КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2014 р. Справа№ 910/3972/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Коротун О.М.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання
Шалівського В.О.

за участю представників

від позивача: Соляник Н.В. - дов. від
11.06.2014 року № ЦХП 15/69

від відповідача: Погрібніченко Д.Л. -
дов. від 05.05.2014 року б/н

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Абсолют Стіл" на
рішення господарського суду міста
Києва від 29.09.2014 року

у справі № 910/3972/14 (головуючий суддя
Босий В.П., судді Стасюк С.В., Ломака В.С.)

за позовом Державного підприємства
матеріально-технічного забезпечення
залізничного транспорту України
„Укрзалізничпостач" (м. Київ)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю „Абсолют Стіл" (м.
Київ)

про стягнення 466 545 грн. 70 коп.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва
звернулося Державне підприємство
матеріально-технічного забезпечення
залізничного транспорту України
„Укрзалізничпостач" з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Абсолют Стіл" про
стягнення з відповідача на користь
позивача суми штрафу в розмірі 458 176 грн.
35 коп. та пені в розмірі 8 369 грн. 35 коп.

Рішенням від 29.09.2014 року господарський
суд міста Києва позов задовольнив
повністю. Стягнув з ТОВ „Абсолют Стіл"
на користь ДП „Укрзалізничпостач" пеню
у розмірі 8 369 грн. 35 коп., 458 176 грн. 35 коп.
та судовий збір у розмірі 9 330 грн. 91 коп.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням
місцевого господарського суду ТОВ
„Абсолют Стіл" звернулося до
апеляційного господарського суду з
заявою про поновлення строку на
апеляційне оскарження та з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення господарського суду міста
Києва від 29.09.2014 року по справі № 910/3972/14
і ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 03.11.2014 року ТОВ
„Абсолют Стіл" було відновлено строк
на апеляційне оскарження, його
апеляційна скарга була прийнята до
провадження та призначено розгляд
справи № 910/3972/14 у судовому засіданні за
участю представників сторін.

В судовому засіданні 27.11.2014 року
оголошувалася перерва до 16.12.2014 року до
12 год. 30 хв.

В судовому засіданні 16.12.2014 року
представник відповідача підтримав
вимоги апеляційної скарги. Представник
позивача проти вимог апеляційної
скарги заперечував з підстав,
викладених у відзиві на апеляційну
скаргу.

Дослідивши докази, що є у справі,
заслухавши пояснення представників
сторін, перевіривши застосування норм
матеріального та процесуального права
судом першої інстанції, обговоривши
доводи апеляційної скарги судова
колегія апеляційного господарського
суду дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, а
рішення місцевого господарського суду
має бути залишено без змін, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 265
Господарського кодексу України за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Договір поставки укладається на розсуд
сторін або відповідно до державного
замовлення.

Згідно з ч. 6 ст. 265 ГК України реалізація
суб'єктами господарювання товарів
негосподарюючим суб'єктам
здійснюється за правилами про договори
купівлі-продажу. До відносин поставки,
не врегульованих цим Кодексом,
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України про договір
купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного
кодексу України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Cт. 655 ЦК України встановлено, що за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Як вірно встановлено місцевим
господарським судом та
підтверджується матеріалами справи
27.03.2013 року Державне підприємство
матеріально-технічного забезпечення
залізничного транспорту України
„Укрзалізничпостач" (замовник) та
Товариство з обмеженою
відповідальністю „Абсолют Стіл"
(постачальник) уклали договір поставки
№ ЦХП-02-02413-01, відповідно до умов якого
постачальник зобов'язується поставити
та передати у власність, а замовник
прийняти та оплатити продукцію,
найменування, марка й кількість якої
вказується в специфікації, яка є
невід'ємною частиною договору, на
умовах, що викладені в цьому договорі.

Згідно з п. 4.1 договору від 27.03.2013 року №
ЦХП-02-02413-01 ціна визначається за даним
договором і приймається сторонами: в
національній валюті України - гривні,
на умовах СРТ (перевезення оплачено до
…) пункт призначення згідно рознарядки
замовника. Постачання здійснюється за
цінами, передбаченими у специфікації
до даного договору. Ціна продукції,
узгоджена в специфікації до даного
договору включає: вартість продукції,
вартість тари, всі податки і збори,
передбачені чинним законодавством,
транспортні витрати постачальника
згідно з п. 5.1 даного договору.

У відповідності до п. 4.3 договору від
27.03.2013 року № ЦХП-02-02413-01 загальна сума
даного договору на момент його
підписання складає - 14 799 750 грн., крім
того ПДВ 20 % - 2 959 950 грн., що разом
становить - 17 759 700 грн.

Додатковою угодою №1 від 28.03.2013 року до
договору від 27.03.2013 року № ЦХП-02-02413-01
внесено зміни до п. 4.3 даного договору,
згідно з яким загальна сума договору
складає 14 797 750 грн., крім того ПДВ 20 % - 2 959
55000 грн., що становить разом - 17 757 300 грн.

