ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2014 р. Справа № 909/854/14

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі головуючого судді
Михайлишин В. В., судді Рочняк О. В. ,
судді Кобрин О. М. , при секретарі
судового засідання Дичковська І. М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Фонду державного майна
України, (вул. Кутузова, 18/9, м. Київ 133,
01601)

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства "Нафтохімік
Прикарпаття" (вул.

Майданська, 5, м. Надвірна,
Івано-Франківська область, 78405)

про зобов'язання відповідача -
Публічного акціонерного товариства
"Нафтохімік Прикарпаття" виконати
абзац 3 пункту 5.3. рішення загальних
зборів акціонерів ВАТ "Нафтохімік
Прикарпаття" від 22.02.2006 за результатами
діяльності у 2005 році та зобов'язання
відповідача - Публічного акціонерного
товариства "Нафтохімік Прикарпаття"
виконати абзаци 2 та 4 пункту 5.3. рішення
загальних зборів акціонерів ВАТ
"Нафтохімік Прикарпаття" від 25.05.2007 за
результатами діяльності у 2006 році

За участю представників сторін:

Від позивача: Чернов Р.М. - завідувач
юридичним сектором Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Івано-Франківській області,
(паспорт серії СС № 260071 виданий 07
квітня 1997 Івано-Франківським МУВС МВС в
Івано-Франківській області,
довіреність № 490 від 17.12.2013).

Від відповідача: Зубченко І.І. -
юрисконсульт (довіреність № 26-01 від
24.12.2013, паспорт серії СЕ № 591174 виданий 21
листопада 2011 року Надвірнянським РВ
УМВС України в Івано-Франківській
області);

Кузюк І.Ю. - юрисконсульт
(довіреність № 23-01 від 24.12.2013, паспорт
серії СЕ № 132781 виданий 15 червня 2002 року
Надвірнянським РВ УМВС України в
Івано-Франківській області).

в с т а н о в и в:

Фонд державного майна України (надалі
позивач) звернувся до господарського
суду Івано-Франківської області з
позовом до Публічного акціонерного
товариства "Нафтохімік Прикарпаття"
(надалі відповідач) про зобов'язання
відповідача - Публічного акціонерного
товариства "Нафтохімік Прикарпаття"
виконати абзац 3 пункту 5.3. рішення
загальних зборів акціонерів ВАТ
"Нафтохімік Прикарпаття" від 22.02.2006 за
результатами діяльності у 2005 році та
зобов'язання відповідача - Публічного
акціонерного товариства "Нафтохімік
Прикарпаття" виконати абзаци 2 та 4
пункту 5.3. рішення загальних зборів
акціонерів ВАТ "Нафтохімік
Прикарпаття" від 25.05.2007 за результатами
діяльності у 2006 році.

Крім того, позивач просив суд також
покласти на відповідача судові витрати
у справі у вигляді судового збору.

Ухвалою суду від 08.08.2014 порушено
провадження у справі та призначено
справу до розгляду в судовому
засіданні на 19.08.2014.

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 19.08.2014
розгляд справи відкладався на 09.09.2014, у
зв'язку із нез'явленням в судове
засідання представників відповідача
та неподанням витребуваних судом
доказів.

09.09.2014 розгляд справи не відбувся, у
зв'язку із перебуванням судді
Михайлишина В.В. на лікарняному.

Ухвалою суду від 29.09.2014 призначено
справу до розгляду в судовому
засіданні на 06.10.2014.

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 06.10.2014
продовжено строк вирішення спору на 15
днів до 21.10.2014, справу призначено до
розгляду на 21.10.2014.

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 21.10.2014
призначено колегіальний розгляд
справи у складі трьох суддів.

23.10.2014 розпорядженням голови
господарського суду
Івано-Франківської області по справі №
909/854/14 сформовано колегію в складі
трьох суддів: головуючий суддя
Михайлишин В.В., суддя Кобрин О.М., суддя
Рочняк О.В.

