м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Публічного
акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ» в
особі уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Соловйова
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бетконсалт»
про стягнення 36 182 190, 55 грн.
Суддя Ломака В.С.
Представники сторін:
від позивача: Брайко С.А. за
довіреністю від 10/00-163 від 12.09.2014 р.;
від відповідача: Кладіков М.П. за
довіреністю б/н від 10.09.2014 р.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Публічне акціонерне товариство «БАНК
ФОРУМ» в особі уповноваженої особи
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум»
Соловйова Наталія Анатоліївна (далі -
позивач) звернулось до господарського
суду міста Києва з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бетконсалт» (далі -
відповідач) про стягнення 35 783 205, 25 грн.,
в тому числі 29 965 000, 00 грн. простроченої
заборгованості по поверненню
кредитних коштів, 3 857 738, 95 грн.
простроченої заборгованості за
нарахованими процентами, 1 960 466, 30 грн.
пені за простроченим кредитом та
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
вказував на те, що ним на виконання
укладеного між сторонами Кредитного
договору № 1-0013/13/11-KL від 20.03.2013 р. було
надано відповідачу кредитні кошти.
Оскільки відповідач порушив
зобов'язання з повернення кредиту та
сплати відсотків, позивач вирішив
звернутись з даним позовом до суду. При
цьому, позивач відзначає, що наразі
триває процедура його ліквідації.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 28.07.2014 р. (суддя Блажівська
О.Є.) порушено провадження у справі №
16.09.2014 р. через відділ діловодства
господарського суду міста Києва від
позивача надійшли додаткові документи
у справі та заява про збільшення
розміру позовних вимог, відповідно до
якої він просить суд стягнути на його
користь з відповідача 36 182 190, 55 грн., в
тому числі 29 965 000, 00 грн. простроченої
заборгованості по поверненню
кредитних коштів, 4 021 930, 73 грн.
простроченої заборгованості за
нарахованими процентами, 2 195 259, 82 грн.
пені за простроченим кредитом та
Вказана заява обґрунтована тим, що за
час перебування у провадженні суду
позовної заяви у даній справі
прострочена заборгованість
відповідача по відсотках за
користування кредитними коштами
Розпорядженням заступника Голови
господарського суду міста Києва від
17.09.2014 р., у зв'язку з перебуванням
судді Блажівської О.Є. на навчанні в
Національній школі суддів України,
розгляду судді Гумезі О.В.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 17.09.2014 р. суддею Гумегою О.В.
було прийнято до свого провадження
розгляду на 20.10.2014 р.
17.09.2014 р. через відділ діловодства
господарського суду міста Києва від
відповідача надійшли додаткові
документи у справі та відзив на позовну
заяву, в якому він проти позову
заперечує, вказуючи на те, що в
забезпечення зобов'язань за Кредитним
договором між позивачем та Компанією з
обмеженою відповідальністю «Клінса
Консалтинг ЛТД» (Klinsa Consulting Limited) було
укладено Договір застави цінних
паперів № 1-033/14/11-ZS від 12.02.2014 р. та крім
того між позивачем та Компанією
«Єрнаміо Консалтинг ЛТД» (Yernamio Consulting LTD)
було укладено Договір поруки від 30.12.2013
р. Оскільки позивач звернувся до
Компанії «Єрнаміо Консалтинг ЛТД»
(Yernamio Consulting LTD), як до поручителя, з
вимогою про виконання зобов'язання від
12.08.2014 р. № 5505/3.1, остання письмовим
повідомленням від 15.09.2014 р. погодилась
та доручила позивачу з метою погашення
заборгованості відповідача за
Кредитним договором списати в
договірному порядку кошти з рахунку №
сумою 35 783 205, 25 грн. Вказаним
повідомленням Компанія «Єрнаміо
Консалтинг ЛТД» (Yernamio Consulting LTD) також
повідомила позивача про виконання
зобов'язань за Кредитним договором та
перехід прав кредитора за ним до
поручителя. Враховуючи зазначені
обставини, відповідач просить
відмовити в задоволенні позовних
Розпорядженням в.о. Голови
господарського суду міста Києва від
29.09.2014 р., у зв'язку з поверненням судді
Блажівської О.Є. з навчання, справу №
судді Блажівській О.Є.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 29.09.2014 р. суддею Блажівською
Розпорядженням керівника апарату
господарського суду міста Києва від
14.10.2014 р., у зв'язку з перебуванням судді
Блажівської О.Є. у відпустці, справу №
автоматичний розподіл, за результатами
якого справу передано для розгляду
судді Ломаці В.С.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 15.10.2014 р. суддею Ломакою В.С.
було прийнято до свого провадження
розгляду на 28.10.2014 р.
16.10.2014 р. через відділ діловодства
господарського суду міста Києва від
відповідача надійшло клопотання про
залучення до участі у справі
співвідповідачем Компанію «Єрнаміо
