ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"25" грудня 2014 р.
Справа № 918/1660/14

Господарський суд Рівненської області
у складі судді Качура А.М., розглянувши
матеріали справи за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Тріанекс" (м.Рівне)

до Рівненського регіонального
управління Державної спеціалізованої
фінансової установи "Державний фонд
сприяння молодіжному житловому
будівництву" (м.Рівне)

про стягнення заборгованості в сумі 350
989 грн. 37 коп.

Представники:

Від позивача: Іськович А.Ю. (довіреність
від 30.10.2014 року);

Відповідача: Величко О.М. (довіреність
від 22.01.2014 року);

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського
процесуального кодексу України
роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених
статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено
відповідно до статті 81-1 ГПК України.

В судовому засіданні від 18 грудня 2014
року оголошувалась перерва до 25 грудня
2014 року.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Тріанекс" звернулося
до господарського суду Рівненської
області з позовною заявою до
Рівненського регіонального управління
Державної спеціалізованої фінансової
установи "Державний фонд сприяння
молодіжному житловому будівництву" про
стягнення заборгованості в сумі 350 989
грн. 37 коп., позовні вимоги
аргументувавши тим, що відповідачем не
виконано належним чином умови
укладеного між сторонами договору від
14 травня 2008 року в частині повного
розрахунку за виконані підрядні
роботи.

18 грудня 2014 року відповідачем подано до
суду відзив на позовну заяву,
відповідно до змісту якого Рівненське
регіональне управління Державної
спеціалізованої фінансової установи
"Державний фонд сприяння молодіжному
житловому будівництву" позовні вимоги
не визнає.

25 грудня 2014 року відповідачем подано до
суду додаткові пояснення до відзиву на
позовну заяву, відповідно до якого
Рівненське регіональне управління
Державної спеціалізованої фінансової
установи "Державний фонд сприяння
молодіжному житловому будівництву"
просить суд в задоволенні позову
відмовити.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги з
підстав зазначених в позовній заяві.

В судовому засіданні представник
відповідача позовні вимоги не визнав з
підстав зазначених у відзиві на
позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті
господарським судом Рівненської
області встановлено наступне.

14 травня 2008 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Тріанекс"
(позивач, генеральний підрядник) та
Рівненським регіональним управлінням
Державної спеціалізованої фінансової
установи "Державний фонд сприяння
молодіжному житловому будівництву"
(відповідач, замовник) було укладено
договір підряду на капітальне
будівництво № 014Т/08 (надалі договір), за
умовами якого генеральний підрядник
зобов'язується за завданням замовника
на свій ризик виконати та здати йому в
установлений цим договором строк
об'єкт будівництва, а замовник
зобов'язується надати генеральному
підряднику будівельний майданчик
(фронт робіт), передати дозвільну
документацію, а також затверджену в
установленому порядку проектну
документацію, прийняти від
генерального підрядника закінчені
роботи (об'єкт будівництва) та оплатити
їх.

Згідно пункту 1.2. договору об'єктом
цього договору є 104-х квартирний
житловий будинок з вбудованими
прибудованими приміщеннями,
розташований за адресою: м.Кузнецовськ,
мікрорайон Будівельників 1 загальною
площею за проектом 6 910,24 кв.м.

Вказаний договір підписаний
уповноваженими представниками сторін
та скріплений печатками цих юридичних
осіб.

15 листопада 2013 року між позивачем та
відповідачем було укладено додатковий
договір № 2 про внесення змін до
договору підряду № 014Т/08 на капітальне
будівництво від 14 травня 2008 року
відповідно до пункту 1 якого сторони, у
зв'язку із нестабільним фінансуванням
об'єкта, погодились викласти пункт 3.1.
договору в наступній редакції:

"3.1. роботи виконуються етапами. Термін
завершення робіт з будівництва І черги
(одна секція) - ІV квартал 2014 року, за
умови ритмічного фінансування
виконаних робіт. Строки введення в
експлуатацію об'єкта будуть
узгоджуватись додатково залежно від
надання генеральному підряднику
грошових коштів, передбачених на
фінансування будівництва об'єкта у
календарному році".

