ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" грудня 2014 р.Справа № 916/4527/14

За позовом: товариства з обмеженою
відповідальністю "УкрЄвроМаз"

до відповідача: товариства з обмеженою
відповідальністю "Глобус-Авто"

про стягнення 257 200,88 грн.

Суддя Цісельський О.В.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Піскун О.В.,
довіреність №1 від 08.09.2014р.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, товариство з
обмеженою відповідальністю
"УкрЄвроМаз", звернувся до
господарського суду Одеської області з
позовною заявою про стягнення з
товариства з обмеженою
відповідальністю "Глобус-Авто" 257 200,88
грн., де 109 849,94 грн. - пеня, 21 086,13 грн. - 3%
річних, 126 264,81 грн. - збитки завдані
інфляцією.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 13.11.2014р. позовну заяву
(вх.№4654/14) прийнято до розгляду,
порушено провадження у справі,
присвоєно №916/4527/14 та
справу призначено до розгляду в
судовому засіданні.

Представник позивача в судове
засідання, призначене на 22.12.2014р. не
з'явився, подав до суду клопотання
(вх.№323333/14) про розгляд справи без його
участі, яке судом задоволено.

Представник відповідача заявлені
позивачем позовні вимоги не визнає та
просить суд відмовити у їх задоволенні
з підстав, викладених у відзиві на
позов (вх.№31426/14 від 27.11.2014р. та вх.№33820/14
від 22.12.2014р.).

Згідно з ст.75 Господарського
процесуального кодексу України справу
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

Відповідно до ст.85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину рішення.

Дослідивши в відкритому судовому
засіданні матеріали справи, надані
позивачем докази, суд встановив:

10 вересня 2013р. між товариством з
обмеженою відповідальністю
"УкрЄвроМаз" (Постачальник) та
товариством з обмеженою
відповідальністю "Глобус-Авто"
(Покупець) було укладено договір
поставки №028, згідно умов п.1.1. якого
Постачальник, який є офіційним
представником авто техніки МАЗ на
Україні (співпрацює з імпортером
техніки МАЗ - ТОВ ІІ "Торговий Дім
"МАЗ-УКРАЇНА") зобов'язується передати у
власність Покупцю Товар в асортименті,
кількості та по ціні, що вказані нижче,
а Покупець зобов'язується прийняти
Товар і сплатити його вартість у
порядку і на умовах, визначених
Договором.

Відповідно до п.п.1.2., 2.1. Поставка товару
здійснюється на умовах доставки на
склад Покупця, розташованого за
адресою: м. Одеса, вул. Отамана Чепиги, 29.
Строк поставки товару: 45 (сорок п'ять)
робочих днів з моменту оплату Покупцем
вартості товару визначеної в пункті
4.2.1. Договору з правом дострокової
поставки.

Пунктом 4.1. Договору загальна вартість
товару на дату підписання цього
Договору становить 1 197 900,00 гривень
(один мільйон сто дев'яносто сім тисяч
дев'ятсот грн. 00 коп.), в тому числі ПДВ 20%
у розмірі 199 650,00 гривень (сто дев'яносто
дев'ять тисяч шістсот п'ятдесят грн. 00
коп.).

Приписами п.4.2. Договору встановлено, що
Покупець здійснює оплату вартості
Товару, визначеної в п.4.1. Договору, в
порядку та строки, що визначені нижче:

4.2.1. Попередня оплата в розмірі 30
(тридцять) % від вартості товару, що
становить 359 370,00 гривень (триста
п'ятдесят дев'ять тисяч триста сімдесят
грн. 00 коп.) Покупець здійснює до 13
вересня 2013р. включно.

4.2.2. Остаточна оплата в розмірі 70
(сімдесят) % від вартості товару, що
становить 838 530,00 гривень (вісімсот
тридцять вісім тисяч п'ятсот тридцять
грн. 00 коп.) Покупець здійснює протягом
10 (десяти) днів з моменту підписання
акту Прийому-передачі товару та
виконання пункту 2.1. Договору.

У відповідності до п.5.1. Договору у
випадку невиконання або неналежного
виконання договірних обов'язків
стосовно строків поставки або оплати
товару винна сторона зобов'язана
сплатити іншій стороні пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
вартості невиконаного в строк
зобов'язання за кожен день
прострочення.

Даний Договір набуває чинності з
моменту його підписання
уповноваженими представниками сторін
і діє 12 (дванадцять) місяців, але в
будь-якому випадку - до повного
виконання сторонами своїх обов'язків
за цим Договором.