Також вищевказаною додатковою угодою
анульовано специфікацію № 1 до
договору від 27.03.2013 року № ЦХП-02-02413-01 та
включено до даного договору
специфікацію № 2.

Згідно з п. 5.1 договору від 27.03.2013 року №
ЦХП-02-02413-01 постачальник здійснює
поставку продукції автомобільним або
залізничним транспортом на умовах СРТ
(перевезення сплачено до …) пункт
призначення згідно рознарядки
замовника (відповідно до вимог правил
„Інкотермс" в редакції 2010 року).
Вантажовідправником продукції може
бути третя особа, зазначена
постачальником.

Пунктом 5.5 договору від 27.03.2013 року №
ЦХП-02-02413-01 в редакції додаткової угоди
№ 1 від 28.03.2013 року встановлено, що
поставка продукції проводиться
партіями протягом терміну дії
договору, тільки після письмової
рознарядки замовника, яка вважається
дозволом на поставку та є
підтвердженням готовності замовника
до прийому продукції. Відповідальність
за достовірність інформації, яка
вказується в рознарядці, несе замовник.

Рознарядка надається постачальнику в
оригіналі та з застосуванням
факсимільного зв'язку. Після отримання
рознарядки по факсу постачальник
повинен протягом доби направити
замовнику копію отриманої рознарядки з
відміткою, що підтверджує її отримання,
або іншим чином підтвердити її
отримання.

Кожна партія продукції постачається
протягом 30 (тридцяти) календарних днів
з дати письмової рознарядки замовника,
якщо інше не вказано у рознарядці.

Згідно з п. 5.3 договору від 27.03.2013 року №
ЦХП-02-02413-01 датою поставки продукції
вважається дата приймання цієї
продукції вантажоодержувачем -
кінцевим одержувачем - структурним
підрозділом залізниці, зазначеним в
рознарядці замовника, що
підтверджується належно оформленим
актом прийому-передачі, який
підписується представниками
вантажоодержувача, постачальника та
підтверджується керівництвом служби
залізниці вантажоодержувача, оригінал
якого надається замовнику.

Порядок розрахунків, передачі і
приймання продукції обумовлено в
розділах 6 та 7 договору.

У відповідності до п. 10.1 договору від
27.03.2013 року № ЦХП-02-02413-01 за порушення
термінів постачання постачальник
оплачує замовнику штраф у розмірі 15%
від суми непоставленої в строк
продукції, а за прострочення понад 30
днів додатково стягується пеня у
розмірі 0,1% від суми непоставленої в
строк продукції за кожний день
прострочення.

Пунктом 13.7 договору від 27.03.2013 року №
ЦХП-02-02413-01 термін дії даного договору
встановлюється з моменту його
підписання обома сторонами до 31.12.2013
року, а в разі наявності потреби
замовника, що підтверджено відповідним
повідомленням та рознарядкою
направленими на адресу постачальника -
до повного виконання.

Ч. 1 ст. 193 ГК України встановлює, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання
-відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Ч. 2 ст. 193 ГК України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином, відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
та інших вимог, що звичайно ставляться,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір
є обов'язковим до виконання сторонами.

На виконання умов договору від 27.03.2013
року № ЦХП-02-02413-01 ДП
„Укрзалізничпостач" направило 02.04.2013
року на адресу ТОВ „Абсолют Стіл"
рознарядку (дозвіл на відвантаження)
від 28.03.2013 року № ЦХП-20/1928 на загальну
суму 5 503 080 грн.

Відповідач частково виконав умови
договору з поставки товару на суму 2 448
570 грн. 60 коп.

28.05.2013 року ДП „Укрзалізничпостач"
направило на адресу ТОВ „Абсолют Стіл"
претензію від 27.05.2013 року № ЦХП-20/3337 з
вимогою сплатити штраф у розмірі 458 176
грн. 35 коп. за порушення строків
постачання продукції за договором від
27.03.2013 року № ЦХП-02-02413-01.

Відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України
відсутність своєї вини доводить особа,
яка порушила зобов'язання.

ТОВ „Абсолют Стіл" стверджувало, що не
отримувало рознарядки від 28.03.2013 року №
ЦХП-20/1928 на загальну суму 5 503 080 грн.

На підтвердження факту відправлення
вищезазначеної рознарядки ДП
„Укрзалізничпостач" надало список
згрупованих поштових відправлень від
02.04.2013 року, з якого вбачається, що на
адресу відповідача було направлено
поштове відправлення № 394 з
рознарядками від 28.03.2013 року № ЦХП-20/1928
та від 01.04.2013 року № ЦХП-20/1992.

Оригінал фіскального чеку Укрпошти від
02.04.2013 року № 6364 та списку згрупованих
поштових відправлень, в тому числі
поштового відправлення № 394 на
адресу ТОВ „Абсолют Стіл", з відбитком
штемпелю поштового відділення
міститься в матеріалах справи на
аркушах 141-143.

Колегія суддів апеляційного
господарського суду не бере до уваги
лист УДППЗ „Укрпошта" від 21.05.2014 року №
38-10-10-898, в якому повідомляється ТОВ
„Абстолют Стіл" про те, що
рекомендований лист від 02.04.2013 року №
394 на адресу ТОВ „Абсолют Стіл" не
надходив, з огляду на наступне.

