РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2014 р.
Справа № 906/1193/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Розізнана І.В.

судді
Грязнов В.В. ,

судді
Мельник О.В.

при секретарі судового засідання
Романчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу відповідача
дочірнього підприємства "Житомирська
механізована колона" ПАТ
"Київсільелектро" на рішення
господарського суду Житомирської
області від 29.10.14р. у справі № 906/1193/14
(суддя Тимошенко О.М.)

за позовом публічного акціонерного
товариства "Миколаївобленерго", м.
Миколаїв

до дочірнього підприємства
"Житомирська механізована колона" ПАТ
"Київсільелектро", м. Житомир

про стягнення 964 011, 76 грн.

за участю представників сторін:

позивача - Стахорська О. І., представник
за дов. № 01/53-202 від 27.12.13 р., Савчук С. Т.,
представник за дов. № 01/53-122 від 12.09.14р.
(були присутні в судовому засіданні
09.12.2014р.);

відповідача - Клинчук І. В., представник
за довіреність №136/01 від 14.05.14.;

Судом роз'яснено представникам права
та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК
України.

Клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не поступало, заяв про
відвід суддів не надходило.

В судовому засіданні 09.12.2014р.
оголошувалася перерва до 22.12.2014р. об 10:00
год. та з 22.12.2014р. до 22.12.2014р. об 14:15 год.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Миколаївобленерго" звернулося до
господарського суду Житомирської
області з позовом в якому просить
зобов'язати відповідача повернути
надмірно сплачені кошти у розмірі 964
011,76 грн. за виконані
ремонтно-будівельні роботи.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що
плановою виїзною ревізією
фінансово-господарської діяльності
ПАТ "Миколаївобленерго", яка проведена
Державною фінансовою інспекцією у
Миколаївській області встановлено
порушення Державних будівельних норм
України "Правила визначення вартості
будівництва" при виконанні робіт з
реконструкції та будівництва за
договорами підряду, що призвело до
завищення вартості виконаних
ремонтно-будівельних робіт на суму
964011,76 грн., які були сплачені дочірньому
підприємству "Житомирська
механізована колона" ПАТ
"Київсільелектро" як виконавцю робіт,
тому вказані кошти підлягають
поверненню ПАТ "Миколаївобленерго" як
зайво сплачені.

Рішенням господарського суду
Житомирської області від 29.10.14р. у
справі № 906/1193/14 позов задоволено.

Стягнуто з дочірнього підприємства
"Житомирська механізована колона" ПАТ
"Київсільелектро" на користь
публічного акціонерного товариства
"Миколаївобленерго" - 964011,76 грн. боргу, 19
280, 24 грн. витрат на оплату судового
збору.

Приймаючи рішення місцевий
господарський суд виходив з того, що
факт завищення вартості виконаних
ремонтно-будівельних робіт за спірними
договорами будівельного підряду
встановлений проведеною ревізією
фінансово-господарської діяльності
публічного акціонерного товариства
"Миколаївобленерго", якою виявлено
порушення Державних будівельних норм
України "Правила визначення вартості
будівництва" при виконанні робіт з
реконструкції та будівництва.
Відповідач безпідставно завищив
вартість виконаних робіт, доказів
повернення сплачених коштів не надав,
тому суд першої інстанції дійшов
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням
господарського суду Житомирської
області від 29.10.14р. дочірнє
підприємство "Житомирська
механізована колона" ПАТ
"Київсільелектро" звернулося до
Рівненського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення суду
першої інстанції скасувати в частині
стягнення боргу в сумі 963136,96 грн.,
прийняти в цій частині нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову.

