ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

26.12.2014
Справа № 908/6226/14

Суддя Корсун В.Л., розглянувши
матеріали

за позовною заявою: публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль", 01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9

до відповідача: фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2,

69032, АДРЕСА_1

69095, АДРЕСА_2

про стягнення 95 171,06 грн.

СУТЬ СПОРУ:

26.12.14 до господарського суду
Запорізької області від публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" (далі ПАТ "Райффайзен Банк
Аваль") надійшла позовна заява за вих.
від 23.12.14 № 114-0-0-00/15-9724 до
відповідача - фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (надалі ФОП
ОСОБА_2.) про стягнення 95 171,06 грн.
заборгованості за кредитним договором
від 11.07.13 № 011/7966/152253.

26.12.14 автоматизованою системою
документообігу суду здійснено
автоматичний розподіл та призначено
наведену вище позовну заяву до
розгляду судді Корсуну В.Л.

Розглянувши вказану позовну заяву суд
дійшов висновку, що вона підлягає
поверненню на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК
України з огляду на наступне.

Згідно із ст. 42 ГПК України, правосуддя
у господарських судах здійснюється на
засадах рівності всіх учасників
судового процесу перед законом і судом.

Частинами 1, 2 ст. 43 ГПК України
встановлено, що судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та ін.
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

Приписами ст.ст. 54, 57 ГПК України
визначено вимоги щодо форми і змісту
позовної заяви та документів, які
повинні додаватись до неї. Так, зокрема,
п. 2 ч. 2 ст. 54 ГПК України передбачено, що
позовна заява повинна містити
найменування (для юридичних осіб) або
ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за
його наявності для фізичних осіб)
сторін, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання
(для фізичних осіб), ідентифікаційні
коди суб'єкта господарської діяльності
за їх наявності (для юридичних осіб) або
реєстраційний номер облікової картки
фізичної особи - платника податків за
його наявності.

Згідно з ч. 1 ст. 56 ГПК України, позивач,
прокурор чи його заступник зобов'язані
при поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України
передбачено, що до позовної заяви, що
подається до господарського суду,
мають бути додані документи, які
підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Преамбулою до Закону України від
15.05.03 № 755-IV "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців" передбачено, що цей
Закон регулює відносини, які виникають
у сфері державної реєстрації юридичних
осіб, а також фізичних осіб -
підприємців.

Згідно із ст. 1 вказаного Закону:

- Єдиний державний реєстр юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців це
автоматизована система збирання,
накопичення, захисту, обліку та надання
інформації про юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців;

- місце проживання фізичної особи -
житловий будинок, квартира, ін.
приміщення, придатне для проживання в
ньому (гуртожиток, готель тощо) у
відповідному населеному пункті, в
якому фізична особа проживає постійно,
переважно або тимчасово, що
знаходиться за певною адресою, за
якою здійснюється зв'язок з фізичною
особою - підприємцем.

Відповідно до абз. 2 п. 3.1.
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» від
26.12.11 № 18 (із відповідними змінами),
місцезнаходження юридичної особи або
місце проживання фізичної
особи-підприємця визначається на
підставі відомостей, внесених до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців (ст. 17
Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців"); порядок доступу
судів загальної юрисдикції до
відомостей названого реєстру
визначено відповідним Положенням,
затвердженим наказом Міністерства
юстиції України від 31.07.2013 № 1556/5 (з
подальшими змінами).

Водночас, відповідно до абз. 5 п. 3.1.
наведеної вище постанови Пленуму
Вищого господарського суду України,
громадянин визнається суб'єктом
господарювання у разі здійснення ним
підприємницької діяльності за умови
державної реєстрації його як
підприємця без статусу юридичної особи
відповідно до ст. 58 Господарського
кодексу України.

Таким чином, у випадках,
передбачених ст. 56 ГПК України,
місцезнаходження (місце проживання)
відповідача визначається за даними
його державної реєстрації як суб'єкта
господарювання (абз. 6 п. 3.1. постанови).

Аналіз наведених вище приписів чинного
законодавства, а саме ст. 56, 57 ГПК
України, а також п. 3.1 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.11 № 18 свідчить про обов'язок
надіслання позивачем сторонам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення за їх
місцезнаходженням (для юридичних осіб)
або місцем проживання (для фізичних
осіб), яке визначається за даними його
державної реєстрації як суб'єкта
господарювання.

У позовній заяві позивачем (на 1
арк. позову) вказано, що адресою
відповідача, яким є ФОП ОСОБА_2, є: 69095,
АДРЕСА_2.

В якості доказу направлення позовної
заяви з додатками відповідачу на
адресу: 69095, АДРЕСА_2
позивачем до матеріалів позовної заяви
додано опис вкладення від 23.12.14 та
фіскальний чек від 23.12.14 із
штрихкодовим ідентифікатором 870.

При цьому, жодних доказів на
підтвердження того, що станом на час
звернення із цим позовом до суду (а саме
грудень 2014 року) місцем проживання
відповідача в розумінні вимог Закону
України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців" є: 69095, АДРЕСА_2 (адреса
вказана на 1 арк. позову) матеріали
позовної заяви не містять.