На виконання умов вищенаведеного
договору, позивачем відповідачу в
період з 01.11.2013р. по 11.11.2013р. було
здійснено поставку вантажного
автомобіль шасі МАЗ 5337А2-383, УЗМ5337А2D0006463
- вантажний автомобіль шасі МАЗ-5337А2-383
УЗМ5337А2D0006460 - 2 од. на загальну суму 798
600,00 грн. та вантажного автомобілю-шасі
МАЗ-5337А2-383 УЗМ5337А2D0006459 - 1 од. на загальну
суму 399 300,00 грн., що підтверджується
видатковими накладними №СФ-0000039 від
11.11.2013р., СФ-000036 від 01.11.2013р., актами
приймання-передачі по якості та
комплектності транспортних засобів
від 11.11.2013р. та 01.11.2013р., які підписані
уповноваженими представниками сторін,
однак відповідачем отримані від
позивача вантажні автомобілі оплачені
з порушенням встановленого договором
строку.

Неналежне виконання відповідачем
своїх зобов'язань за договором
поставки від 10.09.2013р. в частині оплати
вартості отриманого товару і стало
підставою для позивача звернутись до
господарського суду Одеської області
із даним позовом за захистом своїх
порушених прав та охоронюваних законом
інтересів.

Розглянувши матеріали справи,
проаналізувавши норми чинного
законодавства, суд дійшов висновку про
часткове задоволення позовних вимог з
наступних підстав:

У відповідності до ст.11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків є договори та інші
правочини. Правочин, різновидом якого є
договори - основний вид правомірних дій
- це волевиявлення осіб, безпосередньо
спрямовані на виникнення, зміну або
припинення цивільних прав і обов'язків.
При цьому, ст.12 ЦК України передбачає,
що особа здійснює свої цивільні права
вільно на власний розсуд.

Відповідно до ст.175 Господарського
кодексу України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управлена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Крім того, відповідно до частини першої
статті 222 ГК України учасники
господарських відносин, що порушили
майнові права або законні інтереси
інших суб'єктів, зобов'язані поновити
їх, не чекаючи пред'явлення їм
претензії чи звернення до суду.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певні дії (сплатити гроші), а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку. При цьому,
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому
числі із договору.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами. Припинення зобов'язання на
вимогу однієї із сторін в силу положень
ч.2 ст.598 цього Кодексу допускається
лише у випадках, встановлених
договором або законом.

Стаття 712 Цивільного кодексу України
передбачає, що за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у
встановлений строк (строки) товар у
власність покупця для використання
його у підприємницькій діяльності або
в інших цілях, не пов'язаних з
особистим, сімейним, домашнім або
іншим подібним використанням, а
покупець зобов'язується прийняти товар
і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін. Законом можуть бути
передбачені особливості регулювання
укладення та виконання договорів
поставки, у тому числі договору
поставки товару для державних потреб.

Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар)
у власність другій стороні (покупцеві),
а покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Згідно ст.656 Цивільного кодексу України
предметом договору купівлі-продажу
може бути товар, який є у продавця на
момент укладення договору або буде
створений (придбаний, набутий)
продавцем у майбутньому. Предметом
договору купівлі-продажу можуть бути
майнові права. До договору
купівлі-продажу майнових прав
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не випливає
із змісту або характеру цих прав.
Предметом договору купівлі-продажу
може бути право вимоги, якщо вимога не
має особистого характеру. До договору
купівлі-продажу права вимоги
застосовуються положення про
відступлення права вимоги, якщо інше не
встановлено договором або законом. До
договору купівлі-продажу на біржах,
конкурсах, аукціонах (публічних
торгах), договору купівлі-продажу
валютних цінностей і цінних паперів
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено законом про ці види
договорів купівлі-продажу або не
випливає з їхньої суті. Особливості
договору купівлі-продажу окремих видів
майна можуть встановлюватися законом.

За положеннями ст.662 Цивільного кодексу
України продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар,визначений
договором купівлі-продажу. Продавець
повинен одночасно з товаром передати
покупцеві його приналежності та
документи (технічний паспорт,
сертифікат якості тощо), що стосуються
товару та підлягають переданню разом
із товаром відповідно до договору або
актів цивільного законодавства.

Приписами ст.663 Цивільного кодексу
України визначено, що продавець
зобов'язаний передати товар покупцеві
у строк, встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо зміст договору
не дає змоги визначити цей строк, -
відповідно до положень статті 530 цього
Кодексу.

Умовами ст.665 Цивільного кодексу
України передбачено, що у разі відмови
продавця передати проданий товар
покупець має право відмовитися від
договору купівлі-продажу. Якщо
продавець відмовився передати річ,
визначену індивідуальними ознаками,
покупець має право пред'явити
продавцеві вимоги відповідно до статті
620 цього Кодексу.

