ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року Справа № 910/3393/14
Колегія суддів Вищого господарського
суду України у складі:

Головуючого судді
Кузьменка М.В.,

суддів
Васищака І.М.,

Студенця В.І.,

розглянувши

касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Укртрансгаз"

в особі Філії
"Управління магістральних
газопроводів

"Київтрансгаз"

на рішення
господарського суду міста Києва від
07.07.2014 р. та

постанову Київського
апеляційного господарського суду від

29.10.2014 р.

у справі № 910/3393/14
господарського суду міста Києва

за позовом Заступника Сумського
прокурора з нагляду за додержанням

законів у воєнній
сфері в інтересах держави,
уповноваженим

органом якої є
Кабінет Міністрів України, в особі
Казенного

підприємства
"Шосткинський казенний завод "Зірка"

до Публічного
акціонерного товариства "Укртрансгаз"

про зобов'язання вчинити
дії

за участю представників:

ГПУ - Коркішко В.М.;

КМУ - Грабовська А.О.;

КП "Шосткинський казенний завод "Зірка"
- не з'явилися;

ПАТ "Укртрансгаз" - Ганченко
М.О.;

в с т а н о в и л а :

Заступник Сумського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері в інтересах держави,
уповноваженим органом якої є Кабінет
Міністрів України, в особі Казенного
підприємства "Шосткинський казенний
завод "Зірка" звернувся до
господарського суду міста Києва з
позовом до Публічного акціонерного
товариства "Укртрансгаз" про примусове
виконання обов'язку в натурі, а саме,
зобов'язання відповідача провести
списання заборгованості Казенному
підприємству "Шосткинський казенний
завод "Зірка у розмірі 69 999,34 грн., у т.ч. 56
994,06 грн. основної заборгованості,
4 730,45 грн. пені, 6 253,79 грн. збитків
від інфляції, 2 020,14 грн. процентів
річних, у порядку, визначеному Законом
України "Про деякі питання
заборгованості підприємств
оборонно-промислового комплексу -
учасників Державного концерну
"Укроборонпром" та забезпечення їх
стабільного розвитку".

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на те, що обов'язок
списати заборгованість виник у
відповідача в силу вимог Закону
України "Про деякі питання
заборгованості підприємств
оборонно-промислового комплексу -
учасників Державного концерну
"Укроборонпром" та забезпечення їх
стабільного розвитку" (т.1 а.с.5-6).

Відповідач у справі - ПАТ "Укртрансгаз"
у відзиві на позов проти задоволення
заявлених вимог заперечує, посилаючись
на те, що згідно вимог Закону України
"Про деякі питання заборгованості
підприємств оборонно-промислового
комплексу - учасників Державного
концерну "Укроборонпром" та
забезпечення їх стабільного розвитку",
єдиною підставою для списання
заборгованості на умовах, визначених
законом, є підписання учасниками
процедури взаємно погодженого акта
звіряння. Між тим, жодного акта між
сторонами не підписувалось (т.1 а.с.29-30).

Рішенням господарського суду міста
Києва від 07.07.2014 р. в задоволенні позову
відмовлено повністю (т.1 а.с.108-112).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
заборгованість відповідача слід
вважати списаною з 19.01.2013 р. (з дати
отримання відповідачем акта звірки
взаєморозрахунків), а права позивача у
спірних правовідносинах не порушені.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 29.10.2014 р.
мотивувальну частину рішення
господарського суду міста Києва від
07.07.2014 р. змінено, у частині тексту
"…слід вважати списаною 19.01.2013 р."
замінено на текст наступного змісту:
"…слід вважати списаною 24.01.2013 р." В
решті рішення суду першої інстанції
залишено без змін (т.1 а.с.159-166).

Не погоджуючись з прийнятими у справі
судовими актами, відповідач звернувся
до Вищого господарського суду України
з касаційною скаргою та просить їх
скасувати, виключити з мотивувальних
частин оскаржуваних судових актів
висновок щодо дати, з якої
заборгованість вважається списаною.

