м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом приватного акціонерного
до публічного акціонерного товариства
«Українська страхова компанія
Новопечерський, буд. 19/3)
про стягнення 6 570,43 грн.
Суддя Селівон А.М.
Представники сторін:
від позивача: не з'явились;
від відповідача: не з'явились,
В судовому засіданні на підставі ч.2
ст.85 Господарського процесуального
кодексу України оголошені вступна та
резолютивна частини рішення.
Приватне акціонерне товариство
«ПРОСТО-страхування» звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовом №04-5428 від 07.10.14 р. до Публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто», в
якому просить суд стягнути з
останнього в порядку регресу виплачене
позивачем страхове відшкодування в
розмірі 6 570,43 грн. та витрати по сплаті
судового збору в розмірі 1 827,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивачем здійснено виплату
страхового відшкодування в розмірі 13
140,85 грн. за наслідками
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася 31.03.13 р. в м. Херсоні на вул.
Херсонська за участю автомобіля «Renault»,
державний реєстраційний номер ВТ6569АМ,
автомобіля «Mitsubishi Outlаnder», державний
реєстраційний номер ВТ8608АР, під
керуванням громадянина Стрелкова
Сергія Васильовича та автомобіля «Iveco»,
державний реєстраційний номер ВТ2360АА,
під керуванням громадянина Борща
Олександра Володимировича,
цивільно-правова відповідальність
якого застрахована відповідачем -
публічним акціонерним товариством
«Українська страхова компанія
«Гарант-Авто». Посилаючись на приписи
пункту 36.3 ст. 36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», ст. 993 Цивільного кодексу
України та ст. 27 Закону України «Про
страхування», що надають право
страховику, який відшкодував шкоду
страхувальнику, звернутися з вимогою
до особи, відповідальної за завдані
збитки, позивач просить суд стягнути з
відповідача 6 570,43 грн. страхового
відшкодування, що становить 50% від суми
виплаченого страхового відшкодування
в розмірі 13 140,85 грн. (за вирахуванням
франшизи), страхувальнику - Стрелкову
Сергію Васильовичу за договором №221712
серії АТК добровільного страхування
транспортних засобів.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 22.10.14 р. заяву Приватного
акціонерного товариства
«ПРОСТО-страхування» прийнято до
розгляду, порушено провадження у
розгляду на 04.11.14 р.
У судове засідання 04.11.14 р. з'явився
уповноважений представник позивача,
уповноважений представник відповідача
в судове засідання не з'явився.
Про дату, час і місце проведення
судового засідання відповідача
повідомлено належним чином, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи рекомендованим повідомленням
про вручення поштового відправлення
До початку судового засідання 04.11.14 р.
до господарського суду міста Києва
позивачем подано заяву без номеру та
дати, в якій повідомив про те, що у
провадженні господарського суду або
іншого органу, який в межах своєї
компетенції вирішує спір, відсутні
справи зі спору між тими ж сторонами,
про той же предмет і з тих же підстав, а
також рішень цих органів з такого
спору. Крім того, позивач підтвердив
наявність на момент розгляду справи
заборгованості відповідача,
заявленого до стягнення, та просив суд
долучити до матеріалів справи
документи згідно переліку. Письмові
пояснення разом з доданими до них
документами долучені судом до
матеріалів справи.
Ухвалою суду від 04.11.14 р. розгляд справи
відкладався на 18.11.14 р..
В судове засідання 18.11.14 р. з'явились
уповноважені представники позивача та
В судовому засіданні 18.11.14 р. судом
оголошено перерву до 09.12.14 р.
В судове засідання 09.12.14 уповноважені
представники сторін не з'явились. Про
дату, час і місце проведення судового
засідання представників повідомлено
належним чином, що підтверджується
наявним в матеріалах справи розпискою
про оголошення перерви.
Документи, витребувані ухвалами
господарського суду від 22.10.14 р. та 04.11.14
р. позивачем надані суду не в повному
Витребувані ухвалами суду від 22.10.14 р.
та 04.11.14 р. документи відповідачем суду
Від відповідача заяв та клопотань
процесуального характеру, окрім
заявленого в судовому засіданні 18.11.2014
р. усного клопотання про відкладення
розгляду справи, на час проведення
судових засідань до суду не надходило.
