РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №910/22701/14 17.12.14
За позовом Малого приватного підприємства Фірма "Ерідон"

до Фізичної особи-підприємця Григорчук Наталії Василівни

про стягнення 751 928,01 грн.

Суддя Яковенко А.В.

Представники сторін:

Від позивача - Комінарець О.О. договір про надання правової допомоги №б/н від 28.08.2014р.

Від відповідача - не з'явилися

Обставини справи:

Позивач - Мале приватне підприємство Фірма "Ерідон" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Григорчук Наталії Василівни про стягнення з останньої заборгованості у розмірі 751 928,01 грн., крім того 15 038,56 грн. судового збору також просили стягнути з відповідача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.03.2014 між сторонами укладено разовий Договір (Заявку) №0000089 на перевезення вантажів автомобільним транспортом, у відповідності до останнього відповідач взяв на себе зобов'язання доставити довірений йому вантаж до пункту призначення та видати його вантажоодержувачу, а позивач зобов'язувався сплатити відповідно до умов Договору (Заявки) плату за перевезення вантажу, проте, як вказує позивач, при прибутті автомобіля до пункту призначення виявлено порушення цілісності пломб, а при проведенні комісійного розвантаження виявлено недостачу товару на загальну суму 751 928,01 грн. з ПДВ, що і слугувало підставою для звернення останнього до Господарського суду міста Києва з позовом за захистом свого порушеного права.

22.10.2014 через загальний відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання №б/н від 22.10.2014 про витребування доказів в порядку ст. 38 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.10.2014 порушено провадження у справі №910/22701/14 та призначено розгляд справи на 12.11.2014.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.11.2014 розгляд справи відкладено на 08.12.2014 та зобов'язано МВС України Головного управління юстиції в м. Києві Управління державної автомобільної інспекції (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 54) надати суду інформацію щодо рухомого майна, яке належить Фізичній особі-підприємцю Григорчук Наталії Василівні (04214, м. Київ, вул. Г. Дніпра, буд. 38, кв. 60, ідентифікаційний код ).

01.12.2014 на адресу Господарського суду міста Києва надійшла відповідь МВС України Головного управління юстиції в м. Києві Управління державної автомобільної інспекції за №10/2970вх від 27.11.2014.

02.12.2014 через загальний відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання №б/н від 01.12.2014 про ознайомлення з матеріалами справи.

05.12.2014 через загальний відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання №б/н від 05.12.2014 про витребування доказів в порядку ст. 38 ГПК України.

08.12.2014 через загальний відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву №б/н від 08.12.2014 та клопотання про призначення судово-бухгалтерської експертизи у справі №910/22701/14.

У судовому засіданні 08.12.2014 оголошувалась перерва до 17.12.2014 відповідно до вимог ст. 77 ГПК України.

16.12.2014 через загальний відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява №б/н від 16.12.2014 про збільшення позовних вимог, відповідно до якої просили суд стягнути з відповідача 751 928,01 грн. - збитків завданих нестачею товару, 22 444,21 грн. - відшкодування витрат за послуги адвоката, 15 038,56 грн. - судового збору.

Представники позивача у судове засідання 17.12.2014 з'явилися, надав пояснення по суті спору та просив суд задовольнити позовні вимоги повністю з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог.

Представники відповідача у судове засідання 17.12.2014 не з'явилися, вимоги ухвали суду у справі не виконали, через загальний відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника та письмові пояснення по суті спору, відповідно до яких відповідач звертав увагу суду на те, що позивач не надав належних доказів, які б підтверджували те, що вартість товару, якого не було виявлено при проведенні розвантаження становила саме 751 928,01 грн. з ПДВ.

В судовому засіданні 17.12.2014 розглядалось також клопотання відповідача про призначення судово-бухгалтерської експертизи у справі №910/22701/14.

В обґрунтування власного клопотання про призначення судово-бухгалтерської експертизи у справі №910/22701/14 відповідач посилався на те, що позивачем не підтверджено вартість недостачі товару, у зв'язку з чим, на думку відповідача, необхідно призначити у справі судово-бухгалтерську експертизу.

Представник позивача заперечував проти задоволення клопотання відповідача про призначення судової експертизи у справі та стверджував, що зазначене клопотання відповідача необґрунтоване та спрямоване на затягування розгляду справи.