Скаржник зазначає, що рішення
господарським судом прийняте з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, приймаючи
рішення суд першої інстанції взяв до
уваги лише результати ревізії
Державної фінансової інспекції в
Миколаївській області, не надавши
належної правової оцінки обставинам
справи та доказам, які були подані
відповідачем. Скаржник посилається на
приписи ст.ст. 845, 853, 854, 632 ЦК України та
вказує, що всі зобов'язання по спірних
договорах підряду сторонами виконано в
повному обсязі, позивачем були
прийняті та оплачені всі будівельні
роботи за договорами без будь-яких
зауважень, що підтверджується наявними
у справі доказами, тому позовні вимоги
безпідставні, необґрунтовані та не
підлягають задоволенню. Вказує, що
згідно облікової політики
підприємства було встановлено
середньозважену ціну на загальний
обсяг будівельних матеріалів. Фактична
вартість матеріалів, придбана для
використання на об`єктах ПАТ
"Миколаївобленерго", що включена до
підсумкових відомостей ресурсів,
розрахована по середньозваженій ціні.
Апелянт вказує, що наказом про
створення Новоград-Волинського
виробничого підрозділу №4а від 10.01.1966р.,
який винесений керівником
Житомирської механізованої колони ПАТ
"Київсільелектро", Положенням про
структурний підрозділ від 08.02.1999р. та
витягом з реєстру права власності на
нерухоме майно від 19.10.2004р.
підтверджується наявність
Новоград-Волинського виробничого
підрозділу ДП "Житомирська
механізована колона" ПАТ
"Київсільелектро". Судом першої
інстанції безпідставно застосовано до
спірних відносин ст. 1212 ЦК України,
оскільки між сторонами існували
договірні правовідносини.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 20.11.2014р.
апеляційну скаргу відповідача
прийнято до провадження, справу
призначено до слухання (а.с. 44 т. 7).

Публічним акціонерним товариством
"Миколаївобленерго" подано відзив на
апеляційну скаргу (вих. №01/28-6712 від
02.12.2014р.) в якому позивач заперечує
доводи апеляційної скарги, вважає
рішення суду першої інстанції законним
та обґрунтованим, тому просить
залишити його без змін, а апеляційну
скаргу без задоволення. Вказує, що
перевіркою Державної фінансової
інспекції в Миколаївській області
встановлено факт завищення
відповідачем вартості виконаних
ремонтно-будівельних робіт за спірними
договорами будівельного підряду, тому
позовні вимоги обґрунтовані та
підлягають задоволенню.

В судовому засіданні 09.12.2014р. та 22.12.2014р.
представник скаржника підтримав
доводи, викладені в апеляційній скарзі
та надав пояснення по суті справи,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, прийняти нове рішення, яким
в задоволенні позову відмовити.

Представники позивача в судовому
засіданні 09.12.2014р. заперечили проти
доводів апеляційної скарги та надали
пояснення по суті справи, просять
залишити рішення суду першої інстанції
без змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

В судове засідання 22.12.2014р.
представники позивача не з'явились, про
день, час та місце судового розгляду
повідомлялись належним чином, про, що
свідчить розписка-заява про
оголошення перерви в судовому
засіданні (а.с. 69).

Враховуючи те, що судом вчинено всі
необхідні дії для належного
повідомлення всіх учасників
провадження у справі про час і місце
розгляду справи, колегія суддів вважає
за можливе розглянути справу в даному
судовому засіданні за відсутності
представників позивача, за наявними у
справі матеріалами, у відповідності до
вимог ст.101 ГПК України.

Розглянувши апеляційну скаргу та
відзив на неї, вивчивши матеріали
справи, наявні в ній докази, заслухавши
пояснення представників сторін,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення
місцевим господарським судом,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції при винесенні
оскаржуваного рішення норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду
дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, між
публічним акціонерним товариством
"Миколаївобленерго" (позивач, замовник)
та дочірнім підприємством "Житомирська
механізована колона" ПАТ
"Київсільелектро" (відповідач,
підрядник) у період з 01.07.2011р. по 31.12.2013р.
укладено 75 договорів підряду на
виконання робіт з реконструкції та
будівництва ПЛ-0,4 та ПЛ -10 в м. Миколаєві
та Миколаївській області на загальну
суму 51681563,74 грн.:

- за II півріччя 2011 року - 10 договорів на
загальну суму 1 027 976, 71 грн. ;

- за 2012 piк - 40 договорів на загальну суму
28 696 690, 23 грн.;

- за 2013 piк - 25 договорів на загальну суму
21 956 896,8 грн..