Консалтинг ЛТД» (Yernamio Consulting LTD),
додаткові документи у справі та
додатковий відзив, відповідно до якого
він повторно наголошує на тому, що його
зобов'язання перед позивачем за
Кредитним договором припинились
внаслідок погашення відповідної
заборгованості поручителем - Компанією
«Єрнаміо Кконсалтинг ЛТД» (Yernamio Consulting
LTD). Крім того, відповідач стверджує, що
фактично відбулось поєднання
кредитора та боржника в одній особі, з
огляду на що в порядку ст. 606 ЦК України
зобов'язання відповідача перед
позивачем припинені. Вказані доводи
відповідач обґрунтовує тим, що 11.01.2013 р.
між позивачем та Компанією «Єрнаміо
Консалтинг ЛТД» (Yernamio Consulting LTD) було
укладено Договір банківського рахунку
вказаною Компанією станом на 16.06.2014 р.,
тобто на дату прийняття рішення про
ліквідацію позивача, існували грошові
зобов'язання на суму 800 381 080, 00 грн.
Оскільки зобов'язання за договором
поруки та договором банківського
рахунку є грошовими, на думку позивача,
відбулось поєднання кредитора та
боржника в одній особі.
У судовому засіданні 28.10.2014 р. судом
було прийнято до розгляду заяву
позивача про збільшення розміру
позовних вимог, у зв'язку з чим вони
розглядаються в її редакції.
У судовому засіданні 28.10.2014 р. було
оголошено перерву до 18.11.2014 р. Розгляд
клопотання відповідача про залученням
співвідповідача у справі відкладено до
встановлення фактичних обставин
справи.
У судовому засіданні 18.11.2014 р. від
представника позивача надійшли
додаткові документи у справі та
письмові пояснення, в яких він вказує
на те, що спірні зобов'язання не можуть
бути припинені в порядку ст. 606 ЦК
України, оскільки списання коштів з
рахунків поручителя за договором
банківського рахунку в процесі
ліквідації банківської установи є
порушенням вимог чинного
законодавства, а зокрема, черговості
задоволення вимог вкладників та інших
кредиторів банку, передбаченої ч. 4 ст. 52
Закону України № 4452, відповідно до якої
вимоги кожної наступної черги
задовольняються в міру надходження
коштів від реалізації майна банку
після повного задоволення вимог
попередньої черги, що є порушенням
законних прав та інтересів вкладників
та інших кредиторів банку. Відсутність
поєднання боржника та кредитора, на
думку позивача, також підтверджується
тим, що Компанія «Єрнаміо Консалтинг
ЛТД» (Yernamio Consulting LTD) звернулась до
позивача 18.07.2014 р. з заявою про визнання
кредиторських вимог щодо повернення
Від представника відповідача у
судовому засіданні надійшло
клопотання про фіксування судового
процесу за допомогою технічних засобів
У судовому засіданні 18.11.2014 р. було
оголошено перерву до 09.12.2014 р.
У судовому засіданні 09.12.2014 р. від
представника відповідача надійшли
додаткові документи у справі.
Також, представниками сторін було
подано клопотання про продовження
строку вирішення спору на 15 днів.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 09.12.2014 р. на підставі
клопотання представників сторін було
продовжено строк вирішення спору на 15
днів та в судовому засіданні оголошено
перерву до 22.12.2014 р.
У судовому засіданні 22.12.2014 р. суд
розглянув клопотання відповідача про
залучення співвідповідача у справі та
вирішив в його задоволенні відмовити.
Так, слiд враховувати, що вiдповiдно до
статтi 543 ЦК України кредитор має право
вимагати виконання обов'язку частково
або в повному обсязi як вiд боржника та
поручителя разом, так i вiд будь-кого з
І лише у випадку, коли кредитор подав
позов до поручителя, то останнiй
вiдповiдно до абзацу першого частини
першої статтi 555 ЦК України зобов'язаний
подати клопотання про залучення
боржника до участi у справi. У разi
вiдсутностi клопотання поручителя суд у
порядку статтi 27 ГПК за власною
iнiцiативою вирiшує питання про
залучення до участi у справi боржника як
третьої особи, яка не заявляє
самостiйних вимог на предмет спору на
сторонi вiдповiдача.
В даному випадку позивачем заявлені
позовні вимоги саме до відповідача, а
не до інших осіб, в тому числі не до його
У судовому засіданні 22.12.2014 р.
представником відповідача було також
заявлено клопотання про залучення
Компанії «Єрнаміо Консалтинг ЛТД»
(Yernamio Consulting LTD) до участі у справі в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору.
Розглянувши вказане клопотання, суд
вирішив залишити його без задоволення.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 27 ГПК України,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору,
можуть вступити у справу на стороні
позивача або відповідача до прийняття
рішення господарським судом, якщо
рішення з господарського спору може
вплинути на їх права або обов'язки щодо
однієї з сторін. Їх може бути залучено
до участі у справі також за клопотанням
сторін, прокурора або ініціативи
господарського суду.