Про поважні причини неявки
уповноважених представників сторін в
судове засідання 18.11.2014 р. суд не
Інших доказів на підтвердження своїх
вимог та заперечень, окрім наявних в
матеріалах справи, на час проведення
судового засідання сторонами суду не
Відповідно до роз'яснень Пленуму
Вищого господарського суду України,
викладених в пункті 2.3. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №18 від 26.12.2011 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції», якщо
стороною (або іншим учасником судового
процесу) у вирішенні спору не подано
суду в обґрунтування її вимог або
заперечень належні і допустимі докази,
в тому числі на вимогу суду, або якщо в
разі неможливості самостійно надати
докази нею не подавалося клопотання
про витребування їх судом (частина
перша статті 38 ГПК), то розгляд справи
господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами, і в такому разі у суду
вищої інстанції відсутні підстави для
скасування судового рішення з мотивів
неповного з'ясування місцевим
господарським судом обставин справи.
Згідно п. 3.9.2 Постанови № 18 у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
Окрім того, відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України якщо відзив на позовну заяву і
витребувані господарським судом
документи не подано, справу може бути
розглянуто за наявними в ній
З огляду на вищевикладене, оскільки
явка представників сторін в судові
засідання обов'язковою не визнавалась,
сторони не скористались належним їм
процесуальним правом приймати участь в
судових засіданнях, відповідачем не
надано суду відзиву на позовну заяву,
будь-яких письмових пояснень та інших
доказів, що впливають на вирішення
даного спору по суті, беручи до уваги
відсутність процесуальних заяв та
клопотань сторін на час розгляду
справи, суд, на підставі ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України, здійснював розгляд справи за
відсутності представників сторін,
виключно за наявними у справі
При цьому, оскільки суд відкладав
розгляд справи, надаючи учасникам
судового процесу можливість
реалізувати свої процесуальні права на
представництво інтересів у суді та
подання доказів в обґрунтування своїх
вимог та заперечень, суд, враховуючи
процесуальні строки розгляду спору,
встановлені ст. 69 Господарського
процесуального кодексу України, не
знаходив підстав для відкладення
розгляду справи.
Враховуючи відсутність на час
проведення судового засідання 09.12.14 р.
клопотань представників сторін щодо
здійснення фіксації судового
засідання по розгляду даної справи
технічними засобами, фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось. Судовий процес
відображено у протоколі судового
Перед початком розгляду справи
представників позивача та відповідача
було ознайомлено з правами та
обов'язками визначені ст. ст. 20, 22, 60, 74 та
частиною 5 ст. 81-1 Господарського
процесуального кодексу України.
Представники позивача та відповідача в
судовому засіданні 18.11.2014 року
повідомили суд, що права та обов'язки
Відводу судді представниками сторін не
Розглянувши позов приватного
акціонерного товариства
«ПРОСТО-страхування» до відповідача -
публічного акціонерного товариства
«Українська страхова компанія
«Гарант-Авто», всебічно та повно
дослідивши матеріали справи та
вивчивши зібрані у справі докази,
з'ясувавши обставини, що мають значення
для вирішення спору, перевіривши
надані докази та оглянувши їх
оригінали в судових засіданнях,
господарський суд
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного
кодексу України цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.
Частинами 1, 4 статті 202 Цивільного
кодексу України визначено, що
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Дво- чи
багатостороннім правочином є
погоджена дія двох або більше сторін.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського
кодексу України, господарські
зобов'язання можуть виникати, зокрема,
з господарського договору та інших
угод, передбачених законом, а також з
угод, не передбачених законом, але
таких, які йому не суперечать.
Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу
України передбачає, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
22.02.2013 між приватним акціонерним
товариством «ПРОСТО-страхування»
(страховик) та громадянином Стрелковим
Сергієм Васильовичем (страхувальник)
укладено Договір №221712 серії АТК
добровільного страхування
транспортних засобів на підставі
Правил №2063 від 05.10.2009 Добровільного
страхування наземного транспорту (крім
залізничного) (далі - Договір),
предметом якого є майнові інтереси
страхувальника, що не суперечать
закону і пов'язані з володінням та/або
користуванням, та/або розпорядженням
транспортним засобом марки «Mitsubishi
Outlаnder», державний реєстраційний номер
ВТ8608АР, 2010 року випуску.
