КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2014 р. Справа№ 910/12596/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Коротун О.М.

Гаврилюка О.М.

за участю представників сторін

від позивача: Васечко О.І. - представник
за дов. б/н від 03.05.2012р.;

від відповідача: Туголукова І.В. -
представник за дов. №0335-ЮРС від 22.09.2014р.,

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхове товариство
з додатковою відповідальністю "Глобус"

на рішення Господарського суду м.
Києва від 22.09.2014 р.

у справі № 910/12596/13 (суддя: Мельник В.І.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Автогазсервіс"

до Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхове товариство
з додатковою відповідальністю "Глобус"

про стягнення 39 092,30 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Автогазсервіс" (далі
- позивач) звернулося до Господарського
суду міста Києва з позовом до
Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхове товариство
з додатковою відповідальністю "Глобус"
(далі - відповідач) про стягнення з
відповідача на користь позивача 39 092,30
грн.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 22.09.2014р. позов задоволено
частково. Стягнуто з Товариства з
додатковою відповідальністю "Страхове
товариство з додатковою
відповідальністю "Глобус" на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Автогазсервіс" 38852,30
грн. - основного боргу, 1698,05 грн. -
судового збору. В іншій частині,
заявлених позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Товариство з додатковою
відповідальністю "Страхове товариство
з додатковою відповідальністю "Глобус"
звернулося до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить Київський
апеляційний господарський суд
скасувати рішення Господарського суду
міста Києва від 22.09.2014р. у справі
№910/12596/13 та прийняти нове рішення, яким
в задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
Господарський суд міста Києва неповно
з'ясував обставини справи, визнав
обставини встановленими, які є
недоведеними і мають значення для
справи, неправильно застосував норми
матеріального та процесуального права.

Крім того, скаржник зазначив, що
позивач не визначився з приводу факту
фізичного знищення свого автомобіля,
що впливає на остаточний розрахунок
суми страхового відшкодування,
оскільки вартість відновлювального
ремонту транспортного засобу
перевищує його ринкову вартість
(транспортний засіб вважається фізично
знищеним, якщо власник із цим згоден).

Ухвалою Київського апеляційного
Господарського суду від 20.10.2014 р.
апеляційну скаргу Товариства з
додатковою відповідальністю "Страхове
товариство з додатковою
відповідальністю "Глобус" було
прийнято до провадження.

25.11.2014р. в судовому засіданні
Київського апеляційного
господарського суду було оголошено
перерву на підставі ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши апеляційну скаргу,
перевіривши матеріали справи,
Київський апеляційний господарський
суд вважає, що рішення Господарського
суду міста Києва твід 22.09.2014р. підлягає
залишенню без змін, а апеляційна скарга
Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхове товариство
з додатковою відповідальністю "Глобус"
- без задоволення, з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами наданими
суду першої інстанції.

Як правильно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, 02.04.2012р. на 212 км.
автодороги Канів - Чигирин - Кременчук,
сталася ДТП за участю транспортного
засобу "МАЗ-5337" державний номерний знак
11317 ОН, під керуванням Мазуренко В.М. та
транспортного засобу "ВАЗ 21063" д.н.з 36855
ОН, під керуванням Савицького Т.І.
відповідальність якого на момент ДТП
була застрахована у ТдВ "СТдВ "Глобус",
згідно полісу № АА/684709.

Відповідно до постанови
Кременчуцького районного суду
Полтавської області № 1614/2125/12 від
28.01.2013р., встановлено вину гр.
Савицького Т.І., у здійсненні
правопорушення, передбаченого ст. 124
Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

З метою отримання страхового
відшкодування, позивач звернувся до
відповідача з відповідними заявами №
3720 та № 3721, проте відповідач на вказані
заяви не відреагував.

Оскільки відповідач не надав відповіді
позивача щодо виплати страхового
відшкодування чи відмови у такій
виплаті, позивач, з метою встановлення
розміру матеріального збитку замовив
проведення оцінки розміру
матеріального збитку, транспортним
засобами, які були пошкодженні,
внаслідок вказаного ДТП.

Відповідно до Акту № 133/12 від 14.05.2012р,
складеного на замовлення відповідача,
вартість матеріального збитку,
завданого власнику пошкодженого
транспортного засобу "МАЗ-5337" державний
номерний знак 11317 ОН становить 11253,24 грн.
з ПДВ.

Згідно полісу № АА/684709 франшизу
встановлено у розмірі 510,00 грн., ліміт
відповідальності по майну встановлено
50,000,00 грн.

19.03.2013р. відповідач сплатив на рахунок
позивача 8 867,70 грн. вартості
матеріального збитку.

Позивач в свою чергу не погодився з
такою виплатою та замовив проведення
експертизи у Харківському НДІ судових
експертиз. Дана експертна установа
провела експертний огляд пошкодженого
автомобіля та згідно висновку № 201 від
29.04.2013р. визначила, що відшкодування
відповідачем підлягає 47960,00 грн.

