ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2014 р. Справа №917/2610/13

За позовом публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробнича фірма "СТМ"

про стягнення 61088,91 грн. (з врахуванням прийнятої ухвалою суду від 29.09.2014р. заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог)

Суддя Тимошенко К.В.

Представники:

в засіданні суду 24.12.14р.

від позивача: Ікаєв Р.З.

від відповідача: Костюк Т.В.

в засіданні суду 25.12.14р.

від позивача: Максименко А.Ю.

від відповідача: Костюк Т.В.

в засіданні суду 26.12.14р.

від позивача: Максименко А.Ю.

від відповідача: не з"явився

Рішення прийняте після перерви оголошеної в засіданні суду 24.12.2014р. та 25.12.2014р.

30.12.2013р. до господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" про стягнення 38347грн. 78коп. неустойки та 31213грн. 31коп. штрафу за прострочення виконання робіт.

Постановою Вищого господарського суду України від 20 серпня 2014 року скасовано постанову Харківського апеляційного господарського суду від 17.06.2014р. та рішення господарського суду Полтавської області від 18.03.2014р. у справі №917/2610/13. Справу №917/2610/13 направлено на новий розгляд до господарського суду Полтавської області.

Господарським судом Полтавської області справу прийнято до нового розгляду (т.2, а.с.135).

Під час нового розгляду позивач через канцелярію суду надав письмові пояснення стосовно суті спору, в яких крім того, заявив про зменшення розміру позовних вимог та одночасно збільшення (вх. №12402 від 23.09.2014р.), а саме: в частині стягнення суми 0,1% неустойки зменшує її розмір до 29875,60 грн. (сума зменшилась в зв'язку зі зменшенням періоду нарахування) та окремо заявляє вимогу про стягнення з відповідача 20% річних на підставі п. 10.7 договору в розмірі 6548,10 грн.

Суд розглянувши подані пояснення розцінив їх як заяви про зменшення та збільшення розміру позовних вимог і прийняв заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог (зменшення суми 0,1% неустойки) до розгляду, заяву про збільшення позовних вимог в частині стягнення 20% річних відхилив, як таку, що містить інші позовні вимоги, ніж ті, що вказані в позовній заяві. (ухвала суду від 23.09.2014р. - т.2, а.с. 147-148). Таким чином з урахуванням прийнятої судом заяви про зменшення розміру позовних вимог, судом розглядаються вимоги про стягнення 31213,31 грн. - 7% штрафу, 29875,60 грн. - 0,1% неустойки. .

10.11.2014р. в зв'язку зі звільненням судді, яка розглядала дану справу, здійснено повторний автоматизований розподіл справи і склад суду змінено відповідно до п.3.1.11 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 року №30 (т.3, а.с. 92).

25.12.2014р. в засіданні суду представник позивача наполягав на стягненні 69561грн. 09коп. посилаючись на помилкове зменшення позивачем розміру позовних вимог, але ні 25.12.2014р., ні за час перерви, оголошеної в засіданні суду 25.12.2014р. заява про збільшення розміру позовних вимог позивачем не подана.

З врахуванням наведеного розглядається позов про стягнення з відповідача 29875грн. 60коп. неустойки та 31213грн. 31коп. штрафу за прострочення виконання робіт.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на відсутність його вини у прострочці виконання робіт на 65 днів з 86 днів, зазначених у позовній заяві.

У поясненні від 22.09.2014р. відповідач просить зменшити розмір штрафних санкцій до 1693грн. 66коп. і в цій сумі позов задовольнити (т.2, а.с.138-141).

13.11.2014р. відповідачем подано клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій (т.3, а.с.95-96).

В засіданні суду відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

Позивач просить стягнути з відповідача 29875грн. 60коп. неустойки та 31213грн. 31коп. штрафу за прострочення виконання робіт (з врахуванням прийнятої судом заяви про зменшення розміру позовних вимог).

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що згідно укладеного між публічним акціонерним товариством "Кременчуцький сталеливарний завод" (позивачем, замовником) та товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробничою фірмою "СТМ" (відповідачем, підрядником) договору № 14-1 від 20.09.2012р. підрядник зобов'язався за дорученням замовника на власний ризик виконати комплекс робіт по облаштуванню опалення полігональних сит в ФЛЦ, які включають в себе виконання робочого проекту, поставку необхідного обладнання та матеріалів, виконання будівельно-монтажних та пусконалагоджувальних робіт, та здати їх замовнику, а замовник - прийняти ці робот та оплатити їх (п. п. 1.1., 1.2. договору).

У відповідності до п. 2 додаткової угоди № 1 від 20.03.2013 року на підставі затвердженої кошторисної документації до початку виконання робіт, передбачених цією додатковою угодою № 1, замовник перераховує підряднику аванс в розмірі 40% від загальної вартості робіт по реалізації проекту, що складає 178361,76 грн. з ПДВ.