Вказаний договір підписаний
уповноваженими представниками сторін
та скріплений печатками цих юридичних
осіб.

Як передбачено пунктом 2.5. договору
оплата виконаних робіт проводиться
поетапно проміжними платежами в міру
виконання робіт та отримання коштів.
При цьому , генеральний підрядник
виконує роботи за цим договором згідно
проектно-кошторисної документації
лише в межах вартості визначеної
замовником на кожний календарний рік,
про що замовник письмово інформує
генерального підрядника. Роботи,
виконані генеральним підрядником на
суму, що перевищує визначену
замовником на поточний календарний рік
прийняттю та оплаті замовником не
підлягають.

Підставою проведення оплати за
виконані роботи є первинні документи у
будівництві про обсяги виконаних робіт
та їх вартість. Документи про виконані
роботи та їх вартість складаються та
підписуються генеральним підрядником
та передаються замовнику. Замовник
перевіряє ці документи і в разі
відсутності зауважень підписує їх.
Після підписання документів замовник
зобов'язаний оплатити виконані роботи
(пункт 2.6. договору).

Відповідно до пункту 2.7. договору,
вартість прямих витрат при
взаєморозрахунках за обсяги виконаних
робіт визначається на підставі
нормативних витрат трудових і
матеріально-технічних ресурсів,
виходячи з фактичних обсягів виконаних
робіт та цін і тарифів, передбачених у
договірній ціні, якщо вартісні
показники згідно з пунктом 2.3. не
уточнювалися. При цьому аналіз зміни та
уточнення вартості
матеріально-технічних ресурсів за
спільним рішенням замовника і
генерального підрядника може
провадитись тільки по їх окремих видах.

Згідно з пунктом 2.10. договору,
генеральний підрядник до 25 числа
щомісяця подає замовнику документи про
обсяг і вартість виконаних робіт,
впродовж 5 днів замовник проводить
перевірку їх достовірності, підписання
та оплату.

Як визначено пунктом 4.3. договору, у
разі виявлення замовником дефектів і
недоліків, вони відображаються в акті
технічного стану з обов'язковим
посиланням на відповідні вимоги по
якості і підлягають усуненню
генеральним підрядником не пізніше 20
робочих днів з дати підписання цього
акту. У разі незгоди зі змістомм акту
огляду об'єкту будівництва генеральний
підрядник зобов'язаний підписати його
з зауваженнями. Не підписання акту
генеральним підрядником вважається
прийняттям його умов і згодою
генерального підпрядника усунути
зазначені в акті недоліки та дефекти.
Після приведення об'єкта будівництва у
відповідність до виммог договору,
сторони здійснюють протягом 5 робочих
днів повторний огляд об'єкта
будівництва і за відсутності
зауважень, підписують акт
приймання-передачі.

Якщо виявлені недоліки не можуть бути
усунені генеральним підрядником,
замовником або третьою особою,
заамовник має право відмовитится від
прийняття таких робіт (об'єкта
будівництва або вимагати відповідного
зниження договірної ціни чи
компенсації збитків (пункт 4.4.
договору).

Відповідно до пункту 4.6. договору,
підписання акта приймання-передачі є
підставою для проведення остаточних
розрахунків між сторонами.

Умовами пункту 5.2 договору передбачено,
що замовник зобов'язаний прийняти в
установленому порядку та оплатити
виконані роботи.

Як підтверджується наявною в
матеріалах справи довідкою про
вартість виконаних будівельних робіт
за квітень 2014 року форми КБ-З, з початку
будівництва по звітній місяць включно
вартість виконаних генеральним
підрядником робіт складає 6 440 379 грн. 95
коп..

Вказана довідка підписана замовником
(відповідачем) без зауважень.

З матеріалів справи слідує, що
замовником частково оплачено
генеральному підряднику за виконані
роботи в сумі 6 127 090 грн. 58 коп., вказані
обставини підтверджуються зокрема
наявними в матеріалах справи актами
звірки взаємних розрахунків та
банківськими виписками.