Вимоги касаційної скарги мотивовані
порушенням норм процесуального права,
неправильним застосуванням до
відносин сторін норм матеріального
права (т.2 а.с.2-4).

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі
перегляду справи у касаційній
інстанції, проаналізувавши на підставі
фактичних обставин справи
застосування норм матеріального і
процесуального права при винесенні
оспорюваних судових актів, знаходить
касаційну скаргу такою, що не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Під час вирішення спору по суті та
перегляді прийнятого рішення в
апеляційному порядку, судами першої та
апеляційної інстанцій встановлені
наступні обставини.

01.01.2008 р. та 31.12.2009 р. укладено договори
№ ПР/2008-Т/64 та № ПР/2010-Т/8 з
транспортування природного газу
магістральними газопроводами, згідно
із п.п.1.1 яких ДК "Укртрансгаз" НАК
"Нафтогаз України" (правонаступником
якої є позивач у справі), (виконавець),
протягом 2008 р., 2010 р. надає позивачу, за
договором замовнику, послуги з
транспортування природного газу, а
позивач здійснює розрахунок у порядку
та строки, встановлені в п. 4 цих
договорів.

Згідно постанов органу Державної
виконавчої служби про відкриття
виконавчого провадження від 05.02.2014 р. ВП
№ 41871563 та від 25.02.2014 р. ВП № 42234021,
господарським судом Сумської області
видано 26.08.2011 р. та 09.11.2010 р. накази за №
5021/1421/2011 та № 10/134-10 про стягнення з КП
"Шосткинський казенний завод "Зірка" на
користь ПАТ "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз
України" в особі філії Управління
магістральних газопроводів
"Київтрансгаз" заборгованості в сумі 56
549,63 грн. та в сумі 13 449,71 грн., відповідно.

Відповідно до переліку державних
підприємств, які включені до складу
Державного концерну "Укроборонпром", що
є додатком до постанови Кабінету
Міністрів України від 29.12.2010 р. № 1221 (у
редакції постанови Кабінету Міністрів
України від 06.04.2011 р. № 374) "Про утворення
Державного концерну "Укроборонпром" із
змінами і доповненнями, Казенне
підприємство Шосткинський казенний
завод "Зірка" включене до складу
Державного концерну "Укроборонпром".

За змістом п. 1 ст. 2 Закону України "Про
деякі питання заборгованості
підприємств оборонно-промислового
комплексу - учасників Державного
концерну "Укроборонпром" та
забезпечення їх стабільного розвитку"
від 06.09.2012 р. № 5213-VI, який набрав
чинності з 30.10.2012 р. (далі - Закон № 5213),
на умовах, визначених цією статтею,
підлягають списанню, зокрема,
заборгованість підприємств
оборонно-промислового комплексу (в
тому числі встановлена судовими
рішеннями та реструктуризована) за
теплову енергію і природний газ та
послуги з його транспортування перед
підприємствами, що виробляють,
транспортують і постачають теплову
енергію, та суб'єктами господарювання,
що здійснюють постачання природного
газу за регульованим тарифом,
Національною акціонерною компанією
"Нафтогаз України", її дочірніми
компаніями (підприємствами), яка
обліковується станом на 01.09.2012 р. і не
сплачена на дату набрання чинності цим
Законом; заборгованість (у тому числі
встановлена судовими рішеннями та
реструктуризована) з пені, штрафних та
фінансових санкцій (3 відсотки річних
та індекс інфляції), які нараховані
підприємствам оборонно-промислового
комплексу та заборгованість за
природний газ та послуги з його
транспортування станом на 01.09.2012 р. і не
сплачені станом на дату набрання
чинності цим Законом.