На виконання наведених вище положень договору та додаткової угоди до нього позивачем було здійснено перерахування відповідачеві грошових коштів у якості авансу в розмірі 178361,76 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 74 від 23.05.2013р.

Відповідно до п. 3 додаткової угоди № 1 від 20.03.2013р. термін виконання робіт по даній додатковій угоді складає 70 робочих днів з дня перерахування замовником авансу.

Таким чином, як вказується у позовній заяві, приймаючи до уваги дату перерахування авансу позивачем, кінцевою датою здачі робіт є 03.09.2013. Позивач вказує, що відповідачем було допущено прострочення виконання робіт на 86 календарних днів, оскільки останній акт приймання виконаних підрядних робіт за № 6/1-02-1-10 був підписаний лише 28.11.2013р.

У відповідності до приписів п. 10.2. договору за порушення терміну виконання робіт підрядник сплачує замовнику неустойку в розмірі 0,1% від загальної вартості робіт за кожний календарний день прострочення, а за прострочення понад 30 календарних днів додатково сплачується штраф у розмірі 7% від суми договору.

За таких обставин позивач просить суд стягнути з відповідача неустойку за порушення термінів виконання робіт в розмірі 29875,60 грн. та 31213,31 грн. штрафу.

У відповідності до ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші угоди (правочини), передбачені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

У відповідності до положень ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних, а також інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Згідно ст. ст. 509, 510 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк, відповідно до закону, інших правових актів, договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, крім передбачених законом випадків.

Згідно ч. 1 ст. 530, ч. 1 ст. 846 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Як вже зазначалось, обов'язок відповідача виконати підрядні роботи протягом 70 робочих днів з дня перерахування позивачем авансу встановлено п. 3 додаткової угоди № 1 від 20.03.2013р.

Відповідно до ст. ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Виходячи з наданої позивачем копії договору №14-1 від 20.09.2013р. (далі - договір) (копія договору - т.3, а.с. 112-116) та копій додаткових угод до нього (т.3, а.с. 117, 118) відповідач (підрядник) зобов'язаний виконати роботи загальною вартістю 625904грн. 40коп. (п.2.1 додаткової угоди), а позивач (замовник) прийняти роботи та оплатити вартість виконаних робіт (п.1.3 договору).

Відповідно до п. п. 7.1., 7.2. зазначеного договору в редакції додаткової угоди б/н від 18.01.2013р. цей договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 30.12.2013р. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання своїх зобов'язань за цим договором.

Згідно п. 2.1. укладеного договору в редакції додаткової угоди за № 1 від 20.03.2013р. загальна вартість робіт, зазначених у п. 1.1., визначається кошторисами, які є невід'ємними частинами договору, та складає 625904,40 грн. з ПДВ. Вартість розроблення робочого плану проекту складає 180000,00 грн. з ПДВ. Вартість робіт по реалізації проекту "Опалення полігональних сит в ФЛЦ на ПАТ "КСЗ", які включають в себе: поставку необхідного обладнання і матеріалів, виконання будівельно-монтажних та пусконалагоджувальних робі, підготовку та передачу замовнику виконавчої документації, складає 445904,40 грн. з ПДВ.

Згідно пункту 3 додаткової угоди термін виконання робіт складає 70 робочих днів з дня перерахування замовником авансу.

Сплата авансу замовником (позивачем) підтверджена наданою позивачем копією платіжного доручення №74 від 23.05.2013р. (т.3, а.с. 160).

Відповідач не заперечує, що визначені договором 70 робочих днів на виконання робіт закінчились 03.09.2013р., але зазначає, що прострочка здачі робіт в значній мірі була викликана діями та бездіяльністю позивача.

Так, відповідач зазначає, що у період з 03.08.2013р. по 01.09.2013р. він був змушений працювати тільки у вихідні дні в зв'язку з неможливістю розташування та роботи гідравлічного підйомника ТОВ "НВФ "СТМ" на проїжджій частині території ПАТ "КСЗ", яка, у робочі дні використовувалась для пересування та руху технологічного транспорту ПАТ "КСЗ". Тому, роботи по монтажу повітроводів, що могли здійснюватись тільки з використанням гідравлічного підйомника, проводились виключно у вихідні дні, Загальний строк виконання робіт у зв'язку з цим збільшився на 20 календарних днів. (т.1, а.с.74).

Фактично кількість робочих днів за вказаний відповідачем період складає 19 днів, а не 20, як вказує відповідач, і ці заперечення відповідача враховані позивачем, в результаті чого період нарахування неустойки позивачем зменшено з 86 днів за позовом (т.1, а.с.4) до 67 днів (т. 2, а.с. 144) та надано уточнений розрахунок суми неустойки, згідно якого неустойка складає 29875грн. 60коп. за 67 днів прострочки.

