м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Керрі
Україна"доТовариства з обмеженою
відповідальністю "Ренесанс Капітал
Інвест"простягнення 261 595,49 грн.
Суддя Літвінова
Представники сторін:
від позивача: Мельников Р.Ю. -
представник за довіреністю;
від відповідача: не з'явились.
У судовому засіданні 22.12.2014, на підставі
ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста
Києва передані позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Керрі Україна" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ренесанс Капітал
Інвест" про стягнення 261 595,49 грн. за
договором поставки №28 від 12.07.2013.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 01.12.2014 порушено провадження у
справі №910/26538/14, розгляд призначений на
22.12.2014.

Відповідач явку уповноважених
представників в судові засідання не
забезпечив, про дату та час розгляду
справи був повідомлений належним
чином, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення, яке в матеріалах справи.

Після закінчення судового засідання
від відповідача надійшла телеграма з
клопотанням про відкладення розгляду
справи у зв'язку з неможливістю
забезпечити явку представника, яке
судом не розглядалось, враховуючи його
надходження після закінчення судового
засіданні та оголошення вступної та
резолютивної частини рішення.

Однак, суд зазначає, що ухвала про
порушення провадження у справі
отримана відповідачем 15.12.2014, а судове
засідання призначене на 22.12.2014, що
свідчить про достатність часу для
підготовки письмових заперечень чи
відзиву на позов.

Однак відповідач не скористався своїм
процесуальним правом та не надав
витребувані документи суду.

В судовому засіданні 22.12.2014, на підставі
ч.2 ст.85 ГПК України, оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача,
господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

12.07.2013 між ТОВ "Керрі Україна"
(постачальник за договором) та ТОВ
"Ренесанс Капітал Інвест" (покупець)
укладений договір поставки №28 від
12.07.2013 (далі -договір), за умовами якого
постачальник зобов'язується передати у
власність покупцеві продукцію,
сировину для харчової промисловості, а
покупець - прийняти та оплатити
продукцію.

Відповідно до п. 3.1 Договору, продукція
вважається переданою покупцеві з
моменту її фактичної передачі йому
разом з усіма необхідними та
передбаченими законодавством України
супровідними документами та
підписання покупцем відповідного
документу про прийняття цієї
продукції. З цього моменту покупець
набуває право власності на продукцію.

Згідно п. 4.2 Договору, розрахунки за
фактичну кількість поставленої
продукції покупець здійснює протягом 14
календарних днів після набуття
покупцем права власності на продукцію.
Днем оплати вважається день списання
банком коштів з поточного рахунку
покупця.

Строк цього Договору починає свій
перебіг у момент, визначений у п. 10.1
цього Договору та закінчується 31.12.2013.
Якщо жодна із сторін за 30 календарних
днів до закінчення строку дії договору
не заявить про намір не продовжувати
його, то строк дії цього договору буде
автоматично продовжено на 1
календарний рік.

Сторонами не надано суду доказів
припинення чи розірвання договору.

Спір у справі виник у зв'язку із
неналежним, виконання відповідачем
свого зобов'язання щодо оплати
вартості товару.

Вказаний договір є підставою для
виникнення у його сторін господарських
зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань
згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського
кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509
Цивільного кодексу України, і згідно
ст. 629 Цивільного кодексу України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 712 ЦК України встановлено, що за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

У частині 2 статті 712 ЦК України
зазначено, що до договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу
України визначено, що господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Як встановлено судом з матеріалів
справи, позивач виконав свої
зобов'язання щодо поставки товару
належним чином, що підтверджується
видатковими накладними, які підписані
позивачем, відповідачем та на яких
міститься печатка відповідача.

Частина 1 статті 691 ЦК України, покупець
зобов'язаний оплатити товар за ціною,
встановленою у договорі
купівлі-продажу, або, якщо вона не
встановлена у договорі і не може бути
визначена виходячи з його умов, - за
ціною, що визначається відповідно до
статті 632 цього Кодексу, а також вчинити
за свій рахунок дії, які відповідно до
договору, актів цивільного
законодавства або вимог, що звичайно
ставляться, необхідні для здійснення
платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

З наданих до матеріалів справи та з
пояснень позивача, вбачається, що
останнім поставлений товар на суму 190
853,25 грн., який залишився не оплачений
відповідачем.

Таким чином, відповідачем не оплачений
товар на суму 190 853,25 грн. Даний факт
відповідачем не спростований, навпаки,
за період з 01.01.2014 по 31.03.2014 сторонами
складений та підписаний акт звірки
взаєморозрахунків, відповідно до
якого, сальдо становить 190 853,25 грн.