Згідно з п. 2 ст. 2 Закону № 5213 списання
заборгованості (у тому числі з пені,
штрафних та фінансових санкцій)
відповідно до цієї статті здійснюється
підприємствам оборонно-промислового
комплексу відповідними суб'єктами
господарювання, які здійснюють
постачання природного газу та
електричної енергії за регульованим
тарифом, оптовим постачальником
електричної енергії, підприємствами,
що виробляють електричну енергію,
Національною акціонерною компанією
"Нафтогаз України" та її дочірніми
компаніями (підприємствами) (далі -
учасники процедури списання), у такому
порядку:

1) обсяг заборгованості (у тому
числі реструктуризованої)
визначається з урахуванням вимог
законодавства з питань інвентаризації
основних засобів, нематеріальних
активів, товарно-матеріальних
цінностей, коштів, документів та
розрахунків і списується учасниками
процедури списання у сумах, що
обліковуються в бухгалтерському
обліку таких учасників, враховуючи у
тому числі суми пені, штрафних санкцій,
3 відсотки річних та індекс інфляції на
дату списання;

2) для списання заборгованості
кожен учасник процедури списання
утворює комісію з питань списання
заборгованості, до складу якої
обов'язково входять керівник
підприємства як голова комісії та
головний бухгалтер і яка визначає
обсяг та період виникнення
заборгованості, що підлягає списанню, у
розрізі контрагентів;

3) списання заборгованості
проводиться на підставі взаємно
погоджених актів звіряння учасників
процедури списання, в яких
зазначаються обсяг та період
виникнення заборгованості, що підлягає
списанню;

4) датою списання заборгованості є
дата підписання взаємно погоджених
актів звіряння учасниками процедури
списання.

На виконання вимог Закону № 5213, наказом
позивача від 31.10.2012 р. за № 515 "Про
створення комісії з питань списання
заборгованості", з метою вирішення
питань списання заборгованості за
природний газ, електричну та теплову
енергію, водопостачання та
водовідведення відповідно до Закону №
5213, створено комісію під головуванням
в.о.директора позивача; заступником
голови комісії призначено
в.о.головного бухгалтера.

05.11.2012 р. посадовими особами позивача та
Чернігівського ЛВУМГ філії УМГ
"Київтрансгаз" складено акти за № 1 та
за № 2 про те, що внаслідок проведення
звірки взаємних розрахунків,
встановлено, що заборгованість на
користь відповідача станом на 01.09.2012 р.
за договором № ПР/2008-Т/64 від 01.01.2008 р.
становить суму в загальному розмірі 13
449,71 грн. та за договором № ПР/2010-Т/8 від
31.12.2009 р. - у загальному розмірі
56 549,63 грн.; у зазначених актах
відображено склад загальної
заборгованості.

Позивачем складено акт звірки взаємних
розрахунків щодо заборгованості, яка
виникла станом на 01.09.2012 р. і не погашена
станом на 30.10.2012 р., між представником
Публічного акціонерного товариства
"Укртрансгаз" в особі голови правління
Вінокура С.О., з однієї сторони і
представником КП ШКЗ "Зірка" в особі
директора Чернова Є.Д., з другої
сторони, за яким обліковується сума
заборгованості на користь ПАТ
"Укртрансгаз" у розмірі 69 999,34 грн., яка
складається із заборгованості за
договором № пр/2008-Т/64 від 01.10.2008 р.: 11 515,11
грн. - основний борг, 1 158,45 грн. -
пеня, 246,45 грн. - 3 % річних, 529,70 грн. -
інфляційні збитки та за договором №
ПР/2010-Т/8 від 31.12.2009 р.: 45 478,95 грн. -
основний борг, 3 572,90 грн. - пеня, 1 773,69
грн. - 3% річних, 5 724,09 грн. - інфляційні
збитки.

Згідно із описом вкладення у цінний
лист, 16.01.2013 р. позивачем надіслано
відповідачу акт звірки станом на 01.09.2012
р., витяг з протоколу № 2 від 31.10.2012 р. №
515, копію акта № 1, № 2 від 05.11.2012 р.