Ухвалою суду від 23.10.2014 призначено
справу до розгляду в судовому
засіданні на 19.11.2014.

19.11.2014 розгляд справи не відбувся, у
зв'язку із перебуванням судді
Михайлишина В.В. на лікарняному.

Ухвалою суду від 24.11.2014 призначено
справу до розгляду в судовому
засіданні на 09.12.2014.

09.12.2014 в судовому засіданні
оголошувалась перерва до 22.12.2014.

Позивач позовні вимоги підтримав у
повному обсязі з підстав, викладених у
позовній заяві. Вказує на те, що згідно
протоколу загальних зборів даного
акціонерного товариства від 22.02.2006
затверджено розподіл прибутку за 2005
рік та виплату дивідендів акціонерам
товариства за підсумками роботи в 2005
році. На загальних зборах акціонерів
Відкритого акціонерного товариства
"Нафтохімік Прикарпаття", які відбулися
25.05.2007 було прийнято рішення про
нарахування дивідендів у розмірі 4 883 253,
50 гривень, що складає 50, 2 % чистого
прибутку за 2006 рік. Пунктом 5.3.
протоколу загальних зборів акціонерів
затверджено дивіденди на державну
частку за 2006 рік в сумі 1 269 645, 91 гривень.

Однак, як стверджує позивач,
відповідачем помилково зараховано
сплату частини чистого прибутку на
державну частку за 2005 та 2006 рік, як
сплату дивідендів Державі за
результатами діяльності 2005 та 2006 років.

Відповідач в судових засіданнях під
час розгляду справи щодо позову
заперечив з підстав викладених у
відзиві на позовну заяву. Так, у своєму
відзиві відповідач посилається на те,
що Фонд державного майна України вже
втретє звертається до суду з
аналогічним позовом. Вперше Фонд
державного майна України звернувся з
позовом у 2007 році, за результатами
розгляду якого, рішенням
господарського суду
Івано-Франківської області від 27.12.2010 у
задоволенні позову відмовлено.
Наголошує, що дане рішення є остаточним
і чинним на сьогоднішній день. Вдруге
Фонд державного майна України
звернувся з позовною заявою від 30.12.2013.
Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 13.01.2014
дану позовну заяву повернуто без
розгляду, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України. Однак, Фонд державного майна
України, не врахувавши зауважень суду,
викладених в ухвалі від 13.01.2014, подав
позовну заяву аналогічного змісту від
29.07.2014.

При цьому, відповідач посилається на
ст. 267 Цивільного кодексу України та
просить суд відмовити позивачу у
позові, у зв'язку зі спливом строку
позовної давності.

Розглянувши матеріали справи, із
врахуванням вимог ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, стосовно розгляду справи
упродовж розумного строку, заслухавши
пояснення представників позивача та
відповідача, всебічно і повно
з'ясувавши всі обставини, на яких
ґрунтуються вимоги, відповідно до
приписів ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України, давши
оцінку доказам, які мають значення для
справи, суд вважає за правильне взяти
до уваги наступне.

Як вбачається з матеріалів справи
Держава являється акціонером
Відкритого акціонерного товариства
"Нафтохімік Прикарпаття", володіючи 26 %
акцій цього Товариства.

Від імені Держави Фонд держмайна
України заявив позов, предметом якого є
дві вимоги, а саме:

1) зобов'язати відповідача - Публічне
акціонерне товариство "Нафтохімік
Прикарпаття" виконати абзац 3 пункту 5.3.
рішення загальних зборів акціонерів
Відкритого акціонерного товариства
"Нафтохімік Прикарпаття" від 22.02.2006 за
результатами діяльності в 2005 році;

2) зобов'язати відповідача - Публічне
акціонерне товариство "Нафтохімік
Прикарпаття" виконати абзаци 2 та 4
пункту 5.3. рішення загальних зборів
акціонерів Відкритого акціонерного
товариства "Нафтохімік Прикарпаття"
від 25.05.2007 за результатами діяльності в
2006 році.