Предметом договорів, є виконання робіт
з реконструкції та будівництва на
об'єктах замовника, що здійснюються з
матеріалів та обладнання підрядника.

Сторони визначили, що договірна ціна за
II півріччя 2011 року та за 2012 piк є
динамічною, а за 2013 piк твердою.

На виконання умов договорів
відповідачем виконано, а позивачем
прийнято роботи, що підтверджується
актами приймання виконаних
будівельних робіт, які підписані
уповноваженими особами та скріплені
печатками сторін договорів без
будь-яких зауважень і претензій з боку
замовника (належним чином завірені
копії наявні в матеріалах справи).

Таким чином, відповідачем були
належним чином виконані взяті на себе
зобов'язання щодо виконання робіт за
спірними договорами. Про належне
виконання відповідачем своїх
зобов'язань за договорами свідчить
також відсутність з боку позивача
претензій та повідомлень про порушення
відповідачем умов договорів. Виконані
відповідачем роботи були повністю
оплачені позивачем.

Отже, судом встановлено та сторонами
підтверджено, що зобов'язання за
спірними договорами виконанні в
повному обсязі.

Державною фінансовою інспекцією в
Миколаївській області була проведена
планова виїзна ревізія
фінансово-господарської діяльності
ПАТ "Миколаївобленерго" за період з
01.07.2011р. по 31.12.2013р.

За результатами перевірки складено акт
№14024/11 від 24.03.2014р. в якому зазначено, що
публічним акціонерним товариством
"Миколаївобленерго" порушено Державні
будівельні норми України "Правила
визначення вартості будівництва" при
виконанні робіт з реконструкції та
будівництва, що призвело до завищення
вартості виконаних
ремонтно-будівельних робіт на 964011,76
грн., які були сплачені ДП "Житомирська
механізована колона" ПАТ
"Київсільелектро", зокрема: 1) за
результатами співставлення вартості
матеріалів у поточних цінах з даними
матеріальних звітів виявлено
завищення вартості матеріалів на суму
679 155, 96 грн.; 2) відповідачем не
застосовано знижувальний коефіцієнт
до першого та третього блоків
загальновиробничих витрат, що враховує
зменшення витрат на заробітну плату
працівників зайнятих на управлінні та
обслуговуванні виробництва та решти
витрат, на величину, що відноситься до
утримання та обслуговування апарату
управління відокремлених виробничих
структурних підрозділів будівельної
організації, в результаті чого розмір
загальновиробничих витрат завищено на
суму 283 981, 00 грн.; 3) до акту приймання
виконаних робіт за квітень 2013
відповідач безпідставно включив
додаткові витрати на виконання робіт у
зимовий період в розмірі 874, 80 грн.

Державна фінансова інспекція в
Миколаївській області надіслала на
адресу позивача вимогу від 23.04.2014р. за №
14-05-14-14/2279 про усунення порушень,
стосовно проведення звірки
взаєморозрахунків з ДП "Житомирська
механізована колона" ПАТ
"Киівсільелектро" з оформленням
відповідних актів та стягнення
безпідставно сплачених коштів (а.с.18
т.1).

На виконання вимоги Державної
фінансової інспекції на адресу
відповідача позивачем була направлена
претензія за вих. № 01/32-3026 від 19.05.2014р.
щодо повернення зайво сплачених коштів
в розмірі (а.с.20 т.1).

У відповідь на претензію №221/01 від
16.06.14р. ДП "Житомирська механізована
колона" ПАТ "Київсільелектро" в повному
обсязі заперечило проти вимог позивача
(а.с.23 т.1).

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх
в сукупності, судом береться до уваги
наступне.

Зі змісту позовної заяви та доданих до
неї доказів вбачається, що підставою
для стягнення з відповідача 964 011,76 грн.
є завищення вартості матеріалів, не
застосування знижувального
коефіцієнту до першого та третього
блоків загальновиробничих витрат та
безпідставне включення додаткових
витрат за виконанні у зимовий період
роботи.