Метою участі третіх осіб у справі є
обстоювання ними власних прав і
законних інтересів, на які може
справити вплив рішення чи ухвала суду.

В даному випадку суд не вбачає підстав
для залучення Компанії «Єрнаміо
Консалтинг ЛТД» (Yernamio Consulting LTD) до
участі у справі у якості третьої особи,
оскільки суду не надано доказів, що
рішення з даного спору вплине на права
та/або обов'язки вказаної компанії щодо
сторін цього спору.

Від представника позивача надійшли
додаткові документи у справі.

У судовому засіданні 22.12.2014 р. судом
проголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

20.03.2013 р. між позивачем (Банк, Кредитор)
та відповідачем (Позичальник) було
укладено Кредитний договір № 1-0013/13/11-KL
(далі - Кредитний договір), за умовами
якого Позичальнику надавалися в
користування грошові кошти у вигляді
відновлювальної кредитної лінії з
максимальним лімітом 20 000 000, 00 грн., із
остаточним строком поверненням
кредиту 14.03.2014 р., та зі сплатою
процентів за фіксованою процентною
ставкою в розмірі 18 % річних.

До Кредитного договору укладався
Додатковий договір № 3 від 27.05.2013 р.,
яким сторони збільшили кредитний ліміт
до 30 000 000, 00 грн.

Мета кредиту - на придбання нерухомості
та/або поповнення оборотних коштів
позичальника (п. 1.3. Кредитного
договору).

За умовами Кредитного договору, кошти
надавалися Відповідачу на умовах їх
забезпеченості, цільового
використання, строковості, повернення
та платності (п. 1.1.).

Порядок надання та погашення кредиту
погоджено сторонами в розділі 2
Кредитного договору, розмір та порядок
сплати процентів і комісій, а також
умови розрахунків в розділах 3 і 4
Кредитного договору.