Неоплаченими станом на час розгляду
справи залишаються роботи на загальну
сумі 350 989 грн. 37 коп., доказів погашення
вказаної заборгованості відповідач
суду не надав.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного
кодексу України (далі ЦК України)
встановлено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України
передбачено, що однією з підстав
виникнення цивільних прав та
обов'язків є договори та інші
правочини.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Частинами 1, 2 статті 837 ЦК України
унормовано, що за договором підряду
одна сторона зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони, а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконану роботу. Договір підряду може
укладатися на виготовлення, обробку,
переробку, ремонт речі або на виконання
іншої роботи з переданням її
результату замовникові.

Строки виконання роботи або її окремих
етапів встановлюються у договорі
підряду. Якщо у договорі підряду не
встановлені строки виконання роботи,
підрядник зобов'язаний виконати
роботу, а замовник має право вимагати
її виконання у розумні строки,
відповідно до суті зобов'язання,
характеру та обсягів роботи та звичаїв
ділового обороту (стаття 846 ЦК України).

За частиною 1 статті 612 ЦК України,
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 193
Господарського кодексу України (далі
ГК України) суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Слід також зазначити, що за частиною 2
статті 218 ГК України, відсутність у
боржника необхідних коштів, а також
порушення зобов'язань контрагентами
правопорушника не вважається
обставинами, які є підставою для
звільнення боржника від
господарсько-правової
відповідальності.

Приписами статті 617 ЦК України
встановлено, що випадкові обставини
недодержання своїх обов'язків
контрагентом боржника чи відсутність у
боржника необхідних коштів не
звільняють боржника від
відповідальності за порушення
зобов'язання.

Згідно з частиною першої статті 96 ЦК
України, юридична особа самостійно
відповідає за своїми зобов'язаннями, а
статтями 525, 526 названого Кодексу
встановлено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 511 ЦК України передбачено, що
зобов'язання не може створювати
обов'язку для третьої особи.

Враховуючи те, що станом на час
розгляду справи відповідач не надав
суду доказів сплати 350 989,37 грн.
заборгованості за виконані роботи
згідно договору № 014Т/08 від 14 травня 2008
року, суд приходить до висновку про
законність та обґрунтованість вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Тріанекс" до
Рівненського регіонального управління
Державної спеціалізованої фінансової
установи "Державний фонд сприяння
молодіжному житловому будівництву" про
стягнення вказаної суми основного
боргу, у зв'язку з чим даний позов
підлягає задоволенню.

У своєму відзиві відповідач зазначає,
що Державною фінансовою інспекцією у
Рівненській області проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
Рівненського регіонального управління
Державної спеціалізованої фінансової
установи "Державний фонд сприяння
молодіжному житловому будівництву", та
за результатами вказаної ревізії було
зокрема встановлено, що ТОВ "Тріанекс"
завищено вартість виконаних робіт на
загальну суму 82 106,37 грн., у зв'язку з чим,
відповідач вважає, що фактично до
оплати для ТОВ "Тріанекс" підлягає сума
268 883 грн. 00 коп..

З вказаним твердженням суд погодитись
не може з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
обсяги та вартість робіт, виконаних
позивачем прийняті відповідачем без
будь-яких зауважень, відповідачем не
надано суду документальних доказів,
які б свідчили про неправомірні дії
позивача в завищенні вартості робіт та
нанесенні збитків відповідачу, а тому
суд приходить до висновку, що
матеріалами справи не доведено
вчинення позивачем протиправних дій у
вигляді завищення ним вартості
підрядних робіт, що виключає
притягнення останнього до
цивільно-правової відповідальності у
вигляді відшкодування заподіяних ним
збитків у вигляді майнової шкоди з
огляду на відсутність повного складу
правопорушення. Крім того, предметом
доказування в даній справі, враховуючи
зміст позовних вимог, є встановлення
наявності або відсутності факту
порушення відповідачем вимог
законодавства при виконанні
зобов'язань за договорами підряду.
Однак, акт ревізії державної
фінансової інспекції не є належним і
допустимим доказом на підтвердження
порушення відповідачем зобов'язань за
договорами і завдання позивачеві
збитків, виявлені контролюючим органом
порушення не впливають на умови
укладеного між сторонами договору і не
можуть їх змінювати.