Судом встановлено, що укладений
правочин за своїм змістом та правовою
природою є договором страхування, який
підпадає під правове регулювання
параграфу 2 глави 35 Господарського
кодексу України, глави 67 Цивільного
кодексу України та Закону України «Про
Згідно ст. 1 Закону України «Про
страхування» страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів фізичних
осіб та юридичних осіб у разі настання
певних подій (страхових випадків),
визначених договором страхування або
чинним законодавством, за рахунок
грошових фондів, що формуються шляхом
сплати фізичними особами та юридичними
особами страхових платежів (страхових
внесків, страхових премій) та доходів
від розміщення коштів цих фондів.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
страхування» добровільне страхування -
це страхування, яке здійснюється на
основі договору між страхувальником і
страховиком. Загальні умови і порядок
здійснення добровільного страхування
визначаються правилами страхування, що
встановлюються страховиком самостійно
відповідно до вимог цього Закону.
Конкретні умови страхування
визначаються при укладенні договору
страхування відповідно до
законодавства. В силу пункту 6 частини 4
наведеної статті одним із видів
добровільного страхування є
страхування наземного транспорту.
Відповідно до визначення частини 1 ст. 16
Закону України «Про страхування»
договір страхування - це письмова угода
між страхувальником і страховиком,
згідно з якою страховик бере на себе
зобов'язання у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату страхувальнику або іншій
особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.
Аналогічні визначення поняття
«договір страхування» містяться в ст.
354 Господарського кодексу України та
ст. 979 Цивільного кодексу України.
Відповідно до положень ст. 981
Цивільного кодексу України та частини 2
ст. 18 Закону України «Про страхування»
договір страхування укладається в
письмовій формі, а також може
укладатись шляхом видачі страховиком
страхувальникові страхового свідоцтва
(поліса, сертифіката).
31.03.2013 в м. Херсоні по вул. Херсонській
відбулася дорожньо-транспортна
пригода (далі - ДТП), за участю
транспортного засобу марки «Renault»,
державний реєстраційний номер ВТ6569АМ,
транспортного засобу марки «Mitsubishi
Outlаnder», державний реєстраційний номер
ВТ8608АР, під керуванням громадянина
Стрелкова Сергія Васильовича та
транспортного засобу марки «Iveco»,
державний реєстраційний номер ВТ2360АА,
під керуванням громадянина Борща
Олександра Володимировича, в
результаті якої автомобілі отримали
механічні ушкодження.
Факт ДТП підтверджується довідкою
№9178928 про дорожньо-транспортну
пригоду, виданої відділом ДАІ (копія
довідки залучена до матеріалів справи).
Постановою Суворовського районного
суду м. Херсона від 30.04.2013 у справі
№668/4825/13-п про адміністративне
правопорушення встановлено, що
громадянин Стрелков Сергій Васильович,
керуючи транспортним засобом «Mitsubishi
Outlаnder», державний реєстраційний номер
ВТ8608АР, при перестроюванні з лівої
смуги у праву не надав переваги у русі
автомобілю «Renault», державний
реєстраційний номер ВТ6569АМ, який
рухався в попутному напрямку по правій
смузі, у зв'язку з чим громадянина
Стрелкова Сергія Васильовича (який
керував транспортним засобом «Mitsubishi
Outlаnder», державний реєстраційний номер
ВТ8608АР) визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 Кодексу України
про адміністративні правопорушення, та
притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді стягнення
штрафу в розмірі 340,00 грн.
В результаті ДТП було пошкоджено
застрахований в приватному
акціонерному товаристві
«ПРОСТО-страхування» автомобіль
«Mitsubishi Outlаnder», державний реєстраційний
Згідно складеного 09.04.2013 Висновку №89
експертного автотоварознавчого
дослідження по визначенню
матеріального збитку завданого
власнику автомобіля «Mitsubishi Outlаnder XL 2.0
CVT», держномер ВТ8608АР, в результаті його
пошкодження при ДТП, (копія залучена до
матеріалів справи), матеріальний
збиток, завданий власникові автомобіля
«Mitsubishi Outlаnder XL 2.0 CVT», державний
реєстраційний номер ВТ8608АР, в
результаті його пошкодження при ДТП
складає 14 024,69 грн.
