ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

16 грудня 2014 року Справа № 922/1946/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Бакуліної С.В.,

суддів:Волковицької Н.О.,

Добролюбової Т.В.,
Дунаєвської Н.Г.,
Мачульського Г.М.,
розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "МТС Україна"
про перегляд Верховним Судом України
постановиВищого господарського суду України від 06.11.2014
у справі№ 922/1946/14
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НПП Укренергострой"
доПриватного акціонерного товариства "МТС Україна" Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Юрінвест-В"
простягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "НПП Укренергострой" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до ЗАТ "Український мобільний зв'язок", правонаступником якого є ПАТ "МТС Україна", про стягнення заборгованості в сумі 1 009 886,29 грн у зв'язку з невиконанням останнім зобов'язання з оплати за фактично виконані роботи після відкликання замовлень згідно з договором підряду №480/08 від 19.06.2008, та до ТОВ "Юридична фірма "Юрінвест-В" про стягнення 2000,00 грн за договором поруки №15/10-ПР від 15.10.2013.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 12.06.2014, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 16.09.2014 позов задоволено частково; стягнуто з ПАТ "МТС-Україна" на користь ТОВ "НПП Укренергострой" заборгованість в сумі 1 007 886,29 грн; стягнуто з ТОВ "Юридична фірма "Юрінвест-В" на користь ТОВ "НПП Укренергострой" заборгованість в сумі 2000,00 грн; в решті позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.11.2014 у справі №922/1946/14 постанову Харківського апеляційного господарського суду від 16.09.2014 залишено без змін.

Приватним акціонерним товариством "МТС Україна" подано заяву про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 06.11.2014 у справі №922/1946/14, в якій заявник просить скасувати зазначену постанову та направити справу на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

Заяву, з посиланням на постанови Вищого господарського суду України від 09.01.2014 у справі №922/1315/13, від 04.06.2013 у справі №5024/517/2012, мотивовано неоднаковим застосуванням Вищим господарським судом України одних і тих самих норм матеріального права, а саме частини першої статті 875 Цивільного кодексу України, внаслідок чого ухвалено різні за змістом судові рішення у подібних правовідносинах.

Розглянувши заяву про перегляд постанови суду касаційної інстанції та додані до неї матеріали, колегія суддів не вбачає підстав для допуску даної справи до провадження Верховного Суду України з огляду на наступне.

Відповідно до статті 11116 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) заява про перегляд судових рішень господарських судів може бути подана виключно на таких підставах: 1) неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, внаслідок чого ухвалено різні за змістом судові рішення у подібних правовідносинах; 2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Ухвалення різних за змістом судових рішень (пункт 1 цієї статті) матиме місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за подібних предмета та підстав позову, змісту позовних вимог та встановлених судом фактичних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) неоднакових правових висновків, покладених в основу цих судових рішень.

При вирішенні питання допуску справи до провадження Верховного Суду України враховується сукупність всіх наявних складових ознак неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

У постанові від 06.11.2014 у справі №922/1946/14, про перегляд якої подано заяву, Вищий господарський суд України погодився з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення позову про:

- часткове стягнення з відповідача-1 (замовника) заборгованості з оплати фактично виконаних підрядних робіт після відмови відповідача-1 від замовлень за договором підряду, з огляду на встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи стосовно неналежного виконання відповідачем-1 своїх договірних зобов'язань (пункту 5.10 договору) з оплати за фактично виконані підрядні роботи, що виконані підрядником на момент відкликання замовлення, а також недоведеність підстав звільнення від такої оплати; крім того, виконання спірних будівельних робіт підтверджується підписаними сторонами актами здачі-приймання робіт, обладнання, матеріалів та протоколами приймальних випробувань, як це передбачено договором підряду;

- стягнення з поручителя (відповідача-2) заборгованості у розмірі передбаченому договором поруки (пункт 4.1) у зв'язку з неналежним виконанням замовником зобов'язання з оплати фактично виконаних робіт за договором підряду.

Водночас у постанові від 09.01.2014 у справі №922/1315/13, на яку посилається заявник, суд касаційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову про:

- стягнення з відповідача-1 заборгованості за договором підряду та пені, оскільки позивачем при виконанні підрядних робіт були допущені недоліки, які позивачем не виправлені, про що складені відповідні типові форми переліків виявлених недоліків. При цьому, судом враховано, що в матеріалах справи відсутні відповідні акти усунення недоліків, які відповідно до умов пункту 9.8 договору підряду, повинні бути складені підрядником, а також відсутні докази введення об'єктів в експлуатацію, у зв'язку з чим, в силу умов договору (пункту 5.1.4) та вимог чинного законодавства (статті 538 Цивільного кодексу України), підстави для оплати 20% від вартості робіт відсутні;

- стягнення з відповідача-2 матеріальної шкоди, оскільки матеріалами справи не підтверджується спричинення позивачу матеріальної шкоди у заявленому позивачем розмірі з вини відповідача-2.

У постанові від 04.06.2013 у справі №5024/517/2012 суд касаційної інстанції дійшов висновку щодо відсутності підстав для:

- задоволення первісного позову про стягнення заборгованості за виконані підрядні роботи згідно договору підряду, виходячи з того, що виконані згідно акта за грудень 2011 року роботи на момент їх передачі замовнику не відповідали нормативно закріпленим вимогам щодо якості; при цьому судом враховано, що за вказаним актом результат робіт передавався замовнику в цілому, що унеможливлює відокремлення певних видів робіт, оскільки неякісне виконання хоча б одного з етапів улаштування покриття підлоги має своїм наслідком неналежну якість кінцевого результату робіт;

- задоволення зустрічного позову про стягнення збитків, що полягають у витратах, які позивач за зустрічним позовом мав понести внаслідок усунення недоліків виконаних підрядних робіт, з огляду на те, що умовами договору сторони встановили обов'язок підрядника безоплатно усувати недоліки у роботі, а право замовника на самостійне їх усунення договором підряду не передбачене; матеріали справи не містять відмови замовника від договору підряду, у зв'язку з виявленими недоліками, так само як і доказів послідуючого самостійного усунення ним недоліків у вже оплачених підрядних роботах та понесення у зв'язку з цим збитків.

Таким чином, зазначені судові рішення не підтверджують доводів заявника щодо неоднакового застосування норм матеріального права в подібних правовідносинах, а свідчать лише про наявність у згаданих справах різних обставин, залежно від яких суд касаційної інстанції дійшов відповідних правових висновків.

З огляду на викладене Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для допуску даної справи до провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Відмовити Приватному акціонерному товариству "МТС Україна" у допуску справи №922/1946/14 до провадження Верховного Суду України.

Головуючий суддяС. Бакуліна
СуддіН. Волковицька
Т. Добролюбова
Н. Дунаєвська
Г. Мачульський