Як підтверджується матеріалами справи,
22 лютого 2006 року загальними зборами
акціонерів Відкритого акціонерного
товариства "Нафтохімік Прикарпаття",
прийнято рішення, зокрема, по пункту 5
порядку денного "Затвердження плану
розподілу прибутку за 2005 рік та
нормативи розподілу прибутку на 2006
рік". Відповідно п. 5.3. рішення в
наступній редакції:

"5.3. Затвердити прибуток у розмірі 78 774
100, 00 гривень одержаний Товариством за
2005 рік і розподілити його наступним
чином:

- спрямувати кошти в сумі 27 029 276, 48
гривень, що складає 34, 3124 % чистого
прибутку, до фонду виплати дивідендів.
Виплату дивідендів здійснювати в
грошовій формі, з врахуванням вимог
законодавства України щодо
пропорційності розподілу чистого
прибутку учасників Товариства
(акціонерів) пропорційно частці
кожного з учасників (ст. 10 Закону
України "Про господарські товариства",
ст. 88 Господарського кодексу України,
ст. 116 Цивільного кодексу України).
Розмір дивідендів, що припадає на одну
акцію, становить - 2 гривні 06 копійок.

- затвердити сплату Державі дивідендів
на суму 7 027 611, 72 гривень, що складає
належну їй частку (26 %) від загальної
суми в 27 029 276, 48 гривень, спрямованої до
фонду виплати дивідендів.

- на підставі ст. 65 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2005 рік",
Постанови Кабінету Міністрів України
№ 50 від 15.01.2005 та Наказу Державної
податкової адміністрації України № 354
від 22.08.2005, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 07.09.2005 за
№ 1003/11283, затвердити сплату суми 7 013 697, 80
гривень, сплачену за платіжними
дорученнями № 221 від 18.11.2005, як сплату
частини нарахованих дивідендів на
акції, власником яких є Держава."

Одночасно відповідно до п. 5.4. рішення
збори акціонерів вирішили 100 %
планового прибутку, що буде отримано в
2006 році, спрямувати на технічне
переобладнання Товариства.

Таким чином, першою вимогою позивача є
зобов'язати відповідача Публічне
акціонерне товариство "Нафтохімік
Прикарпаття" виконати абзац 3 пункту 5.3.
рішення загальних зборів акціонерів
Відкритого акціонерного товариства
"Нафтохімік Прикарпаття" від 22.02.2006.
Абзац 3 пункту 5.3. вказаного рішення
наступного змісту: "- затвердити сплату
Державі дивідендів на суму 7 027 611, 72
гривень, що складає належну їй частку (26
%) від загальної суми в 27 029 276, 48 гривень,
спрямованої до фонду виплати
дивідендів". Аналізуючи зазначений
текст рішення в частині абзацу 3 пункту
5.3. рішення, слід вказати на те, що
рішення в цій частині визнає
(констатує) сплату Державі дивідендів
та не містить жодного обов'язку
відповідача, виконати який в
примусовому порядку просить позивач.
Суд притримується тієї думки, що
визнання акціонерами сплати Державі
дивідендів не містить зобов'язання
вчинити будь-які дії і, відповідно, не
підлягає до примусового виконання.

Таким чином, вимога позивача
зобов'язати відповідача виконати абзац
3 пункту 5.3. рішення загальних зборів
акціонерів Відкритого акціонерного
товариства "Нафтохімік Прикарпаття"
від 22.02.2006 є беззмістовна та, як
наслідок, безпідставна, оскільки в
абзаці 3 пункту 5.3. не міститься жодного
обов'язку (дії), який би мав вчинити
відповідач, а тому в задоволенні даної
вимоги слід відмовити.