За змістом пункту 3 частини 1 ст. 20
Закону України «Про страхування» до
обов'язків страховика, зокрема,
належить при настанні страхового
випадку у передбачений договором строк
виплата страхового відшкодування, яке
частиною 16 ст. 9 даного Закону визначено
як страхова виплата, яка здійснюється
страховиком у межах страхової суми за
договорами майнового страхування і
страхування відповідальності при
настанні страхового випадку.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
страхування» страховим ризиком є певна
подія, на випадок якої проводиться
страхування і яка має ознаки
ймовірності та випадковості настання;
а страховим випадком є подія,
передбачена договором страхування або
законодавством, яка відбулася і з
настанням якої виникає обов'язок
страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування) страхувальнику,
застрахованій або іншій третій особі.
Страховим випадком, згідно пункту 1.12
Правил №2063 від 05.10.2009 Добровільного
страхування наземного транспорту (крім
залізничного), є подія, передбачена
договором страхування, яка відбулася і
з настанням якої виникає обов'язок
страховика здійснити виплату
страхового відшкодування
страхувальнику або іншій особі -
вигодонабувачу (якщо це передбачено
договором страхування).
Зокрема, підпунктом 1.8.1. Договору
страховим випадком (ризиком) визначено
«пошкодження» - пошкодження або
знищення застрахованого транспортного
засобу, його складових частин
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, у тому числі зіткнення з
рухомими або нерухомими предметами
(іншим транспортним засобом, спорудами,
перешкодами, тваринами), перевертання,
наїзд, падіння (пункту 4.2. Правил №2063
від 05.10.2009 Добровільного страхування
наземного транспорту (крім
залізничного). Розмір страхової суми за
шкоду, заподіяну транспортному засобу
(«пошкодження»), становить 147 630,00 грн.;
франшиза безумовна становить 0,5% від
страхової суми (підпункт 1.8.1. Договору).
Строк дії Договору визначений з 23
лютого 2013 по 22 лютого 2014 (пункт 1.11
Згідно умов Договору серії АТК №221712
добровільного страхування
транспортних засобів від 22.02.2013 дана
подія визначена сторонами як страховий
випадок (ризик), на випадок якого
здійснювалось страхування.
Згідно частини 1 ст. 25 Закону України
«Про страхування» виплата страхового
відшкодування проводиться страховиком
згідно з договором страхування на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника або третіх осіб,
визначених умовами страхування) і
страхового акту (аварійного
сертифіката), який складається
страховиком або уповноваженою ним
особою (аварійним комісаром) у формі, що
визначається страховиком.
12.04.2013 страхувальник - Стрелков Сергій
Васильович звернувся до приватного
акціонерного товариства
«ПРОСТО-страхування» із заявою про
виплату страхового відшкодування
шляхом перерахування на розрахунковий
рахунок виконавця відновлювальних
ремонтних робіт - ПП Бутенко К.М. (копія
залучена до матеріалів справи).
Відповідно до пункту 3 частини 1 ст. 988
Цивільного кодексу України страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
Частиною 18 ст. 9 Закону України «Про
страхування» встановлено, що франшиза -
частина збитків, що не відшкодовується
страховиком згідно з договором
Приватним акціонерним товариством
«ПРОСТО-страхування» зазначену подію
визнано страховою та розраховано суму
страхового відшкодування. Згідно
19.04.2013, страховиком - приватним
акціонерним товариством
«ПРОСТО-страхування» визначено
належну до сплати страхувальнику -
Стрелкову Сергію Васильовичу суму
страхового відшкодування - 13 140,85грн.,
яка становить різницю між визначеною у
рахунку-фактурі ПП Бутенко К.М. від
11.04.2013 вартістю матеріалів та
відновлювального ремонту пошкодженого
автомобіля - 13 879,00 грн. та франшизою за
договором №221712 серії АТК від 22.02.2013
добровільного страхування
транспортних засобів - 738,15 грн. (13 879,00
грн. - 738,15 грн. = 13 140,85 грн.).
Сума страхового відшкодування в
розмірі 13 140,85 грн. у відповідності до
умов Договору була перерахована
приватним акціонерним товариством
«ПРОСТО-страхування» платіжним
розрахунковий рахунок ПП Бутенко К.М.
(копії страхового акту, рахунків та
платіжних доручень залучені до
матеріалів справи).