Ухвалою суду від 23.09.2014р. (т.2, а.с.147) прийнята заява позивача про зменшення розміру позовних вимог в цій частині.

Таким чином, стягувана сума неустойки позивачем визначена з врахуванням наведених вище заперечень відповідача, а тому вказані заперечення відповідача судом не можуть бути враховані, оскільки вони не стосуються суми, що стягується з врахуванням зменшення розміру позовних вимог.

Вищий господарський суд України скасовуючи рішення господарського суду Полтавської області та постанову Харківського апеляційного господарського суду у даній справі, вказав, що попередні судові інстанції не звернули належної уваги на доводи позивача стосовно відсутності доказів укладення відповідачем будь-яких договорів з третіми особами щодо виконання робіт, відповідного погодження на укладення таких договорів з позивачем, не дослідили ці обставини та не надали їм відповідної правової оцінки, як і не звернули уваги на положення ст.ст. 216, 218 Господарського кодексу України, ч.2 с.319, ч.2 ст.838 Цивільного кодексу України щодо відповідальності підрядника, в разі укладення субпідрядних перед замовником, в тому числі і щодо дотримання строків виконання робіт.

Відповідач у поясненні від 08.12.2014р. зазначив, що згідно п.3.26 наказу №254 від 01.10.1997р. Державного комітету з охорони праці "Про затвердження правил безпеки систем газопостачання України" приєднання (врізання) новозбудованих газопроводів підприємств до діючих розподільних газопроводів населених пунктів, експлуатація яких здійснюється СПГГ повинно здійснюватися тільки підрозділами СПГГ. Роботи з приєднання проводяться на підставі заявки власника (замовника) і при наявності акта прийняття газопроводу в експлуатацію, і що з врахуванням цього позивач не залучав до виконання робіт ПАТ "Кременчукгаз" в якості субпідрядної організації, а виконав вимоги чинного законодавства щодо виконання врізання труб до діючого газопроводу, внаслідок чого сталась вимушена затримка у продовженні виконання робіт.

Пунктом 3.26 Правил безпеки системи газопостачання України, затверджених наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці від 01.10.1997р. №254 передбачено, що приєднання (врізання) новозбудованих газопроводів підприємств до діючих розподільних газопроводів населених пунктів, експлуатація яких здійснюється СПГГ, повинно здійснюватися тільки підрозділами СПГТ (експлуатаційними спеціалізованими підприємствами газового господарства). Роботи з приєднання проводяться на підставі заявки власника (замовника) і при наявності акта прийняття газопроводу в експлуатацію.

Дата подання відповідачем заявки (30.09.2013р. і дата виконання робіт з приєднання до діючого газопроводу підтверджена наданими відповідачем доказами, які позивачем не спростовані. (т.2, а.с. 28, 29).

Відповідач також посилається на прострочення позивачем прийняття виконаних робіт.

Згідно пункту 4.2 договору датою завершення робіт є дата підписання акту виконаних робіт особою призначеною відповідальною за ходом виконання.

Згідно п.2.6 договору датою виконання робіт являється дата підписання актів виконаних робіт уповноваженими представниками підрядника і замовника.

Пунктом 2.7 договору встановлено, що замовник після закінчення підрядником проектних робіт, на протязі семи календарних днів проводить прийомку виконаних робіт. В разі виявлення зауважень замовник в письмовій формі повідомляє про це підрядника.

Виходячи з наданих позивачем копій актів переважна більшість актів приймання виконаних підрядних робіт не містить дати їх підписання (т.3, а.с. 119-159). Ті з наданих позивачем копій актів, де вказана дата підписання його позивачем (замовником), свідчать про тривалі періоди прийомки робіт позивачем. Так, акт №1/14-1 від 12.12.2012р. підписаний позивачем 17.01.2013р. (т.3, а.с.119). Дата отримання цього акту позивачем від відповідача жодною із сторін не підтверджена, разом з тим акт містить відмітки працівників позивача, вчинені ними 20.12.2012р., 28.12.2012р. і т.д. Таким чином, визначений пунктом 2.7 договору строк прийняття виконаних робіт по цьому акту позивачем порушений щонайменше на 21 день.

Акт прийняття виконаних робіт № 6/1-02-1-10, оригінал якого оглянутий в засіданні суду 24.12.2014р., містить відмітки працівників позивача за 04.11.2013р., 05.11.2013р. та інші, при цьому, виходячи з наданого позивачем примірника акта, акт підписаний позивачем лише 28.11.2013р.