Стосовно другої позовної вимоги:
зобов'язати відповідача - Публічне
акціонерне товариство "Нафтохімік
Прикарпаття" виконати абзаци 2 та 4
пункту 5.3. рішення загальних зборів
акціонерів Відкритого акціонерного
товариства "Нафтохімік Прикарпаття"
від 25.05.2007, судом встановлено наступне.

Як підтверджується матеріалами справи,
25 травня 2007 року було прийнято рішення
загальних зборів акціонерів
Відкритого акціонерного товариства
"Нафтохімік Прикарпаття", зокрема в
частині розподілу прибутку, прийнято
наступні рішення:

"5.1. Затвердити прибуток у розмірі 9 727 596,
48 гривень (дев'ять мільйонів сімсот
двадцять сім тисяч п'ятсот дев'яносто
шість гривень сорок вісім копійок),
отриманий товариством за 2006 рік.

5.2. Спрямувати на виплату дивідендів 50, 2
% від суми прибутку, отриманого
Товариством в 2006 році, що складає 4 883 253,
50 гривень. Розмір дивідендів, що
припадає на одну просту іменну акцію
становить 0, 37217 гривень.

5.3. Затвердити дивіденди на державну
частку за 2006 рік в сумі 1 269 645, 91 гривень.

- На підставі ст. 63 Закону України "Про
Державний бюджет України", Постанови
Кабінету Міністрів України № 678 від 17
травня 2006 року та Наказу Державної
податкової адміністрації України № 421
від 19 липня 2006 року, зареєстрованого
Міністерством юстиції України 03 серпня
2006 року за № 929/12803 - зарахувати сплату
(платіжні доручення № 203 від 17.08.2006, № 205
від 17.08.2006, № 234 від 17.11.2006, № 240 від
17.11.2006), як дивіденди на державну частку
за 2006 рік в сумі - 1 268 565, 00 гривень та
сплатити залишок дивідендів до сплати
на державну частку за 2006 рік в сумі 1 080,
91 гривень.

- Затвердити дивіденди фізичним та
юридичним особам (крім Держави, як
акціонера, дивіденди якого сплачено) за
підсумками роботи в 2006 році в розмірі 3
613 607, 59 гривень.

- Виплату дивідендів здійснити
бухгалтерії Товариства із залученням
реєстратора ТзОВ "Славутич-Реєстратор":

- фізичним особам - протягом 3 - х
місяців починаючи з 01 червня 2007 року;

- юридичним особам - на письмову
вимогу."

Слід вказати на те, що пункти 5.1., 5.2. та
5.3. даного рішення були предметом
оскарження в судовому порядку. Так, як
вбачається за змістом рішення
господарського суду
Івано-Франківської області від 15.10.2010 у
справі № К-14/94 визнано недійсним пункти
5.1., 5.2. та абзац 2 пункту 5.3. рішення
загальних зборів акціонерів
Відкритого акціонерного товариства
"Нафтохімік Прикарпаття" від 25.05.2007.
Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 15.09.2011 вказане
судове рішення скасовано частково, а
саме в частині визнання недійним
пунктів 5.1. і 5.2., а в частині пункту 5.3. -
залишено без змін. Таким чином, пункти
5.1. та 5.2. є чинними, а абзац 2 пункту 5.3.
рішення загальних зборів акціонерів
Відкритого акціонерного товариства
"Нафтохімік Прикарпаття" від 25.05.2007
визнано недійсним в судовому порядку.

У своїй позовній заяві позивач вказує
на те, "відповідно до абзацу 2 пункту 5.3.
цього протоколу, зборами помилково
затверджено зарахування сплати
частини прибутку (платіжні доручення №
203 від 17.08.2006, № 205 від 17.08.2006, № 234 від
17.11.2006, № 240 від 17.11.2006), як дивіденди на
державну частку за 2006 рік в сумі - 1 268 565,
00 гривень та прийнято рішення сплатити
"залишок дивідендів" на державну частку
за 2006 рік в сумі 1 080, 91 гривень" (арк. 2
позовної заяви). Одночасно позивач на
аркуші 3 своєї позовної заяви,
аналізуючи вищевказані судові рішення,
зазначає, що "нечинним є рішення щодо
зарахування частини прибутку (доходу)
господарської організації сплаченої
за державну частку в якості дивідендів
на державні корпоративні права".