В свою чергу, підстава позову - це
фактичні обставини на яких ґрунтується
вимога позивача. Предмет позову - це
певна матеріально-правова вимога
позивача до відповідача. Предмет
позову кореспондується зі способами
захисту права, які визначені,
наприклад, у ст. 16 ЦК України. Під
способами захисту прав слід розуміти
заходи, прямо передбачені законом з
метою припинення оспорювання або
порушення суб'єктивних цивільних прав
та усунення наслідків такого
порушення.

Таким чином, предметом позову є
зокрема, вимога позивача повернути
йому кошти в розмірі 964 011,76 грн.
правовою підставою, як зазначено в
рішенні суду першої інстанції є ст. 1212
ЦК України.

Пунктом 3 ст. 3, ст. 627 Цивільного кодексу
України закріплено принцип свободи
договору, який передбачає, що сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 837, ч. 1 ст. 843,
ч. 1 ст. 844, ч. 2 ст. 845 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові. У договорі підряду
визначається ціна роботи або способи
її визначення. Ціна у договорі підряду
може бути визначена у кошторисі. Якщо
робота виконується відповідно до
кошторису, складеного підрядником,
кошторис набирає чинності та стає
частиною договору підряду з моменту
підтвердження його замовником. Якщо
фактичні витрати підрядника виявилися
меншими від тих, які передбачалися при
визначенні ціни (кошторису), підрядник
має право на оплату роботи за ціною,
встановленою договором підряду, якщо
замовник не доведе, що отримане
підрядником заощадження зумовило
погіршення якості роботи.

Згідно ст. 875 ЦК України за договором
будівельного підряду підрядник
зобов'язується збудувати і здати у
встановлений строк об'єкт або виконати
інші будівельні роботи відповідно до
проектно-кошторисної документації, а
замовник зобов'язується надати
підрядникові будівельний майданчик
(фронт робіт), передати затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо
цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх.

Статтею 877 ЦК України визначено, що
підрядник зобов'язаний здійснювати
будівництво та пов'язані з ним
будівельні роботи відповідно до
проектної документації, що визначає
обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які
ставляться до робіт та до кошторису, що
визначає ціну робіт.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного Кодексу України,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Положеннями ст. 632 ЦК України
передбачено, що ціна в договорі
встановлюється за домовленістю сторін.
Зміна ціни після укладення договору
допускається лише у випадках і на
умовах, встановлених договором або
законом. Зміна ціни в договорі після
його виконання не допускається.

Судом апеляційної інстанції на
підставі правової оцінки умов
договорів підряду встановлено, що
умови, викладені в договорах, були
визначені та погоджені сторонами.
Вказані договори містять умови про
предмет, ціну та строк їх дії (умови, що
є обов'язковими згідно зі ст.180 ГК
України), та інші умови, жодна з яких не
суперечить чинному законодавству.

З огляду на те, що апеляційним судом не
встановлено, а позивачем не доведено
існування розбіжностей між вартістю
будівельних робіт, зазначених у
договорах, з вартістю виконаних робіт,
яка зазначена в актах приймання
виконаних будівельних робіт, а їх
вартість, яка відображена в цих актах,
не виходить за межі договірних цін,
локальних кошторисів, підсумкових
відомостей ресурсів, довідок про
вартість виконаних будіельних робіт
/та витрат/, колегія суддів приходить до
висновку про дотримання сторонами
такої істотної умови, як ціна договору.

Наявні ж доводи позивача по суті
спрямовані на зміну ціни в договорах
після їх виконання сторонами, що згідно
імперативних вимог ч. 3 ст. 632 ЦК України
є неприпустимим.

При цьому, апеляційний суд також
враховує, що укладені між сторонами
договори в частині визначення
договірної ціни не визнано недійсними
повністю або частково з підстав її
завищення, в зв'язку з чим, в силу вимог
ст. 204 ЦК України презюмується
правомірність цих договорів в цілому, в
тому числі і в частині такої істотної
умови як ціна договору.

