ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.08.2014 Справа № 920/1120/14

За позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Сумської обласної дирекції, м. Суми

до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Шостка

про стягнення 3032 грн. 76 коп.

СУДДЯ С.О.МИРОПОЛЬСЬКИЙ

Секретар судового засідання С.М. Шаповал

За участю представників сторін:

Від позивача: Данечкіна О.О.

Від відповідача: не з'явився

Суть спору: позивач у своїй позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 011/9865/170360 від 23.09.2013 року в сумі 3 032,76 грн., а саме: 2000,00 грн. - заборгованість за дозволеним овердрафтом та 1032,76 грн. - заборгованість за недозволеним овердрафтом.

Відповідач в судове засідання не з'явився, відзиву на позов не надав, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому справа розглядається за наявними матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника сторони, оцінивши наявні в справі докази, суд встановив наступне:

23 вересня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 011/9868/170360, відповідно до умов якого банк надав позичальнику можливість використання кредитної лінії з поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів шляхом здійснення платежів в межах поточного ліміту з рахунку у разі відсутності (недостатності) на рахунку грошових коштів. Максимальний ліміт кредиту за кредитним договором складає 50 000,00 грн. В межах максимального ліміту встановлюється поточний ліміт. На дату укладення кредитного договору поточний ліміт складав 2 000,00 грн.

Строк дії кредиту - з дня підписання договору страхування у відповідності до умов кредитного договору по 23.09.2015 р. включно.

Протягом всього строку фактичного користування кредитом позичальник зобов'язаний сплачувати щомісяця Банку проценти, розмір яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 30 % річних. (п. 2.1 Кредитного договору).

Відповідно до п. 3.2 Кредитного договору за умови наявності укладеного договору страхування у разі ініціювання позичальником операцій по рахунку з використанням спеціальних платіжних засобів та при відсутності (недостатності) на рахунку власних коштів позичальника, Банк зобов'язується надати кредитні кошти шляхом їх безготівкового переказу з позичкового рахунку на рахунок в межах поточного ліміту та здійснити ініційовану позичальником операцію. З моменту здійснення таких платежів Банк вважається таким, що надав позичальнику кредит на суму здійснених Банком платежів.

Відповідно до п. 5.2. Кредитного договору, позичальник зобов'язаний до 10 числа включно кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за першою (з дати укладення цього Договору) датою розрахунку процентних платежів, забезпечити на рахунку наявність коштів для сплати щомісячного обов'язкового платежу в сумі не менше 15 відсотків від залишку заборгованості за кредитом на дату розрахунку процентних платежів, але не менше фіксованої суми, встановленої відповідними тарифами Банку. При цьому, залишок заборгованості за кредитом, що береться до розрахунку щомісячного обов'язкового платежу, включає використану суму кредиту, суму нарахованих процентів, комісій та неустойок за всіма видами заборгованості, зменшену на суму не внесеного позичальником щомісячного обов'язкового платежу попередніх періодів.

Однак, відповідачем не виконуються вищезазначені умови Кредитного договору, а саме відповідачем порушено зобов'язання по поверненню кредиту та не виконуються умови п. 5.2. Кредитного договору щодо забезпечення наявності коштів на рахунку для сплати обов'язкового платежу.

Станом на 20.06.2014 р. загальна заборгованість ФОП ОСОБА_2 перед позивачем за Кредитним договором від 23.09.2013 року становить 3 032,76 гривень, а саме: 2000,00 грн. - заборгованість за дозволеним овердрафтом; 1032,76 грн. - заборгованість за недозволеним овердрафтом.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна прийняти всі міри, необхідні для належного виконання зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами або договором.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог діючого законодавства, одностороння відмова від виконання зобов'язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором чи законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 346 ГК України кредити надаються банком під відсоток. Надання безвідсоткових кредитів забороняється, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Крім того, частиною другою статті 1050 ЦК встановлено, що коли договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому.

Також відповідно до ст. 611, 615 ЦК України у випадку порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно ст. 8 Кредитного договору позивачу надано право вимагати від відповідача достроково здійснити повернення кредиту, відсотків та інших платежів у випадку невиконання умов зазначеного вище кредитного договору, тобто зазначений пункт договору містить норму про відповідальність відповідача у вигляді дострокового повернення кредиту, в тому числі й при порушені зобов'язань по щомісячній сплаті кредиту та відсотків.

Враховуючи те, що на даний час заборгованість відповідача за кредитним договором № 011/9868/170360 не погашена, позовні вимоги є правомірними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ід. номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Сумської обласної дирекції (40030, м. Суми, пл. Незалежності, 1, код 21125295) 3 032 грн. 76 коп. заборгованість за кредитним договором № 011/9865/170360 від 23.09.2013 року, а також 1827,00 грн. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст складено 26.08.2014

Суддя С.О. Миропольський