Відповідно до абз. 4 п. 123 Правил надання
послуг поштового зв'язку, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 05.03.2009 року № 270 адресат має право за
додаткову плату подати заяву про
розшук відправленого йому
реєстрованого поштового відправлення,
поштового переказу.

Згідно з п. 124 Правил надання послуг
поштового зв'язку заяви про випадки,
передбачені пунктом 123 цих Правил,
подаються адресатом у порядку і строки,
визначені пунктом 122 цих Правил.

В. абз. 3 п. 122 Правил надання послуг
поштового зв'язку визначено, що заяви
про внутрішні реєстровані поштові
відправлення, поштові перекази
приймаються протягом шести місяців з
дня прийняття їх для пересилання, про
міжнародні реєстровані поштові
відправлення - у строки, передбачені
актами Всесвітнього поштового союзу,
про міжнародні поштові перекази - у
строки, передбачені міжнародними
угодами про обмін поштовими
переказами.

Таким чином Правилами надання послуг
поштового зв'язку встановлено
шестимісячний строк для розшуку
адресатом відправленого йому
реєстрованого поштового відправлення.

Також п. 128 Правил надання послуг
поштового зв'язку встановлено, що заява
не розглядається у разі, коли минув
встановлений для прийняття заяв строк.

Про причини відмови у розгляді заяви
заявнику у письмовій формі надається
обґрунтована відповідь. Одночасно
повертаються подані ним документи.

Натомість лист УДППЗ „Укрпошта" від
21.05.2014 року № 38-10-10-898 мав містити
відмову у розгляді відповідно до п. 128
лист УДППЗ „Укрпошта" від 21.05.2014 року №
38-10-10-898.

Таким чином оцінюючи докази, які
суперечать один одному, колегія суддів
апеляційного господарського суду
надає перевагу фіскальному чеку
Укрпошти від 02.04.2013 року № 6364 та списку
згрупованих поштових відправлень, в
тому числі поштового відправлення №
394 на адресу ТОВ „Абсолют Стіл", з
відбитком штемпелю поштового
відділення 02.04.2013 року, які в оригіналах
містяться в матеріалах справи (а.с.141-143),
перед лист УДППЗ „Укрпошта" від 21.05.2014
року № 38-10-10-898, який складений з
порушенням п. 128 Правил надання послуг
поштового зв'язку (а.с.126).

Відповідач не надав суду доказів того,
що ним було отримано інші документи в
поштовому відправленні № 394, а
також не пояснив суду на підставі яких
документів він здійснив поставку
товару на загальну суму 2 448 570 грн. 60 коп.

За таких обставин колегія суддів
апеляційного господарського суду
приходить до висновку, що відповідач
отримав рознарядку від 28.03.2013 року №
ЦХП-20/1928 на загальну суму 5 503 080 грн. в
поштовому відправленні № 394.

Статтею 611 Цивільного кодексу України
визначено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Ч. 4 ст. 231 ГК України встановлюється, що
у разі якщо розмір штрафних санкцій
законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором.

Ч. 6 ст. 231 ГК України визначено, що
штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

У відповідності до п. 10.1 договору від
27.03.2013 року № ЦХП-02-02413-01 за порушення
термінів постачання постачальник
оплачує замовнику штраф у розмірі 15%
від суми непоставленої в строк
продукції, а за прострочення понад 30
днів додатково стягується пеня у
розмірі 0,1% від суми непоставленої в
строк продукції за кожний день
прострочення.

Колегія суддів апеляційного
господарського суду зробила
перерахунок розміру пені та штрафу та
дійшла висновку, що місцевий
господарський суд правомірно стягнув
пені у розмірі 8 369 грн. 35 коп. за період з
27.05.2013 року до 24.02.2014 року (274 дні) та
штраф у розмірі 458 176 грн. 35 коп. за
порушення зобов'язання за договором
поставки від 27.03.2013 року № ЦХП-02-02413-01 в
частині строків постачання.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
відповідача, викладені в апеляційній
скарзі, не спростовують висновків
господарського суду першої інстанції,
а тому відсутні підстави для
скасування ухвали господарського суду.

Колегія суддів вважає, що
господарський суд першої інстанції
вірно встановив фактичні обставини
справи, належним чином дослідив наявні
докази, дав їм належну оцінку та
прийняв законну та обґрунтовану ухвалу
у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права,
а тому, ухвала підлягає залишенню без
змін, а апеляційна скарга - без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України
Київський апеляційний господарський
суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю „Абсолют
Стіл" на рішення господарського суду
міста Києва від 29.09.2014 року по справі №
910/3972/14 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду
міста Києва від 29.09.2014 року по справі №
910/3972/14 залишити без змін.

3. Справу № 910/3972/14 повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Повний текст постанови
підписано__18.12.2014 р.__

Головуючий суддя
О.М. Гаврилюк

Судді
О.М. Коротун

В.В. Сулім