Акт ревізії фінансово-господарської
діяльності Рівненського регіонального
управління Державної спеціалізованої
фінансової установи "Державний фонд
спряння молодіжному житловому
будівництву" фіксує можливе бюджетне
порушення відповідача, однак
результати ревізії не є підставою для
відмови у стягненні з відповідача
грошових коштів за невиконані
зобов'язання за договором підряду.

В матеріалах справи відсутні докази, що
могли б свідчити про неприйняття
відповідачем виконаних підрядником
робіт, про уточнення вартості ресурсів
за спільним рішенням сторін, про
виявлені недоліки чи невідповідність
робіт, пред'явлених до оплати,
встановленим вимогам, завищення їх
обсягів або непарвильного
застосування кошторисних норм та про
спільне коригування сторонами
вартості робіт як того вимагають умови
договору.

Твердження відповідача щодо
можливості оплати вартості виконаних
робіт лише після надходження коштів
від громадян, що придбали майнові
права на частини об'єкта будівництва
(квартири), судом відхиляються оскільки
спростовуються умовами досліджуваного
договору.

За частиною 1 статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору у
спорах, що виникають при виконанні
договорів, покладаються на сторони
пропорційно розміру задоволених вимог.

Разом з тим, згідно зі статтею 4 Закону
України "Про судовий збір", судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Зокрема, за подання до господарського
суду позовної заяви майнового
характеру ставка судового збору
встановлюється в розмірі 2 відсотки
ціни позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" від 27.03.2014р. № N1165-VII
визначено розмір мінімальної
заробітної - 1 218 грн. 00 коп.

Товариством з обмеженою
відповідальністю "Тріанекс" в якості
доказів сплати судового збору надано
суду платіжні доручення № 8740 від 17
листопада 2014 року на суму 4 583,80 грн. та №
8747 від 18 листопада 2014 року на суму 2 436,00
грн., загальна сума сплаченого судового
збору склала 7 019,80 грн., хоча, відповідно
до Закону України "Про судовий збір",
ТзОВ "Тріанекс" мало сплатити судовій
збір в розмірі 7 019,78 грн. що становить
два відсотки ціни позову.

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті
7 Закону України "Про судовий збір",
сплачена сума судового збору
повертається за ухвалою суду в разі
зменшення розміру позовних вимог або
внесення судового збору в більшому
розмірі, ніж встановлено законом.

Враховуючи викладене суд вважає за
необхідне повернути Товариству з
обмеженою відповідальністю "Тріанекс",
в порядку статті 7 Закону України "Про
судовий збір", надміру сплачений
судовий збір в сумі 0,02 грн., сплачений
згідно наявних в матеріалах справи
платіжних доручень № 8740 від 17
листопада 2014 року на суму 4 583,80 грн. та №
8747 від 18 листопада 2014 року на суму 2 436,00
грн.

Виходячи з викладеного та керуючись
статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Рівненського
регіонального управління Державної
спеціалізованої фінансової установи
"Державний фонд сприяння молодіжному
житловому будівництву" (33027, м.Рівне,
вул. К.Савури 14, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Тріанекс" (33024,
м.Рівне, вул. Соборна 446, )
350 989,37 грн. заборгованості та 7 019,78 грн.
судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

4. Ухвалою суду, відповідно до статті 7
Закону України "Про судовий збір",
повернути Товариству з обмеженою
відповідальністю "Тріанекс" судовий
збір в сумі 0,02 грн., сплачений згідно
платіжного доручення № 8747 від 18
листопада 2014 року на суму 2 436,00 грн.,
оригінал якого знаходяться в
матеріалах справи.

Повне рішення складено 29 грудня 2014 року

Суддя
Качур А.М.