Із змісту ст.693 Цивільного кодексу
України вбачається, що якщо договором
встановлений обов'язок покупця
частково або повністю оплатити товар
до його передання продавцем (попередня
оплата), покупець повинен здійснити
оплату в строк, встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо такий строк не
встановлений договором, - у строк,
визначений відповідно до статті 530
цього Кодексу. У разі невиконання
покупцем обов'язку щодо попередньої
оплати товару застосовуються
положення статті 538 цього Кодексу. Якщо
продавець, який одержав суму
попередньої оплати товару, не передав
товар у встановлений строк, покупець
має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати. На суму
попередньої оплати нараховуються
проценти відповідно до статті 536 цього
Кодексу від дня, коли товар мав бути
переданий, до дня фактичного передання
товару покупцеві або повернення йому
суми попередньої оплати. Договором
може бути встановлений обов'язок
продавця сплачувати проценти на суму
попередньої оплати від дня одержання
цієї суми від покупця.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу. Одностороння відмова
від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається. В свою чергу, порушенням
зобов'язання, відповідно до ст.610
Цивільного кодексу України, є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст.530 Цивільного кодексу України
якщо у зобов'язання встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Предметом договору купівлі-продажу
може бути товар, який є у продавця на
момент укладення договору або буде
створений (придбаний, набутий)
продавцем у майбутньому (п.1 ст. 656
Цивільного Кодексу України).

Як вбачається з розрахунку
заборгованості приведеного позивачем
в позовній заяві та неспростованого
відповідачем, останнім в порушення
вищезазначених приписів чинного
законодавства України та договору -
зобов'язання щодо оплати вартості
отриманих від позивача вантажних
автомобілів виконані не своєчасно, що і
стало підставою для позивача
нарахувати три відсотки річних в сумі 21
086,13 грн., збитки від інфляції в сумі
126264,81 грн., пеню в сумі 109 849,94 грн.

Оцінюючи вимоги про стягнення 3% річних,
суд зазначає наступне:

У відповідності з п.2 ст.625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Таким чином, на думку суду, право
позивача вимагати від відповідача
сплатити 3% річних є способом захисту
його майнового права та інтересу, суть
яких полягає в отриманні компенсації
(плати) від відповідача за користування
утримуваними ним грошовими коштами,
належним до сплати за договором
купівлі-продажу.

Перевіривши розрахунок позивача трьох
відсотків річних в сумі 21 086,13 грн., суд
встановив, що позовні вимоги в цій
частині відповідають вимогам чинного
законодавства, їх розрахунок
здійснений позивачем належним чином, у
зв'язку з чим підлягають судом
задоволенню в повній мірі.

Щодо позовної вимоги позивача в
частині стягнення з відповідача
збитків від інфляції, суд зазначає
наступне:

Інфляційні збитки є наслідком
інфляційних процесів в економіці, а
тому їх слід вважати складовою
частиною основного боргу, стягнення
яких передбачене статтею 625 Цивільного
кодексу України. Передбачене законом
право кредитора вимагати сплату боргу
з урахуванням індексу інфляції є
способом захисту його майнового права
та інтересу, суть якого полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів.

Наразі, наданий позивачем розрахунок
збитків завданих інфляцією, на думку
суду, здійснений неналежним чином, у
зв'язку з чим судом було самостійно
розраховано пеню наступним чином:

Період заборгованостіСума боргу
(грн.)Сукупний індекс інфляції за
періодІнфляційне збільшення суми
боргуСума боргу с обліком індексу
інфляції08.11.2013 -
26.12..001.0072519.18361889.1827.12.2013 -
27.05..001.10516893.55178363.5512.11.2013 -
09.06..001.11262815.34621835.3411.06.2014 -
15.06..001.0000.00420490.0016.06.2014 -
21.07.1.0041281.96321771.9622.07.2014 -
26.08..001.008963.92121453.9222.11.2013 -
26.08..001.13537660.88317170.88

Отже загальна сума збитків завданих
інфляцією за самостійним розрахунком
суду складає 122 131,27 грн., у зв'язку з чим
стягненню з відповідача на користь
позивача підлягає сума збитків
завданих інфляцією, встановлена судом
в розмірі 122 131,27 грн. В іншій частині
заявлених позовних вимог щодо
стягнення з відповідача збитків
завданих інфляцією в розмірі 4 133,54 грн.
суд відмовляє.

Оцінюючи вимоги про стягнення пені, суд
зазначає наступне:

Одним із видів господарських санкцій
згідно з частиною другою статті 217 ГК
України є господарські санкції, до яких
віднесено штраф та пеню.

Розмір штрафних санкцій відповідно до
частини четвертої статті 231 ГК України
встановлюється законом, а в разі якщо
розмір штрафних санкцій законом не
визначено, санкції застосовуються в
передбаченому договором розмірі. При
цьому розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання, або в певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

Частиною шостою статті 232 ГК України
передбачено, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Статтею 253 ЦК України визначено, що
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

Виходячи зі змісту зазначених норм,
початком для нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання буде день, наступний за
днем, коли воно мало бути виконано.
Нарахування санкцій триває протягом
шести місяців.