Так, підпунктом 2.3.1. п. 2.3. р. 2 Кредитного
договору передбачено, що Кредит
надається шляхом перерахування Банком
коштів з відповідного
внутрішньобанківського позичкового
рахунку на поточний рахунок
Позичальника, відкритий у Банку, в сумі,
що буде зазначена в Заявці на отримання
Вибірки.

Відповідно до п. 2.4. р. 2 Кредитного
договору, днем (моментом) надання
Вибірки вважається день перерахування
Банком коштів з відповідного
внутрішньобанківського позичкового
рахунку на поточний рахунок
Позичальника № 0206, в сумі
відповідної Вибірки.

Положеннями пункту 3.1. ст. 3 Кредитного
договору визначено, що за користування
Кредитом Позичальник сплачує Банку
проценти у валюті відповідної вибірки,
що нараховуються на суму фактичної
заборгованості за Кредитом з
періодичністю, визначеною в п. 3.3.
Кредитного договору. При розрахунку
процентів враховується день надання
Кредиту та не враховується день
повного погашення заборгованості за
Кредитом, використовується річна
процентна ставка в розмірі,
зазначеному в п. 3.2. Кредитного
договору, та приймається рік, що
складається з фактичної кількості
календарних днів у відповідному році -
365 або 366 днів - для вибірок у гривні.

Згідно з п. 3.2. ст. 3 Кредитного договору,
за користування Кредитом Позичальник
сплачує проценти за фіксованою
процентною ставкою, яка встановлюється
на весь період дії Кредитного договору
в розмірі 18 % річних.

Сторони домовились, що з метою
погашення вимог кредитора за цим
договором позичальник доручає
кредитору здійснювати договірне
списання коштів з поточного рахунку №
0206 в ПАТ «Банк Форум», а також з
будь-яких інших рахунків (поточних,
вкладних) позивальника, що будуть
відкриті у кредитора. Такі доручення
можуть бути реалізовані кредитором за
умови настання терміну виконання
позичальником своїх зобов'язань щодо
погашення заборгованості за кредитом
та/або сплати процентів та/або комісій
з моменту настання такого терміну і в
сумі, яка дорівнює сумі заборгованості
позичальника перед кредитором,
включаючи можливу неустойку (штраф,
пеню), а у випадку недостатності коштів
для повного виконання зобов'язань
позичальника за цим договором - кошти в
наявній (доступній) сумі. Договірне
списання здійснюється на підставі
цього договору з оформленням
кредитором відповідного
розрахункового документу
(меморіальний ордер, тощо) без будь-яких
додаткових погоджень позичальника. При
договірному списанні за цим договором
кредитор одночасно виступатиме і
отримувачем коштів і банком отримувача
(п.п. 4.1.1, 4.1.2. Кредитного договору).

Пунктом 4.1.5. Кредитного договору
передбачено, що погашення вимог Банку
за Кредитним договором, незалежно від
призначення платежу, визначеного
Позичальником у відповідному
розрахунковому документі,
здійснюється в наступній черговості:
прострочені проценти, прострочені
комісії, прострочена заборгованість за
Кредитом, строкові проценти, строкові
комісії, строкова заборгованість за
Кредитом, неустойка (штраф, пеня), інші
вимоги Банку (відшкодування завданих
збитків тощо).

Відповідно до п. 8.2. Кредитного
договору, за несвоєчасне погашення
заборгованості за Кредитом,
несвоєчасну сплату процентів та/або
комісій за Договором, Позичальник
сплачує Банку пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діятиме
протягом відповідного порушення, від
суми простроченого платежу за кожен
день прострочення. Пеня сплачується
окремо від процентів, комісій та
штрафу, що підлягають сплаті
відповідно до Договору.

Залученими до матеріалів справи
виписками позивача про рух коштів між
ним і відповідачем підтверджується
виконання позивачем своїх зобов'язань
за Кредитним договором належним чином
та в повному обсязі, та надання
відповідачу обумовлених кредитних
коштів.

