ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.12.2014 р.
Справа№ 914/4684/13

Суддя Морозюк А.Я., розглянувши
матеріали

Скарги: Департаменту житлового
господарства та інфраструктури
Львівської міської ради, м. Львів

на дії: Відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області, м. Львів

стягувач (позивач): Приватне
підприємство «Володар-Маркет», м.
Львів-Винники

боржник (відповідач): Департамент
житлового господарства та
інфраструктури Львівської міської
ради, м. Львів

ВСТАНОВИВ:

29.12.2014 р. через канцелярію
господарського суду Львівської
області надійшла скарга Департаменту
житлового господарства та
інфраструктури Львівської міської
ради (вхідний №6174/14) на дії Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області.

У відповідності до викладеного у п. 9.9
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України» від 17 жовтня 2012 року № 9, у
вирішенні питань, які виникають у
розгляді скарг на рішення, дії або
бездіяльність посадових осіб
Державної виконавчої служби, до заяв
учасників виконавчого провадження
(заявників) мають застосовуватися
положення ГПК, якими врегульовано
аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18,
21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1 - 3, 5, 6, 9
частини першої статті 63, статті 64,
розділів XI, XII, XII1 ГПК тощо.

Відтак, положення пункту 6 частини
першої ст.63 ГПК України щодо повернення
позовної заяви і доданих до неї
документів без розгляду у разі, якщо не
подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів, можуть бути
застосовані і до відповідних вимог
скарги на дії ДВС.

Суд дійшов висновку, що вищезазначена
скарга підлягає поверненню на підставі
п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України з наступних
підстав.

Скаржник в якості доказу направлення
копії скарги та доданих до неї
документів органу ДВС долучив до
скарги копію фіскального чеку № 4494 від
26.12.2014 року (без опису вкладення), та
Реєстр Департаменту житлового
господарства та інфраструктури від
25.12.2014 р. про направлення поштової
кореспонденції. Однак як вбачається із
Реєстру, в ньому зазначена тільки
адреса та найменування Головного
управління юстиції у Львівській
області - одержувача кореспонденції, та
вихідний номер листа, тобто даний
список не містить жодних даних про те
яку саме кореспонденцію надіслано
адресату, а відтак не може бути
належним доказом направлення копії
скарги та доданих до неї документів
органу ДВС. Окрім цього скаржник не
надав суду доказів направлення копії
скарги та доданих до неї документів
стягувачу (позивачу), чим порушив
вимоги ч.1 ст.56 ГПК України відповідно
до якої, позивач, прокурор чи його
заступник зобов'язані при поданні
позову надіслати сторонам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення. Пунктом 2 ч.1 ст.57 ГПК
України встановлено, що до позовної
заяви додаються документи, які
підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.63 ГПК України,
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо не
подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Відтак, наявними є підстави для
повернення скарги і доданих до неї
документів без розгляду згідно п.6 ч.1
ст.63 ГПК України.

Окрім цього, відповідно до пункту 2
частини сьомої статті 82 Закону України
«Про виконавче провадження», скарга у
виконавчому провадженні подається у
письмовій формі та має містити: повне
найменування (ім'я) стягувача та
боржника, їх місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб) або
місцезнаходження (для юридичних осіб),
а також найменування (ім'я)
представника сторони виконавчого
провадження, якщо скарга подається
представником. Скаржник в порушення
зазначеної норми взагалі не вказав у
скарзі стягувача його
місцезнаходження.

Також, додатково суд роз'яснює
скаржнику наступне.

Відповідно до ст.121-2 ГПК України, скарги
на дії чи бездіяльність органів
Державної виконавчої служби можуть
бути подані стягувачем, боржником або
прокурором протягом десяти днів з дня
вчинення оскаржуваної дії, або з дня,
коли зазначеним особам стало про неї
відомо, або з дня, коли дія мала бути
вчинена.

Відповідно до пункту 9.7 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України» від 17
жовтня 2012 року № 9, встановлений у
частині першій статті 121-2 ГПК України
десятиденний строк для подання скарги
є процесуальним і тому відповідно до
вимог статті 53 ГПК може бути
відновлений за наявності поважних
причин його пропуску та на підставі
заяви скаржника, яка подається
одночасно зі скаргою або викладається
в останній у вигляді клопотання.
Скарга, пропущений строк подання якої
не відновлений, залишається без
розгляду, про що з посиланням на статті
53 і 121-2 ГПК судом без виклику сторін
виноситься ухвала. Якщо ж скаргу було
подано з пропуском згаданого строку
без заяви про його відновлення, суд без
виклику сторін виносить ухвалу про
залишення скарги без розгляду, що не
перешкоджає повторному поданню скарги
із заявою про відновлення строку
такого подання.

Враховуючи вищенаведене, керуючись п. 6
ч.1 ст. 63, ст. 86, 121-2 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Повернути скаргу на дії Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області і додані до неї
документи скаржнику без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України,
повернення скарги не перешкоджає
повторному зверненню з нею до
господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Додатки (для скаржника):

1). скарга на дії державного виконавця
(вхідний 6174/14 від 29.12.2014 р.) і додані до
неї документи на 24 аркушах.

Суддя
Морозюк А.Я.