Таким чином, з аналізу матеріалів
справи, позовної заяви, можна зробити
висновок про те, що позивачу відомо про
те, що абзац 2 пункту 5.3. рішення
загальних зборів акціонерів
Відкритого акціонерного товариства
"Нафтохімік Прикарпаття" від 25.05.2007
визнано недійсним в судовому порядку,
однак у своїх позовних вимогах позивач
просить суд зобов'язати відповідача
виконати вказаний абзац 2 пункту 5.3.
рішення загальних зборів акціонерів
Відкритого акціонерного товариства
"Нафтохімік Прикарпаття" від 25.05.2007.

У відповідності до ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України
обставини, встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Згідно п. 2.6. Постанови Пленуму вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" № 18
від 26.12.2011 не потребують доказуванню
преюдиціальні факти, тобто встановлені
рішенням господарського суду, у
процесі розгляду іншої справи, в якій
беруть участь ті самі сторони.

За таких обставин, зважаючи на те, що
абзац 2 пункту 5.3. рішення загальних
зборів акціонерів Відкритого
акціонерного товариства "Нафтохімік
Прикарпаття" від 25.05.2007 визнано
недійсним (рішення господарського
суду Івано-Франківської області від
15.10.2010 у справі № К-14/94, що залишено у
цій частині без змін Постановою
Львівського апеляційного
господарського суду від 15.09.2011 та
набрало законної сили), суд приходить
до висновку, що позовна вимога про
зобов'язання відповідача виконати
абзац 2 пункту 5.3. рішення загальних
зборів акціонерів Відкритого
акціонерного товариства "Нафтохімік
Прикарпаття" від 25.05.2007 є безпідставною,
а тому не підлягає до задоволення.

Стосовно абзацу 4 пункту 5.3. рішення
загальних зборів акціонерів
Відкритого акціонерного товариства
"Нафтохімік Прикарпаття" від 25.05.2007 щодо
зобов'язання бухгалтерії Товариства
здійснити виплату дивідендів фізичним
та юридичним особам, слід вказати на те,
що даний абзац рішення не стосується
виплати дивідендів Державі, а виключно
фізичних та юридичних осіб, про яких
мова йде в третьому абзаці пункту 5.3.
цього рішення. Водночас, як пояснили
представники відповідача в судових
засіданнях виплати дивідендів
фізичним та юридичним особам, що є
акціонерами Товариства, здійснені. Суд
вбачає за недоцільне досліджувати
питання таких виплат в межах даного
судового розгляду, оскільки здійснення
таких виплат не є підставою позову, не
входить до предмету доказування та не
впливає на права та інтереси позивача.

Окрім вищевказаного, суд вважає за
необхідне, вказати на те, що позивачем
обрано невірний спосіб захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Цивільного
кодексу України цивільні обов'язки
виконуються в межах, встановлених
договором або актом цивільного
законодавства.

Частиною 2 статті 16 Цивільного
кодексу України встановлено способи
захисту цивільних прав та інтересів
судом. До них належать:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало
до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в
натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші
способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової)
шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дії чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Згадані вище способи захисту мають
універсальний характер, вони можуть
застосовуватись до всіх чи більшості
відповідних суб'єктивних прав. Разом з
тим, зазначений перелік способів
захисту цивільних прав чи інтересів не
є вичерпним. Відповідно до абзацу 2
пункту 10 частини 2 статті 16 Цивільного
кодексу України суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