Зокрема, згідно заявки відповідача від
13.05.2013 р. йому було надано вибірку в
розмірі 165 000, 00 грн., заявки від 17.05.2013 р. -
вибірку в розмірі 14 400 000, 00 грн., заявки
від 11.06.2013 р. - вибірку в розмірі 9 400 000, 00
грн., заявки від 19.06.2013 р. - вибірку в сумі
4 200 000, 00 грн., заявки від 27.08.2013 р. -
вибірку в розмірі 1 500 000, 00
грн. та заяви від 27.08.2013 р. - вибірку в
сумі 300 000, 00 грн.

Вказане підтверджується наданими
позивачем до матеріалів справи
виписками по поточним рахункам за
період з 13.05.2013 р. по 22.12.2014 р.

Відповідні кредитні кошти відповідач
зобов'язався повернути до 14.03.2014 р.

Однак з наданих позивачем банківських
виписок вбачається невиконання
відповідачем своїх зобов'язань за
Кредитним договором належним чином та
в повному обсязі, в тому числі щодо
своєчасного повернення кредиту та
сплати процентів, що призвело до
накопичення наступного боргу: 29 965 000, 00
грн. простроченої заборгованості по
поверненню кредитних коштів, 4 021 930, 73
грн. простроченої заборгованості за
нарахованими процентами, на суми яких
позивач додатково нарахував 2 195 259, 82
грн. пені.

Як зазначалось вище, відповідач
заперечує проти позову, та зазначає, що
в забезпечення виконання зобов'язань
відповідача за Кредитним договором,
позивачем було укладено договір
застави цінних паперів, а також було
укладено Договір поруки від 30.12.2013 (далі
- Договір поруки) з Компанією «Єрнаміо
Консалтинг ЛТД» (Yernamio Consulting LTD) (далі -
Поручитель), за умовами якого
Поручитель поручився, в межах наявних
на всіх його рахунках сум, відповідати
перед Позивачем за належне та
своєчасне виконання Відповідачем у
повному обсязі зобов'язань за
Кредитним договором та додатковими
договорами (угодами) до нього, які були
укладеними та можуть бути укладеними в
майбутньому, а саме: повернення суми
кредиту, сплати процентів за
користування кредитом, комісій, а також
можливої неустойки і пені, штрафу) у
розмірі та у випадках, передбачених
Кредитним договором.

Так, враховуючи умови Договору поруки,
позивач звернувся до Поручителя з
письмовою вимогою № 5505/3.1 від 12.08.2014 про
виконання зобов'язань за Позичальника
за Кредитним договором.

У відповідь Поручитель листом від
15.09.2014 надав згоду позивачу на
договірне списання, передбачене п. 1.3
Договору поруки, з будь-яких рахунків
Поручителя заявлених Банком сум
заборгованостей та штрафних санкцій
Позичальника.

На думку відповідача таким чином
Поручитель, як солідарний з
Позичальником боржник (інше Договором
поруки не встановлено), здійснив всі
необхідні та залежні від нього дії щодо
виконання зобов'язання перед
позивачем, оскільки наявність у
Поручителя грошових коштів, достатніх
для погашення заборгованості за
Кредитним договором, підтверджується
залученою до матеріалів справи
банківською випискою.

Цим же письмовим повідомленням
Поручитель повідомив відповідача про
виконання зобов'язання за Кредитним
договором та перехід прав кредитора за
цим договором до Поручителя.

Проте з такими твердженнями
відповідача суд не погоджується,
оскільки матеріали справи не містять
доказів (та відповідачем не доведено
протилежного) фактичного списання
Банком (позивачем) вищеописаних сум
коштів з рахунків/рахунку Поручителя.

Суд зазначає, таке списання за умовами
Договору поруки та відповідно положень
закону є правом, а не обов'язком Банку,
та останній має право обрати, з кого
саме підлягають стягненню
вищезазначені кошти: з позичальника, з
поручителя, чи солідарно з обох
(ст.ст. 553, 554 ЦК України).