З огляду на приписи ст. ст. 627, 629 ЦК
України виявлені контролюючим органом
у акті перевірки порушення не мають
відношення до укладених між сторонами
договорів будівельного підряду, не
впливають на їх умови і не можуть їх
змінювати .

Положенням про Державну фінансову
інспекцію України, затвердженим Указом
Президента України від 23 квітня 2011 року
№ 499/2011 (далі - Положення,
Держфінінспекція відповідно),
визначено, що Держфінінспекція є
центральним органом виконавчої влади,
який забезпечує реалізацію державної
політики у сфері державного
фінансового контролю.

Держфінінспекція здійснює свої
повноваження безпосередньо та через
територіальні органи в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, районах, містах або
міжрайонні, об'єднані в районах та
містах територіальні органи, головних
інспекторів у районах та містах (пункт 7
Положення).

Відповідно до п. 6.2. роз'яснень Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики вирішення спорів,
пов'язаних з визначенням недійсними
актів державних чи інших органів" від
26.01.2000р. №02-5/35 акти ревізії не мають
обов'язкового характеру та не можуть
оспорюватися в суді.

Отже, судом звертається увага на те, що
акт державної фінансової інспекції в
Миколаївській області від 24.03.2014 №14024/11
не є належним і допустимим доказом
порушення відповідачем зобов'язань за
договорами будівельного підряду.
Виявленні інспекцією порушення не
впливають на умови укладених між
сторонами договорів та не можуть їх
змінювати, а є лише підставою для
притягнення до відповідальності
посадових осіб у встановленому законом
порядку.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події. Положення цієї глави
застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним
правочином;

2) витребування майна власником із
чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із
сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка
незаконно набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз вказаної норми права дає
підстави для висновку, що цей вид
позадоговірних зобов'язань породжують
такі юридичні факти: 1) набуття особою
майна або його збереження за рахунок
іншої особи; 2) відсутність для цього
правових підстав або якщо такі відпали.

Оскільки між сторонами у справі, були
укладені договори будівельного
підряду, а кошти, які ПАТ
"Миколаївобленерго" просить стягнути з
відповідача, отримано останнім як
оплату виконаних за договорами робіт,
то такі кошти набуто за наявності
правової підстави, а тому не може бути
витребувано відповідно до положень ст.
1212 ЦК України як безпідставне
збагачення.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

В силу приписів статті 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Визнання відповідачем позову на суму
874, 80 грн. судовою колегією не
приймається в силу ст. 22 ГПК України,
оскільки такі дії суперечать
законодавству та порушують його права
і охоронювані законом інтереси.

Отже, враховуючи вищевикладене, судова
колегія апеляційного суду приходить до
висновку, що позов безпідставний та
необґрунтований, тому в його
задоволенні слід відмовити.

Судовий збір за розгляд апеляційної
скарги підлягає стягненню з позивача
на користь відповідача, відповідно до
ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Рівненський апеляційний
господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу дочірнього
підприємства "Житомирська
механізована колона" ПАТ
"Київсільелектро" на рішення
господарського суду Житомирської
області від 29.10.14р. у справі № 906/1193/14 -
задоволити.

2. Рішення господарського суду
Житомирської області від 29.10.14р. у
справі №906/1193/14 скасувати. Прийняти
нове рішення, яким в задоволенні позову
відмовити.

3. Стягнути з публічного акціонерного
товариства "Миколаївобленерго" (54017, м.
Миколаїв, вул. Громадянська, 40; ) на користь дочірнього
підприємства "Житомирська
механізована колона" ПАТ
"Київсільелектро" (10029, м. Житомир, вул.
Ватутіна,106-Б; ) судовий
збір в розмірі 9640,12 грн. за розгляд
апеляційної скарги.

4. Доручити господарському суду
Житомирської області видати наказ.

5. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку згідно з Розділом
ХІІ-1 Господарського процесуального
кодексу України.

6. Справу повернути до господарського
суду Житомирської області.

Головуючий суддя
Розізнана І.В.

Суддя
Грязнов В.В.

Суддя
Мельник О.В.