ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року Справа № 918/1230/14

Вищий господарський суд України у
складі: суддя Селіваненко В.П. -
головуючий, судді Бенедисюк І.М.
(доповідач), Харченко В.М.

розглянув касаційну скаргу державного
підприємства "Рокитнівське лісове
господарство", смт. Рокитне
Рокитнівського району Рівненської
області (далі - ДП "Рокитнівське лісове
господарство"),

на ухвалу Рівненського апеляційного
господарського суду від 30.10.2014

зі справи № 918/1230/14

за позовом державного
територіально-галузевого об'єднання
"Львівська залізниця", м. Львів, в особі
відокремленого підрозділу "Львівська
дирекція залізничних перевезень", м.
Львів (далі - ДТГО "Львівська
залізниця"),

до ДП "Рокитнівське лісове
господарство"

про стягнення 22 895, 00 грн.

Судове засідання проведено за участю
представників:

ДТГО "Львівська залізниця"- не з'яв.,

ДП "Рокитнівське лісове господарство"-
Мороза В.П.

За результатами розгляду касаційної
скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Рівненської області від 07.10.2014 позов
задоволено.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 30.10.2014 (колегія
суддів у складі: суддя Петухов М.Г. -
головуючий, судді Гулова А.Г., Маціщук
А.В.) апеляційну скаргу ДП
"Рокитнівське лісове господарство" на
рішення господарського суду
Рівненської області від 07.10.2014
повернуто без розгляду на підставі
пунктів 2, 3 частини першої статті 97
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України).

У касаційній скарзі ДП "Рокитнівське
лісове господарство" просить Вищий
господарський суд України зазначену
ухвалу скасувати внаслідок невірного
застосування судом статті 97 ГПК
України.

У відзиві на касаційну скаргу ДТГО
"Львівська залізниця" просить у
задоволенні скарги відмовити та
зазначає, що апеляційний господарський
суд обґрунтовано повернув без розгляду
апеляційну скаргу ДП "Рокитнівське
лісове господарство" у справі, зокрема,
враховуючи, що в провадженні цього суду
на час винесення оскаржуваної ухвали
знаходилося ще три справи за участю тих
же сторін (№№918/959/14, 918/1090/14, 918/1001/14). Крім
того, ДТГО "Львівська залізниця"
просить розглянути скаргу без участі
його представника.

Сторони відповідно до статті 1114 ГПК
України належним чином повідомлено про
час та місце розгляду касаційної
скарги.

Перевіривши правильність застосування
апеляційним господарським судом норм
процесуального права, заслухавши
пояснення представника ДП
"Рокитнівське лісове господарство",
Вищий господарський суд України дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення касаційної скарги.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини
першої статті 97 ГПК України апеляційна
скарга не приймається до розгляду і
повертається апеляційним
господарським судом, якщо: до скарги не
додано доказів надсилання її копії
іншій стороні (сторонам); до скарги не
додано документів, що підтверджують
сплату судового збору у встановлених
порядку і розмірі.

Частиною четвертою статті 97 ГПК
України передбачено, що після усунення
обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3
частини першої цієї статті, апеляційна
скарга може бути подана повторно.

Відповідно до пункту 3.1 Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, затвердженої
постановою Правління Національного
банку України від 21.01.2004 № 22,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 29.03.2004 за № 377/8976, призначення
платежу є обов'язковим реквізитом
розрахункового документа.

У пункті 2 Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 17.09.2012
№ 01-06/1260/2012 "Про оформлення платіжних
документів на перерахування судового
збору" зазначено, що платіжне
доручення на безготівкове
перерахування судового збору,
квитанція установи банку про прийняття
платежу готівкою додаються до позовної
заяви (заяви, скарги) і мають містити
відомості про те, яка саме позовна
заява (заява, скарга, дія) оплачується
судовим збором.

В інформаційному листі Державної
судової адміністрації від 10.11.2011
№ 12-6621/11 йдеться про те, що при
заповненні платіжного документа у
графі "призначення платежу" вказується:
"Судовий збір за позовом (П. І. Б. чи
назва установи, організації позивача),
назва суду, де розглядається справа, та
код ЄДРПОУ суду, де розглядається
справа.

З тексту оскаржуваної ухвали
вбачається, що підставою для
повернення апеляційної скарги є таке:

- до апеляційної скарги на
підтвердження направлення копії
скарги іншій стороні додано копії
фіскального чека та опису вкладення,
але з цих копій не видається можливим
установити особу, якій направлено
документи, та адресу, за якою вони
надсилалися; отже, належні докази
надіслання копії апеляційної скарги
інший стороні відсутні;

- на підтвердження факту сплати
судового збору додано фіскальний чек
від 20.10.2014 № 06634; з цього документа
випливає, що судовий збір сплатив Мороз
Віктор Павлович; у графі "призначення
платежу" не зазначено номер справи, за
розгляд якої сплачено судовий збір.

З урахуванням наведеного підстави для
скасування оскаржуваної судової
ухвали відсутні.

Доводи касаційної скарги наведеного не
спростовують.

Керуючись статтями 11111, 11113 ГПК України,
Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Рівненського апеляційного
господарського суду від 30.10.2014 зі
справи № 918/1230/14 залишити без змін, а
касаційну скаргу державного
підприємства "Рокитнівське лісове
господарство" - без задоволення.

Суддя
В. Селіваненко

Суддя
І. Бенедисюк

Суддя
В. Харченко