Оскільки списання коштів з рахунку
Поручителя в погашення невиконаних
зобов'язань відповідача за Кредитним
договором не відбулось (матеріали
справи не містять доказів
протилежного), то до поручителя не
перейшли передбачені ч. 2 ст. 556 ЦК
України права кредитора у цьому
зобов'язанні, в тому числі й ті, що
забезпечували його виконання.

Отже зобов'язання відповідача по
Кредитному договору залишаються
невиконаними.

При цьому, суд не приймає до уваги
доводи відповідача щодо припинення
зобов'язання шляхом поєднання боржника
та кредитора в одній особі за ст. 606 ЦК
України.

Так, відповідач стверджує, що позивач є
кредитором за Договором поруки та
боржником за Договором банківського
рахунку перед Компанією «Єрнаміо
Консалтинг ЛТД» (Yernamio Consulting LTD) і
навпаки остання є божником за
Договором поруки та кредитором за
Договором банківського рахунку перед
банком.

Оцінюючи вказані доводи, суд звертає
увагу на те, що дійсно відповідно до ст.
606 ЦК України, зобов'язання
припиняється поєднанням боржника і
кредитора в одній особі.

Поєднання (збіг) боржника і кредитора в
одній особі має місце у разі, якщо до
сторони, яка є боржником, переходить
відповідно до будь-якої зазначеної в
законі, підстави зобов'язання іншої
особи, за яким ця особа є кредитором
щодо боржника, і навпаки. Поєднання
боржника і кредитора в одній особі може
мати місце, наприклад, при спадкуванні -
у разі переходу майна кредитора до
боржника і навпаки; при реорганізації
шляхом злиття або приєднання юридичних
осіб, пов'язаних між собою взаємним
зобов'язанням. В обох цих випадках
зникає один із суб'єктів
правовідношення, у зв'язку з чим
припиняється і саме правовідношення.

Слід зазначити, що в даному випадку
існують окремі зобов'язання по
договору банківського рахунку між
позивачем і Компанією «Єрнаміо
Консалтинг ЛТД» (Yernamio Consulting LTD) та
зобов'язання по договору поруки між
тими ж сторонами, яким забезпечено
зобов'язання відповідача за Кредитним
договором.

Поєднання (збіг) боржника і кредитора в
одній особі за вказаних обставин не
відбулось, а відповідач намагається в
дійсності вести мову про припинення
зобов'язання шляхом зарахування
зустрічних однорідних вимог, що
передбачено ст. 601 ЦК України, проте як,
відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 36 Закону
України «Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб» визначено, що
під час тимчасової адміністрації не
здійснюється зарахування зустрічних
однорідних вимог, якщо це може
призвести до порушення порядку
погашення вимог кредиторів,
встановленого цим Законом.

Отже посилання Відповідача на
положення ст. 606 ЦК України є
необґрунтованим.

Аналогічна правова позиція наведена в
постанові Київського апеляційного
господарського суду у постанові від
08.12.2014 р. у справі № 927/1522/14.

Зважаючи на наведене суд розглядає
заявлені до відповідача позовні вимоги
по суті.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки; підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Укладений між позивачем та
відповідачем договір за своєю правовою
природою є кредитним договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Розмір процентів, тип процентної
ставки (фіксована або змінювана) та
порядок їх сплати за кредитним
договором визначаються в договорі
залежно від кредитного ризику,
наданого забезпечення, попиту і
пропозицій, які склалися на кредитному
ринку, строку користування кредитом,
розміру облікової ставки та інших
факторів (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України).

Відповідно до ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних випадках ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Не допускається одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка з
мотиву, що зобов'язання другої сторони
за іншим договором не було виконано
належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

На момент звернення позивача з даним
позовом до суду його вимоги полягають у
поверненні відповідачем кредиту та
сплати боргу щодо нарахованих
відсотків і пені.

Оскільки відповідач отримав
відповідні кредитні кошти, однак у
встановлений строк їх не повернув та
порушив зобов'язання зі сплати
відсотків, відповідний борг, який існує
на момент розгляду справи в суді, має
бути стягнутий з нього в судовому
порядку.