Позивач у своєму позові просив суд
стягнути з відповідача 39 092,30 грн.
вартості страхового відшкодування
пошкодженого майна позивача ( з
урахуванням виплати 8 867,70 грн.) та
судові витрати.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу
України встановлює, що особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Згідно ст. 990 Цивільного кодексу
України страховик здійснює страхову
виплату відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу
України, майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується у
повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.2 ст.1192 Цивільного кодексу
України розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

У відповідності до п.22.1 закону України
"Про обов`язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" визначено, що при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому законом
порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна в результаті ДТП майну
третьої особи.

В статті 1187 Цивільного кодексу України
наведено визначення: „Джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо - і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб".

Згідно із п.2 ст.1187 Цивільного кодексу
України шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 1 Закону України "Про
страхування" страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів громадян та
юридичних осіб у разі настання певних
подій (страхових випадків), визначених
договором страхування або чинним
законодавством, за рахунок грошових
фондів, що формуються шляхом сплати
громадянами та юридичними особами
страхових платежів (страхових внесків,
страхових премій) та доходів від
розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про
страхування" визначено, що майнові
інтереси, які пов'язані із володінням,
користуванням і розпорядженням майном,
а також інтереси, пов'язані з
відшкодуванням страхувальником
заподіяної ним шкоди особі або її
майну, а також шкоди, заподіяної
юридичній особі (страхування
відповідальності) віднесені до
об'єктів страхування.

Абзацом 1 статті 9 Закону України „Про
страхування" визначено, що страхова
сума - грошова сума, в межах якої
страховик відповідно до умов
страхування зобов'язаний провести
виплату при настанні страхового
випадку.

Абзацом 16 ст.9 Закону України „Про
страхування" визначено, що страхове
відшкодування - це страхова виплата,
яка здійснюється страховиком у межах
страхової суми за договорами майнового
страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 р.
"Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди" суди, розглядаючи
позови про відшкодування шкоди,
повинні мати на увазі, що шкода,
заподіяна майну юридичної особи,
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що дії останньої були
неправомірними, а між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи.

Суд першої інстанції, зважаючи, що у
позивача та відповідача значно
відрізняються суми страхового
відшкодування, визначені відповідними
звітами, дійшов правомірного висновку
про призначення судової
авто-товарознавчої експертизи,
проведення вказаної експертизи суд
доручив ТОВ "Незалежний інститут
судових експертиз () та
попередив експерта про кримінальну
відповідальність за дачу завідомо
неправдивого висновку.

Так, згідно звіту № 8131 від 14.08.2014р.
вартість матеріального збитку,
завданого транспортному засобу "МАЗ-5337"
державний номерний знак 11317 ОН,
внаслідок ДТП становить 50 164,01 грн., а
розмір відновлювального ремонту 55 996,31
грн.

З огляду на викладене та враховуючи, що
позивачем не подавалась до суду першої
інстанції заява про збільшення
позовних вимог, суд першої інстанції
дійшов правомірного висновку про
стягнення з відповідача 38 582,30 грн. (39092,30
грн. - 510,00 грн. франшизи).

При цьому, Київський апеляційний
господарський суд не приймає як
належне твердження скаржника, що
позивач не визначився з приводу факту
фізичного знищення свого автомобіля,
що впливає на остаточний розрахунок
суми страхового відшкодування,
оскільки вартість відновлювального
ремонту транспортного засобу
перевищує його ринкову вартість
(транспортний засіб вважається фізично
знищеним, якщо власник із цим згоден),
оскільки матеріали справи не містять, а
позивачем не було надано ані суду
першої інстанції, ані суду апеляційної
інстанції належних та допустимих
доказі в розумінні ст.ст. 33,34
Господарського процесуального кодексу
України які б свідчили про визнання
позивачем фізичного знищення свого
автомобіля.

З огляду на викладене, Київський
апеляційний господарський суд
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо часткового задоволення
позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
місцевим господарським судом повно і
всебічно з'ясовані всі обставини
справи та надано їм належну правову
оцінку.

На підставі наведеного, колегія суддів
дійшла висновку про те, що прийняте
господарським судом рішення
відповідає ст. ст. 43, 85 Господарського
процесуального кодексу України,
вимогам щодо законності та
обґрунтованості, підстав для
скасування чи зміни рішення, в тому
числі, з мотивів, наведених в
апеляційній скарзі не вбачається.

За таких обставин, рішення
Господарського суду міста Києва від
22.09.2014р. у справі №910/12596/13 підлягає
залишенню без змін, а апеляційна скарга
Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхове товариство
з додатковою відповідальністю "Глобус"
- задоволенню не підлягає.

Судовий збір за розгляд
апеляційної скарги у зв'язку з
відмовою в її задоволенні на підставі
ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України покладаються на
апелянта.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103 -105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
додатковою відповідальністю "Страхове
товариство з додатковою
відповідальністю "Глобус" залишити без
задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 22.09.2014р. у справі №910/12596/13 -
залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/12596/13 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Головуючий суддя
В.В. Сулім

Судді
О.М. Коротун

О.М. Гаврилюк