Крім того, позивачем 04.11.2014р. суду надано пояснення працівника позивача в якому зазначено, що фактичні обсяги виконаних відповідачем робіт по акту №6/1-02-1-10 були перевірені і узгоджені в останніх числах жовтня 2013р. (т.3, а.с.13).

Сторони не надали суду доказів дати передачі відповідачем актів прийняття виконаних робіт позивачу.

Крім того, надані позивачем копії актів приймання робіт відрізняються від копій актів виконаних робіт, наданих відповідачем.

Надані сторонами для огляду в судовому засіданні 24.12.2014р. оригінали акту приймання виконаних робіт № 6/1-02-1-10 також не ідентичні, як і оригінали акту №6/1-02-1-9/6, в т.ч. і в частині дат підписання акту сторонами. Так, наданий позивачем акт №6/1-02-1-10 не містить дати його підписання відповідачем, а наданий відповідачем оригінал цього акту не містить дати його підписання позивачем (копії акту - т.3, а.с.189-191). Таким чином, в примірнику акта відповідача (№6/1-02-1-10) вказана дата його підписання - 21.10, а в примірнику позивача вказана дата підписання цього ж акту - 28.11.2013р.

Наданими у даній справі доказами підтверджується факт порушення відповідачем термінів виконання робіт за договором (з урахуванням внесених додатковою угодою змін) що визнається і відповідачем (відповідач визнає прострочку на 21 день), але з врахуванням неналежного оформлення обома сторонами документів (наведені вище розбіжності в примірниках одного й того ж акту, відсутність у відповідача доказів дати передачі актів позивачу (замовнику), а у позивача - відсутність доказів дати їх отримання від відповідача, відсутність у більшості актів дат їх підписання) неможливо встановити точну дату виконання робіт відповідачем, і, відповідно, період прострочки.

Як зазначалось вище, відповідачем подано два клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій (т.3, а.с. 95-96, т.2, а.с. 138-141). В обґрунтування клопотань відповідач посилається на те, що підрядник не повинен нести відповідальність за той строк, коли акти виконаних робіт були передані замовнику, однак ним не підписувались; що позивачем безпідставно вказано про не доведення факту залучення ПАТ "Кременчукгаз" з підстав відсутності договору з цією організацією, оскільки письмовий договір не є єдиним та виключним доказом залучення ПАТ "Кременчукгаз"; що розмір нарахованих штрафних санкцій є надмірним та безпідставно завищеним, оскільки не відповідає суттєвості наслідків прострочення виконання робіт і що відповідачем з метою захисту інтересів позивача та в якості компенсації за порушення строків виконання було вжито заходів добровільного усунення наслідків порушення своїх зобов'язань, сума яких складає понад 34000,00 грн., а саме: - виконано за свій рахунок, без збільшення загальної вартості робіт, додаткові роботи по зміні програми верхнього рівня для роботи з двома теплогенераторами (лист №40-31/2661 від 03.10.2013р.); - виконало за свій рахунок, без збільшення загальної вартості робіт, додаткові роботи по ізоляції шламопроводу ПАТ "КСЗ" (лист ТОВ "НВФ "СТМ" - вих. №20/08-1 від 20.08.2013); - у рамках підписання договору про виконання робіт по ізоляції трубопроводів на прохання керівництва ПАТ "КСЗ" про зниження договірної ціни відповідач винайшов можливість зменшити ціну більш ніж на 30 тисяч грн., що у свою чергу також свідчить про партнерське ставлення до позивача.

Зазначені відповідачем обставини позивачем не спростовані і навіть в деякій мірі підтверджені працівниками позивача (т.1, а.с.13; т.2 , а.с.40).

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Частиною 1 статті 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу; якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Частиною 3 статті 551 ЦК України також визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи те, що зобов'язання відповідачем виконані в повному обсязі, що виходячи з матеріалів справи порушення строків виконання зобов'язання не завдало збитків відповідачу, а також наведені вище обставини щодо розбіжностей в актах приймання виконаних робіт позивача з актами відповідача, відсутності доказів дат передачі відповідачем та дат отримання позивачем актів виконаних робіт та ін., суд вважає за можливе частково задовольнити клопотання відповідача та зменшити розмір стягуваних санкцій до 40000грн. 00коп., в т.ч. 20000грн. неустойки, 20000грн. штрафу.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 43, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробнича фірма "СТМ" (39600, м.Кременчук, Полтавська обл., вул.Пролетарська, 29/35, р/р 0277 в КФ АКБ "Індустріалбанк", МФО 331304, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" (39621, м.Кременчук, Полтавська область, вул.І.Приходька, 141, п/р 4679 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 305229. ) 20000грн. 00коп. неустойки, 20000грн. 00коп. штрафу, 1720грн. 00коп. судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Тимошенко К.В.

Повне рішення складено 31.12.2014р.