Згідно зі ст. 216 ГК України учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Одним із різновидів господарських
санкцій, які застосовуються до
правопорушника у сфері господарювання,
є штрафні санкції у вигляді грошової
суми (неустойки, штрафу, пені), яку
учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання (ст. 230 ГК України).

Поняттям «штраф» та «пеня» дано
визначення ч. ч. 2, 3 ст. 549 ЦК України.

Відповідно до зазначеної норми,
штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання;
пенею - неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Як зазначалось вище, відповідно до п. 8.2.
Кредитного договору сторони
встановили, що за несвоєчасне
погашення заборгованості за Кредитом,
несвоєчасну сплату процентів та/або
комісій за Договором, Позичальник
сплачує Банку пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діятиме
протягом відповідного порушення, від
суми простроченого платежу за кожен
день прострочення. Пеня сплачується
окремо від процентів, комісій та
штрафу, що підлягають сплаті
відповідно до Договору.

Позивач нарахував відповідачу пеню у
розмірі 2 195 259, 82 грн., розрахунок якої є
вірним.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень;
докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу; обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти
як закріплену в процесуальному та
матеріальному законодавстві міру
належної поведінки особи, що бере
участь у судовому процесі, із збирання
та надання доказів для підтвердження
свого суб'єктивного права, що має за
мету усунення невизначеності, яка
виникає в правовідносинах у разі
неможливості достовірно з'ясувати
обставини, які мають значення для
справи.

Відповідачем не надано суду належних
та допустимих доказів на підтвердження
належного виконання ним зобов'язань за
Кредитним договором, як і не оспорено
суму, заявлену до стягнення.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 6
від 23.03.2012 р. «Про судове рішення»
рішення господарського суду має
ґрунтуватись на повному з'ясуванні
такого: чи мали місце обставини, на які
посилаються особи, що беруть участь у
процесі, та якими доказами вони
підтверджуються; чи не виявлено у
процесі розгляду справи інших
фактичних обставин, що мають суттєве
значення для правильного вирішення
спору, і доказів на підтвердження цих
обставин; яка правова кваліфікація
відносин сторін, виходячи з фактів,
установлених у процесі розгляду
справи, та яка правова норма підлягає
застосуванню для вирішення спору.

Оскільки, як зазначалось вище, судом
встановлено, що відповідач неналежним
чином виконував взяті на себе обов'язки
за спірним Кредитним договором,
позовні вимоги підлягають задоволенню
з урахуванням наведеного.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

В даному випадку, позов подано до суду
від імені позивача уповноваженою
особою Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб, що відповідно до п. 22 ч. 1
ст. 5 Закону України «Про судовий збір»
є підставою для звільнення позивача
від сплати судового збору.

Таким чином, з відповідача в дохід
Державного бюджету України має бути
стягнуто 73 080, 00 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82- 85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд міста Києва,
-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бетконсалт» (04071,
місто Київ, вулиця Межигірська,
будинок 22; ) на користь
Публічного акціонерного товариства
«БАНК ФОРУМ» (02100, місто Київ, бульвар
Верховної Ради, будинок 7, ) 29 965 000 (двадцять дев'ять мільйонів
дев'ятсот шістдесят п'ять тисяч) грн. 00
коп. простроченої заборгованості по
поверненню кредитних коштів, 4 021 930
(чотири мільйони двадцять одну тисячу
дев'ятсот тридцять) грн. 73 коп.
простроченої заборгованості за
нарахованими процентами, 2 195 259 (два
мільйони сто дев'яносто п'ять тисяч
двісті п'ятдесят дев'ять) грн. 82 коп.
пені за простроченим кредитом та
процентами.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бетконсалт» (04071,
місто Київ, вулиця Межигірська,
будинок 22; ) на користь
Державного бюджету України 73 080
(сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00
коп. судового збору.

4. Після вступу рішення в законну силу
видати накази.

5. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 26.12.2014 р.

Суддя
В.С. Ломака