Проте законом або договором можуть
бути передбачені інші умови
нарахування.

Частина перша статті 223 ГК України
передбачає, що при реалізації в
судовому порядку відповідальності за
правопорушення у сфері господарювання
застосовуються загальний та скорочені
строки позовної давності, передбачені
ЦК України, якщо інші строки не
встановлено ГК України.

За змістом пункту 1 частини другої
статті 258 ЦК України щодо вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені)
передбачено спеціальну позовну
давність в один рік.

Поняття позовної давності міститься в
статті 256 ЦК України, відповідно до якої
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Відтак частина шоста статті 232 ГК
України передбачає строк та порядок, у
межах якого нараховуються штрафні
санкції, а строк, протягом якого особа
може звернутись до суду за захистом
свого порушеного права, встановлюється
ЦК України.

Наразі, наданий позивачем розрахунок
пені, на думку суду, здійснений
неналежним чином, у зв'язку з чим судом
було самостійно розраховано пеню
наступним чином:

Сума боргу (грн.)Період
прострочкиКількість днів
прострочкиРозмір облікової ставки
НБУРозмір подвійної облікової ставки
НБУ в деньСума пені за період
прострочки359370.0008.11.2013 - 26.12.2013496.5000 %0.036
%*6271.74161470.0027.12.2013 - 14.04.20141096.5000 %0.036
%*6268.58161470.0015.04.2014 - 27.05.2014439.5000 %0.052
%*3614.2761470.0028.05.2014 - 09.06.2014139.5000 %0.052
%*415.98559020.0012.11.2013 - 14.04.20141546.5000 %0.036
%*30661.86559020.0015.04.2014 - 09.06.2014569.5000 %0.052
%*16295.82520490.0010.06.2014 - 10.06.201419.5000 %0.052
%*270.94420490.0011.06.2014 - 15.06.201459.5000 %0.052
%*1094.43320490.0016.06.2014 - 16.07.2014319.5000 %0.052
%*5171.74320490.0017.07.2014 - 21.07.2014512.5000 %0.068
%*1097.57120490.0022.07.2014 - 26.08.20143612.5000 %0.068
%*2970.99279510.0022.11.2013 - 14.04.20141446.5000 %0.036
%*14335.42279510.0015.04.2014 - 22.05.2014389.5000 %0.052 %*5528.94

Отже загальна сума пені за самостійним
розрахунком суду складає 93 998,27 грн., у
зв'язку чим, стягненню з відповідача на
користь позивача сума пені в розмірі 93
998,27 грн. В іншій частині заявленої до
стягнення пені в розмірі 15 851,67 грн. суд
відмовляє.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
При цьому, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно зі ст.43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищезазначені матеріали
справи та проаналізовані положення
чинного законодавства України, суд,
вбачає доведеними та обґрунтованими
заявлені позовні вимоги товариства з
обмеженою відповідальністю
"УкрЄвроМаз", у зв'язку з чим стягненню з
товариства з обмеженою
відповідальністю "Глобус-Авто" на
користь позивача підлягає 93 998,27
грн. пені, 21 086,13 грн. 3% річних, 122 131,27 грн.
збитків завданих інфляцією. В іншій
частині позовних вимог суд відмовляє.

Відповідно до приписів ст.ст.44, 49 ГПК
України слід стягнути з відповідача на
користь позивача витрати по сплаті
судового збору пропорційно
задоволеним позовним вимогам, а саме
4744,33 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою
відповідальністю "УкрЄвроМаз" -
задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Глобус-Авто" (65003,
Одеська обл., м. Одеса, вул. Отамана
Чепіги, буд. 29, код ЄДРЮОФОП 31833947) на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю "УкрЄвроМаз" (08131,
Київська обл., Києво-Святошинський
район, с. Софіївська Борщагівка, вул.
Київська, буд. 24 код ЄДРЮОФОП 37474578) 93 998
(дев'яносто три тисячі дев'ятсот
дев'яносто вісім) грн. 27 коп. - пені, 21 086
(двадцять одна тисяча вісімдесят шість)
грн. 13 коп. - 3% річних, 122 131 (сто двадцять
дві тисячі сто тридцять одна) грн. 27 коп.
- збитків завданих інфляцією, 4 744
(чотири тисячі сімсот сорок чотири) грн.
33 коп. - витрат на оплату судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення господарського суду Одеської
області набирає чинності у порядку ст.85
ГПК України.

Наказ видати в порядку ст. 116 ГПК
України

Повний текст рішення складено
29.12.2014р.

Суддя
О.В. Цісельський

Повне рішення складено 29 грудня 2014 р.