Як випливає з пояснень представника
позивача, подання позову обґрунтовано
бажанням позивача - Фонду державного
майна України отримати дивіденди,
належні Державі за результатами
діяльності Відкритого акціонерного
товариства "Нафтохімік Прикарпаття" у
2005 та 2006 роках. У такому випадку,
позивачу слід звертатись до суду саме з
позовом про стягнення дивідендів. Як
підтверджується матеріалами справи,
справа з такими позовними вимогами уже
розглядалась по суті в судовому
порядку, а саме справа № 8/264. За
результатами розгляду даної справи
господарським судом
Івано-Франківської області 27.12.2010
прийнято рішення про відмову в
задоволенні позову Фонду державного
майна України до Відкритого
акціонерного товариства "Нафтохімік
Прикарпаття" про стягнення дивідендів
за 2005 та 2006 роки. Вказане рішення
залишено без змін Постановою
Львівського апеляційного
господарського суду від 01.03.2011 та
Постановою Вищого господарського суду
України від 19.05.2011. Після перегляду
даного рішення за нововиявленими
обставинами справі присвоєно новий
номер № 8/264-17/108. За результатом
перегляду в апеляційному та
касаційному порядку рішення
господарського суду
Івано-Франківської області від 27.12.2010
про відмову в задоволенні позову Фонду
державного майна України до Відкритого
акціонерного товариства "Нафтохімік
Прикарпаття" про стягнення дивідендів
за 2005 та 2006 роки залишено без змін.
Ухвалою Вищого господарського суду
України від 07.11.2013 Фонду державного
майна України відмовлено у допуску
справи № 8/264-17/108 до провадження
Верховного суду.

У відповідності до пункту 4 частини
третьої статті 129 Конституції України
та відповідно до статті 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України).

Згідно з частинами 1, 2 статті 43
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

В той же час, у матеріалах справи
міститься відзив відповідача на
позовну заяву Фонду державного майна
України від 29.07.2014 (Вх. № 16449/14 від 21.10.2014)
де відповідач просить суд застосувати
до спірних правовідносин строки
позовної давності та відмовити у
позові у повному обсязі.

У відповідності до п. 2.2. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 29.05.2013 № 10 "Про деякі
питання практики застосування
позовної давності у вирішенні
господарських спорів" за змістом
частини першої статті 261 Цивільного
кодексу України позовна давність
застосовується лише за наявності
порушеного права особи. Отже, перш ніж
застосовувати позовну давність,
господарський суд повинен з'ясувати та
зазначити в судовому рішенні, чи
порушене право або охоронюваний
законом інтерес позивача, за захистом
якого той звернувся до суду. У разі коли
такі право чи інтерес не порушені, суд
відмовляє в позові з підстав його
необґрунтованості.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку про відмову в позові у
повному обсязі не у зв'язку із
застосуванням строків позовної
давності, а у зв'язку із
безпідставністю позовних вимог.

Господарські витрати за правилами ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України залишити за позивачем,
оскільки спір виник внаслідок його
неправильних дій.

Керуючись ст. ст. 8, 124, 129
Конституції України, ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, ст. ст. 14, 16, 261, 267 Цивільного
кодексу України, ст. ст. 33, 34, 35, 43, 49, 69, ст.
82 - 85 Господарського процесуального
кодексу України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позовних вимог Фонду
державного майна України про
зобов'язання відповідача - Публічного
акціонерного товариства "Нафтохімік
Прикарпаття" виконати абзац 3 пункту 5.3.
рішення загальних зборів акціонерів
ВАТ "Нафтохімік Прикарпаття" від 22.02.2006
за результатами діяльності у 2005 році та
зобов'язання відповідача - Публічного
акціонерного товариства "Нафтохімік
Прикарпаття" виконати абзаци 2 та 4
пункту 5.3. рішення загальних зборів
акціонерів ВАТ "Нафтохімік
Прикарпаття" від 25.05.2007 за результатами
діяльності у 2006 році - відмовити
повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 29.12.14

Головуючий суддя
Михайлишин В. В.

Суддя
Рочняк О. В.

Суддя
Кобрин О. М.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

______________________ Михайлишин В. В. 29.12.14