Статтею 4-2 Господарського процесуального Кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Відповідно до ч. 2 ст. 79 ГПК України, господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою, зокрема, у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

Заслухавши пояснення представника позивача та уважно дослідивши матеріали справи, з метою повного, всебічного розгляду справи, суд приходить до висновку, що вказане клопотання спрямоване на затягування розгляду справи та відмовляє в задоволенні вищевказаного клопотання відповідача про призначення судової-бухгалтерської експертизи у справі, оскільки відповідачем не доведено дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд в нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення у справі №910/22701/14.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 17.12.2014 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

17.03.2014 між Малим приватним підприємством Фірмою «Ерідон» (далі - Клієнт, Замовник, Позивач) та Фізичною особою - підприємцем Григорчук Наталією Василівною (далі - Виконавець, Відповідач) укладено разовий Договір (Заявку) на перевезення вантажів автомобільним транспортом №0000089 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору, Виконавець зобов'язується доставши довірений йому Клієнтом вантаж до пункту призначення та видати його вантажоодержувачу, а Клієнт зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену цим Договором, плату.

Розмір плати за перевезення вантажу складає 6800 бн (п. 3.1. Договору).

На виконання умов Договору Відповідач прийняв до перевезення вантаж - сільхоз матеріали (20 т. 86 куб.), загальною вартістю 3 782 521,88 грн.(далі - Вантаж). Перевезення здійснювалося від пункту навантаження: Київська обл., Києво-Святошинський p-н, с. Софійська Борщагівка, пров. Чорновола, 3 до пункту розвантаження: Запорізька обл., м. Токмак (Україна), водієм Романенко Георгієм, транспортним засобом «Вольво», державний реєстраційний номер АА3720АХ з напівпричепом, державний помер АА 8215 XT.

Перевезення вантажу здійснювалось по товарно-транспортній накладній №ЕР-010545 від 17.03.2014, як вказує Позивач та вбачається з матеріалів справи, вантаж прийнято Відповідачем до перевезення без зауважень.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилався на наступне.

Так, при прибутті автомобіля до пункту призначення (м. Токмак), було виявлено порушення цілісності пломб останнього, а саме на напівпричепі зірвана пломба, а при проведенні комісійного розвантаження Вантажу виявлено недостачу останнього на загальну суму 751 928, 01 грн. з ПДВ.

За результатами проведеного огляду комісією за участю зав. базою м. Токмак п. Калашник О.І.; відповідальної особи вантажоодержувача/менеджера представництва п. Гуманенко А.А.; представника водія/експедитора (перевізника) п. Романенка Г.В. складено Акт про невідповідність (недостача або пересортування товарів) №001 від 18.03.2014 на 2-х аркушах.

Зокрема, було виявлено недостачу у кількості зазначеній нижче, загальною вартістю 751 928,01 грн., що підтверджується довідкою Позивача від 18.03.2014 за №18/03-14-1:

№№Найменування товаруКількість товару (недостача)Ціна без ПДВ за од., грн.Вартість товару з ПДВ, якого не вистачає, грн.
11Гранстар Голд 75% в.г. (0,350 кг)52,5002 330,09146 795,67
22Імпакт 50% к.с. (1л)515,000402,00248 436,00
33Ланнат 20% к.е. (5 л)20,000132,163 171,84
44Номолт 15% к.с. (1л)30,000432,2115 559,56
55Рондос 750 в.г. (0,15 кг)2,7005 929,5019 211,58
66Світч 62,5% в.г. (1 кг)160,0001 283,66246 462,72
77Сільвет Голд, ПАР (1л)12,000352,035 069,23
88Флінт Стар 52% к.с. (1л)48,000418,5824 110,21
99Фастак 10% к.е. (1л)200,000179,6343 111,20
Всього:751 928,01

Відповідно до ч. 2 ст. 308 ГК України та ст. 924 ЦК України, перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до п. 4.1 укладеного Договору Виконавець несе відповідальність за зберігання вантажу з моменту його приймання, під час транспортування і до передання вантажу вантажоодержувачу. В разі втрати, крадіжки або знищення вантажу з моменту навантаження і до моменту передання вантажоодержувачу, Виконавець зобов'язаний відшкодувати матеріальні збитки в повному обсязі протягом 10-ти банківських днів з дня отримання відповідної вимоги від власника вантажу або від вантажоодержувача.

Зі слів Позивача ним було надіслано вимогу про здійснення відшкодування вартості втраченого вантажу від 31.03.2014 за вих. №31/03 та від 20.05.2014 за вих. №557. Проте, як вказує Позивач, Відповідач залишив надіслані вимоги без відповіді та належного реагування.

