - паркан 1,0 кв.м., № 10 - паркан, № 11 - паркан 0,8 кв.м., № 12 - паркан 0,3 кв.м., № 13 - естакада 33,6 кв.м., № 14 - підпірна стіна 4,7 кв.м., № 15 - підпірна стіна 3,1 кв.м., № 16 - підпірна стіна 4,8 кв.м., № 17 - паркан, № 18 - підпірна стіна 1,0 кв.м.

І - мощення площею 4404,6 кв.м., ІІ - мощення площею 1389,0 кв.м.

Разом під спорудами: 97,0 кв.м.

Всього під забудовою: 3425 кв.м.

Площа двору: 5794 кв.м.

Відповідно до п. 2.1 договору купівля-продаж цілісного майнового комплексу здійснена за ціною 760000,00 грн. з урахуванням ПДВ.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що спірний договір купівлі-продажу не розірваний та не визнаний недійсним, а тому вважається дійсним та підлягає виконанню.

Крім того, позивач посилається на те, що останнім було виконано свої зобов'язання за вказаним договором належним чином, а саме, перераховано оплату за об'єкт у розмірі 760000,00 грн., а так як, вказані кошти відповідачем не були повернуті, позивач має право на захист своїх інтересів.

Разом з тим, як вбачається з поданих відповідачем документів, а саме, Рішенням господарського суду Автономної республіки Крим від 22.08.2012 р. у справі 5002-33/2337-2012 було встановлено, що договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу, укладений 08.02.2006 р. між ТОВ «Спеціальна пересувна механізована колона-575» та ТОВ «НТС» не набув дійсності, у зв'язку з недотриманням сторонами вимог чинного законодавства щодо його належного оформлення, у зв'язку з чим, позов ТОВ «НТС» було задоволено, стягнуто з ТОВ «Спеціальна пересувна механізована колона-575» на користь ТОВ «НТС» кошти, сплачені за договором купівлі-продажу як оплату за об'єкт нерухомого майна, а саме, цілісний майновий комплекс - виробничу базу, розташовану за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь, вул. Бородіна, 18-а, на земельній ділянці площею 1,26 га у розмірі 760000,00 грн. та відсотки за безпідставне користування чужими грошовими коштами у розмірі 31754,88 грн.

На підставі вказаного рішення ТОВ «НТС» 03.12.2012 р., у встановленому чинним законодавством порядку, заявило свої кредиторські вимоги до боржника ТОВ «Спеціальна пересувна механізована колона-575» у справі про банкрутство останнього № 901/3123/13, вимоги ТОВ «НТС» щодо визнання останнього конкурсним кредитором ТОВ «Спеціальна пересувна механізована колона-575» з грошовими вимогами у розмірі 807589,98 грн., які підтверджені судовим рішенням, задоволені у повному обсязі (ухвала господарського суду Автономної Республіки Крим від 12.12.2013 р. № 901/3123/13).

Відповідно до частини другої ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

У п. 2.6. роз'яснень, наданих Вищим господарським судом України у постанові пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26 грудня 2011 року N 18, вказано, що не потребують доказування преюдиціальні факти, тобто встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) у процесі розгляду іншої справи, в якій беруть участь ті самі сторони, в тому числі і в тих випадках, коли в іншому спорі сторони мали інший процесуальний статус (наприклад, позивач у даній справі був відповідачем в іншій, а відповідач у даній справі - позивачем в іншій).

З огляду на викладене, у судовому порядку встановлено, що спірний договір не набув дійсності, оскільки при його укладенні сторонами не було дотримано нотаріального посвідчення вказаного договору, крім того, рішенням суду було стягнуто з відповідача кошти сплачені позивачем за договором купівлі-продажу, а тому у суду відсутні правові підстави вважати вимогу позивача щодо визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на цілісний майновий комплекс - виробничу базу, розташовану за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь, вул. Бородіна, 18-а, на земельній ділянці площею 1,26 га такою, що підлягає задоволенню.

Разом з тим, 12.11.2014 р. через канцелярію господарського суду Київської області представником відповідача подано заяву про застосування строків позовної давності.

Відповідно до пункту 2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 р. "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" за змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Як вже зазначалося, позивачем належними та допустимими доказами не доведено факт порушення прав останнього.

А тому, суд відмовляє відповідачу в застосуванні строків позовної давності до вимог позивача.

Частиною першою ст. 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовна вимога ТОВ «НТС» щодо визнання договором купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на об'єкт нерухомого майна, а саме, цілісний майновий комплекс - виробничу базу, розташовану за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь, вул. Бородіна, 18-а, з огляду на встановлені факти, є такою, що задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини п'ятої статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, при відмові в задоволенні позову, покладаються на позивача.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 44, 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 26.12.2014 р.

Суддя А.В. Лопатін