Враховуючи доведений позивачем факт
поставки товару, у відповідача виник
обов`язок по оплаті поставленого
товару на загальну суму 190 853,25 грн., а
строк його виконання на момент
розгляду справи настав.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Факту прострочення перерахування
позивачу коштів за поставлений товар
за договором від 12.07.2013 №28,
відповідачами не спростовано, у зв'язку
з чим, позовні вимоги в частині
основного боргу, підлягають
задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено до
стягнення пеню - 34 898,94 грн., 3 % річних - 5
767,89 грн., інфляційні - 30 075,41 грн.

Також, виходячи з положень статті 610,
частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України,
частини 2 статті 193 ГК України,
Відповідач є порушником грошового
зобов'язання, що є підставою для
застосування до нього правових
наслідків, встановлених договором або
законом, та зокрема нарахування
інфляційних та 3% річних на підставі ст.
625 ЦК України та пені згідно з умовами
договору та ст.ст. 546, 549 ЦК України.

Відповідно до п. 9.6 Договору, за
прострочення платежу покупець сплачує
постачальнику пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від несплаченої
суми за кожен день прострочення.

Нарахування пені позивач здійснив за
кожною накладною окремо, однак не взяв
до уваги наступні положення.

Щодо пені за порушення грошових
зобов'язань застосовується припис
частини шостої статті 232 ГК України.
Даним приписом передбачено не позовну
давність, а період часу, за який
нараховується пеня і який не повинен
перевищувати шести місяців від дня,
коли відповідне зобов'язання мало бути
виконане; законом або укладеним
сторонами договором може бути
передбачено більшу або меншу
тривалість цього періоду. Його перебіг
починається з дня, наступного за
останнім днем, у який зобов'язання мало
бути виконане, і початок такого
перебігу не може бути змінений за
згодою сторін. Необхідно також мати на
увазі, що умова договору про сплату
пені за кожний день прострочення
виконання зобов'язання не може
розцінюватися як установлення цим
договором іншого, ніж передбачений
частиною шостою статті 232 ГК України,
строку, за який нараховуються штрафні
санкції (п. 2.5 постанови пленуму ВГСУ №14
від 17.12.2013).

Позивач при цьому, за накладною від
16.07.2013, розраховує пеню не з 31.07.2014, а з
19.03.2014, при цьому порушив положення ч. 6
ст. 232 ГК України.

Вказаний позивачем період нарахування
пені за накладною від 16.07.2013 виходить за
межі шести місяців від дня коли
зобов'язання з оплати мало бути
виконаним, тому пеня в цій частині не
підлягає задоволенню.

Пеня нарахована позивачем за накладною
від 19.07.2013 за період з 02.08.2013 по 04.11.2014,
також не відповідає вищенаведеним
положенням, тому суд здійснив
перерахунок пені за період з 03.08.2013 по
03.02.2014, розмірі якої складає 2 970,54 грн.

За накладною від 25.07.2014 суд здійснив
перерахунок пені за період з 09.08.2013 по
09.02.2014, розмір якої становить 4 175,56 грн.

За накладною від 05.02.2014, суд перерахував
пеню за період з 20.02.2014 по 20.08.2014, розмір
якої становить 5 560,28 грн.

Таким чином, розмірі пені, що підлягає
задоволенню становить 12 706, 38 грн.

Суд здійснив перерахунок 3 % річних,
розмір яких підлягає задоволенню - 4 685,26
грн. та інфляційні втрати - 30 075,41 грн. у
заявленому до стягнення розмірі.

Таким чином, позовні вимоги підлягають
задоволенню частково.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
відповідача пропорційно розміру
задоволених вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ренесанс Капітал
Інвест" (01014, м. Київ, провулок Мічуріна,
3/2, оф. 11, код 37883265) на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю "Керрі
Україна" (01013, м. Київ, вул. Інженерна, 1а,
код 33063984) основний борг - 190 853,25 грн. (сто
дев'яносто тисяч вісімсот п'ятдесят три
гривні 25 коп.), пеню - 12 706, 38 грн.
(дванадцять тисяч сімсот шість гривень
38 коп.), 3 % річних - 4 685, 26 грн. (чотири
тисячі шістсот вісімдесят п'ять
гривень 26 коп.), інфляційні - 30 075, 41 грн.
(тридцять тисяч сімдесят п'ять гривень
41 коп.) та 4 766,42 грн. (чотири тисячі
сімсот шістдесят шість гривень 42 коп.)
судового збору.

3.В іншій частині позовних вимог
відмовити.

4.Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

5.Після набрання рішенням законної сили
видати наказ.

Дата підписання

повного тексту рішення: 29.12.2014.

Суддя

М.Є. Літвінова