Позивачем зазначено, що в дійсності
надісланий витяг з протоколу № 1
від 31.10.2012 р.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що згідно пп.4.1, 4.1.4, 4.2 п. 4
Нормативів і нормативних строків
пересилання поштових відправлень та
поштових переказів, затверджених
наказом Міністерства транспорту та
зв'язку України від 12.12.2007 р. № 1149,
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 19.12.2007 р. за № 1383/14650, із змінами
і доповненнями, поштове відправлення
від 16.01.2013 р., надіслане позивачем,
надійшло до відповідача 24.01.2013 р.

Суд апеляційної інстанції
обгрунтовано не погодився із висновком
суду першої інстанції про те, що датою
отримання відповідачем акта звірки
взаєморозрахунків є 19.01.2013 р., оскільки
ця дата вказана без врахування
Нормативів і нормативних строків
пересилання поштових відправлень та,
крім того, 19.01.2013 р. є вихідним днем.

Згідно ст. 2 Закону № 5213, умови
проведення списання для обох учасників
такого списання є однаковими та
здійснення такого списання не залежить
від того, що вчинено з цього питання
іншим учасником.

Також Закон № 5213 не встановлює
обов'язку ініціювання однією із сторін
погодження або підписання актів
звіряння учасниками процедури
списання, а зазначеним Законом
передбачено взаємне погодження актів
звіряння учасників процедури списання.

У даній справі обсяг, період
виникнення, склад заборгованості, що
підлягає списанню, підтверджені
судовими рішеннями у вищезазначених
справах.

Оскільки, незважаючи на те, що згідно із
ст. 2 Закону № 5213 датою списання
заборгованості є дата підписання
взаємно погоджених актів звіряння
учасниками процедури списання,
відповідач залишив без уваги
надісланий йому позивачем акт звіряння
із доданими документами, то датою
списання заборгованості слід вважати
дату одержання відповідачем акта
звіряння, про що вказано судами
попередніх інстанцій.

З огляду на те, що Законом № 5213 не
встановлено іншого, то незалежно від
виконання чи невиконання подальшого
документального оформлення, списання
вважається проведеним відповідно до
Закону № 5213.

Законом № 5213 не поставлено проведення
списання заборгованості підприємств
оборонно-промислового комплексу на
умовах ст. 2 цього Закону в залежність
від вчинення або невчинення будь-яких
дій іншим учасником процедури
списання.

Закон № 5213 є обов'язковим для виконання
сторонами. Цим Законом не передбачена
обов'язковість згоди учасника
процедури списання на проведення
такого списання. Суб'єктний склад
учасників процедури списання, предмет
списання, умови списання закріплені
нормами Закону № 5213.

Як встановлено судами, відповідач
ухиляється від погодження та
підписання акта звіряння учасників
процедури списання, складеного
позивачем відповідно до Закону № 5213 та
надісланого відповідачу разом із
вищезазначеними документами.

Підстави ухилення від підписання акта
звіряння відповідачем не
обґрунтовані, доказів наявності у
відповідача будь-яких заперечень до
запропонованого позивачем акта
звіряння, немає, своєї пропозиції щодо
змісту акта звіряння відповідачем не
надано.

За викладених обставин, немає підстав
для висновку, що відповідач діяв
відповідно до вимог Закону № 5213, вжив
усіх заходів, для належного виконання
Закону № 5213, враховуючи інтереси
позивача та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Разом з цим, відповідно до ст. 20 ГК
України кожний суб'єкт господарювання
та споживач має право на захист своїх
прав і законних інтересів.

Таким чином, оскільки права та законні
інтереси позивача не порушені,
підстави для задоволення позову
відсутні.

За таких обставин, підстави для зміни
чи скасування постанови Київського
апеляційного господарського суду від
29.10.2014 р. відсутні.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.
1115, 1117, 1119- 11111 ГПК України, колегія
суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

постанову Київського апеляційного
господарського суду від 29.10.2014 р. у
справі № 910/3393/14 господарського суду
міста Києва залишити без змін, а
касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Укртрансгаз" -
без задоволення.

Головуючий суддя
Кузьменко М.В.

Судді
Васищак І.М.

Студенець В.І.