Відповідач проти позову повністю заперечує обґрунтовуючи це тим, що на підтвердження доказів вартості недостачі вантажу Позивач надає довідку, яку склав сам, тобто сам встановив вартість недостачі вантажу, тоді як Відповідач в свою чергу немає можливості пересвідчитись у правдивості даних тверджень Позивача.

Крім того, те, що водієм були підписані відповідні Акти недостачі товарів, в яких Позивач сам зазначав вартість товарів також не свідчить про те, що йому були надані відповідні документи, які б свідчили про дійсну вартість даних товарів.

Зважаючи на вищевикладене Відповідач стверджує, що Позивач не надав належних доказів, які б підтверджували те, що вартість товару/вантажу, якого не було виявлено при розвантаженні, становила саме 751 928,01 грн. з ПДВ.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктами господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона), у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Так, ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України зазначає, що господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст. 526 Цивільного кодексу України, де встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено в ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

З матеріалів справи вбачається, що Фізичною особою - підприємцем Григорчук Наталією Василівною було прийнято від Малого приватного підприємства Фірми «Ерідон» партію вантажу для перевезення.

Доводи Відповідача про те, що Позивач сам встановив вартість недостачі вантажу судом до уваги не приймається виходячи з наступного.

Кількість та вартість вантажу зазначена у товарно-транспортній накладній №ЕР-010545 від 17.03.2014 (належним чином засвідчена копія міститься в матеріалах справи) та документах на вантаж ЕР-00004426; ЕР-00004421; ЕР-00003917; ЕР-00004167; ЕР-00004100.

Вищевказана товарно-транспортна накладна підписана уповноваженими представниками сторін, а саме: представником Позивача (вантажовідправника), водієм/експедитором (який безпосереднього здійснював перевезення Вантажу).

Крім того, у матеріалах справи містяться Акти про невідповідність (недостачу або пересортування) товарів (форми 2) від 18.03.2014 на загальну суму 751 928,01 грн., у яких зазначене найменування Вантажу, кількість та вартість недостачі.

Зазначені Акти підписані уповноваженими представниками сторін, а саме: завідуючим базою м. Токмак - п. Калашник О.І., відповідальною особою вантажоодержувача/менеджера представництва - п. Гуманенко А.А. та представником перевізника (водієм/експедитором) - п. Романенко Г.В.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги Позивача в частині стягнення з Відповідача відшкодування 751 928,01 грн. з ПДВ збитків завданих нестачею Вантажу є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Також Позивач просить стягнути з Відповідача витрати, пов'язані з оплатою адвокатських послуг в розмірі 22 444,21 грн.

В ході судового розгляду судом встановлено, що 28.08.2014 між Позивачем та адвокатом Комінарець О.О. укладено Договір про надання правової допомоги №б/н, відповідно до п. 1 якого Позивач доручив, адвокат Комінарець О.О. прийняв на себе зобов'язання надати клієнту правову допомогу в справі, щодо представництва та захисту прав та інтересів останнього, зокрема у справі про стягнення заборгованості з Фізичної особи-підприємця Григорчук Наталії Василівни у розмірі 751 928,01 грн.

В якості доказу здійснення оплати за надані послуги Позивачем надано банківську виписку від 10.12.2014, що свідчить про здійснення оплати за надані послуги адвоката в розмірі 22 444,21 грн.

У відповідності до ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

У відповідності до абзацу третього пункту 11 інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-8/973 від 14.12.2007 "Про деякі питання практики застосування у вирішенні спорів окремих норм процесуального права", за яким у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Таким чином, вимоги Позивача, щодо стягнення послуг адвоката в розмірі 22 444,21 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідачем не були надані суду належні та допустимі докази на спростування викладеного в позові.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 23.03.2012 «Про судове рішення» рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, при задоволенні позову судові витрати покладається на Відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 32, 33, 34, 44, 49, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Григорчук Наталії Василівни (04214, м. Київ, вул. Героїв Дніпра, буд. 38, кв. 60; ідентифікаційний код ) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Малого приватного підприємства Фірма "Ерідон" (08143, Київська область, с. Княжичі, вул. Леніна, буд. 46; ) 751 928,01 грн. - відшкодування збитків заданих нестачею вантажу, 22 444,21 грн. - відшкодування витрат за послуги адвоката, 15 038,56 грн. - витрати по сплаті судового збору

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

5. Дата складання повного тексту рішення 30.12.2014.

Суддя А.В.Яковенко