Поряд із цим, згідно із отриманим судом
Спеціальним витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, станом на
25.12.14, тобто станом на час подання
вказаного позову до суду, місцем
проживання відповідача - фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2
(ідентифікаційний № НОМЕР_1) є: АДРЕСА_1.

Докази направлення позовної
заяви і доданих до неї документів (опис
вкладення у цінний лист, фіскальний
чек) за місцем проживання відповідача
згідно із даними які містяться в ЄДР
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців матеріали позовної
заяви за вих. від 23.12.14 № 114-0-0-00/15-9724 не
містять.

З огляду на викладене вбачається,
що позовну заяву з додатками позивачем
не направлено за місцем проживання
відповідача, яке визначено за даними
його державної реєстрації як суб'єкта
господарювання станом на час подачі
цього позову до суду.

Таким чином, позивачем в порушення
вимог ст.ст. 56, 57 ГПК України не додано
до матеріалів позовної заяви за вих.
від 23.12.14 № 114-0-0-00/15-9724 належних доказів
направлення за місцезнаходженням (69032,
АДРЕСА_1) відповідача, яке визначено за
даними його державної реєстрації як
суб'єкта господарювання станом на час
подачі цього позову до суду копії
позовної заяви і доданих до неї
документів листом з описом вкладення.

Крім того, результати пошуку судом
(он-лайн сервіси) в мережі Інтернет на
офіційному сайті Українського
державного підприємства поштового
зв'язку «УКРПОШТА» за штрихкодовим
ідентифікатором 870 вказаним у
фіскальному чеку від 23.12.14 (доданим
позивачем до матеріалів свого позову)
свідчать, що наведена вище позовна
заява з додатками станом на час
винесення цієї ухвали не отримана
адресатом, а відправлена об'єктом
поштового зв'язку Запоріжжя ЦОП із
індексом 69399 до об'єкту поштового
зв'язку - Запоріжжя 95 з індексом 69095, що
також не відповідає індексу місця
проживання відповідача, яким є індекс
69032.

Наведені вище обставини, перешкоджають
суду вчинити передбачені нормами
Господарського процесуального кодексу
України дії по підготовці справи до
судового розгляду, порушують право
відповідача на належний, своєчасний
судових захист та є підставою для
повернення позовної заяви позивачу без
розгляду.

При винесенні цієї ухвали судом
враховано вимоги ст. 6 Конвенції про
захист прав і основоположних свобод,
яку ратифіковано Україною Законом від
17.07.97 № 475/97-ВР, згідно з якою (…) кожен
має право на справедливий і публічний
розгляд його справи упродовж розумного
строку незалежним і безстороннім
судом, встановленим законом, який
вирішить спір щодо його прав і
обов'язків цивільного характеру …

А не надання суду позивачем доказів
надсилання останнім відповідачу копії
позовної заяви з додатками за
місцезнаходженням відповідача (69032,
АДРЕСА_1) станом на 26.12.14, тобто станом
час звернення з цим позовом до суду,
створює перешкоди суду розглянути цей
позов упродовж розумного строку та
фактично обмежує право відповідача
здійснювати захист своїх майнових прав
у встановлений чинним законодавством
спосіб.

Пунктом 3.5 постанови пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» від
26.12.11 № 18 передбачено, що недодержання
вимог п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України щодо
форми, змісту і додатків до позовної
заяви тягне за собою наслідки
передбачені ст. 63 ГПК України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України,
суддя повертає позовну заяву і доданні
до неї документи без розгляду, якщо не
подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

З огляду на вищевикладене, а також
враховуючи, що:

- наведені норми чинного законодавства
(в редакції станом на час надходження
вказаного позову до суду), у т.ч. розділи
VIII, IX ГПК України та всі без виключення
вказані в них вимоги до позовної заяви
є обов'язковими, оскільки їх
обов'язковість встановлена
законодавцем у процесуальному законі і
не може залежати від бажання особи, що
звертається із позовом до суду,

- положення вказаних норм ГПК України
не передбачають обов'язку суду першої
інстанції порушити провадження у
справі, а потім витребувати належні
докази направлення позивачем копії
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідачу,

- через не додержання позивачем норм
чинного законодавства наведеного вище,
порушується право відповідача на
належний судовий захист, а також ст. 6
Конвенції про захист прав і
основоположних свобод, суд дійшов
висновку про необхідність повернення
позовної заяви ПАТ "Райффайзен Банк
Аваль" за вих. від 23.12.14 № 114-0-0-00/15-9724 без
розгляду.

Судом роз'яснюється, що згідно з ч. 3 ст.
63 ГПК України, повернення позовної
заяви на підставі ст. 63 ГПК України не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду у загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Керуючись ст. 21, 43, 45, 22, 33, 34, 56, 57, п. 6 ч. 1
ст. 63, ст. 86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву за вих. від 23.12.14 №
114-0-0-00/15-9724 з додатками повернути
позивачу без розгляду.

Додаток: позовні матеріали на 35 арк., у
т.ч. оригінал платіжного доручення від
12.12.14 № 366500 про сплату судового
збору в розмірі 1903,42 грн., спеціальний
витяг -1 арк.

Суддя
В.Л. Корсун