Отже, страховиком приватним
акціонерним товариством
«ПРОСТО-страхування» фактично
здійснено виплату страхувальнику
Стрелкову Сергію Васильовичу
страхового відшкодування в розмірі 13
140,85 грн. безпосередньо виконавцю
відновлювального ремонту пошкодженого
автомобіля «Mitsubishi Outlаnder», державний
реєстраційний номер ВТ8608АР, ПП Бутенко
К.М., що підтверджується платіжним
Пунктом 3 частини 2 ст. 11 Цивільного
кодексу України передбачено, що
завдання майнової (матеріальної) та
моральної шкоди іншій особі є
підставою виникнення цивільних прав і
Відповідно до положень статті 993
Цивільного кодексу України, яка
кореспондується з положеннями статті 27
Закону України «Про страхування», до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
Цивільним кодексом України визначено,
що джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та
обладнання, використанням, зберіганням
хімічних, радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб (частина 1 ст. 1187 ЦК України).
Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку (частина 1 ст. 1187 ЦК
Пунктом 1 частини 1 ст. 1188 Цивільного
кодексу України встановлено, що шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.
Відтак, за змістом вказаних норм, у
відносинах між кількома володільцями
джерел підвищеної небезпеки
відповідальність будується на
загальному принципі вини.
Відповідно до частини 1 ст. 1191
Цивільного кодексу України особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.
Для застосування такої міри
відповідальності, як відшкодування
збитків, потрібна наявність усіх
елементів складу правопорушення:
протиправної поведінки; збитків та їх
розміру; причинного зв'язку між
протиправною поведінкою заподіювача
та збитками; вини. За відсутності хоча б
одного з цих елементів цивільна
відповідальність не настає.
Постановою Суворовського районного
суду м. Херсона від 30.04.2013 у справі
№668/4812/13-п про адміністративне
правопорушення встановлено, що
громадянин Борщ Олександр
Володимирович, керуючи транспортним
засобом «Iveco», державний реєстраційний
номер ВТ2360АА, порушуючи вимоги пункту
11.4. Правил дорожнього руху, виїхав на
смугу зустрічного руху на автодорозі,
яка має по дві смуги в кожному напрямку
руху, внаслідок чого скоїв наїзд на
автомобіль «Renault», державний
реєстраційний номер ВТ6569АМ, який
рухався в зустрічному напрямку, після
чого скоїв зіткнення з автомобілем
«Mitsubishi Outlаnder», державний реєстраційний
номер ВТ8608АР, який рухався в
зустрічному напрямку, у зв'язку з чим
громадянина Борща Олександра
Володимировича (який керував
транспортним засобом «Iveco», державний
реєстраційний номер ВТ2360АА) визнано
винним у скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, та притягнуто до
адміністративної відповідальності у
вигляді стягнення штрафу в розмірі 340,00
За таких обставин, в момент виплати
страхового відшкодування до позивача -
приватного акціонерного товариства
«ПРОСТО-страхування» перейшло право
вимоги до власника джерела підвищеної
небезпеки - транспортного засобу «Iveco»,
державний реєстраційний номер ВТ2360АА,
винного у вчиненні ДТП - Борща
Олександра Володимировича.
Враховуючи наявність вини двох водіїв
у скоєнні ДТП, позивач, посилаючись на
норми пункту 36.3 ст. 36 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», зазначає про наявність в
нього права регресної вимоги до
відповідача - публічного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «Гарант-Авто» на суму 6 570,43
грн. (13 140,85 грн. страхового
відшкодування/2 - 0 грн. франшизи за
полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів серії АЕ № 0586113).
У відповідності до ст. 5 Закону України
«Про страхування» страхування може
бути добровільним або обов'язковим.
Одним із видів обов'язкового
страхування, згідно пункту 9 частини 1
ст. 7 вказаного Закону, є страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
Спеціальним нормативно-правовим актом,
що регулює відносини у сфері
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів є Закон України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
Судом встановлено, що станом на дату
вчинення ДТП 30.03.2013 транспортний засіб
марки «Iveco», державний реєстраційний
номер ВТ2360АА, застрахований
страхувальником - Борщ Олександром
Володимировичем в публічному
акціонерному товаристві «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто» за
полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів серії АЕ №0586113 з наступними
умовами (згідно Єдиної централізованої
бази даних МТСБУ): ліміт
відповідальності за шкоду, заподіяну
життю і здоров'ю, становить 100 000,00 грн.;
ліміт відповідальності за шкоду,
заподіяну майну - 50 000,00 грн.; франшиза - 0
грн.; забезпечений транспортний засіб
марки «Iveco», державний реєстраційний
номер ВТ2360АА; діючий Поліс станом на
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» метою обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності є забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди та захисту майнових інтересів
Відповідно змістом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів є саме
страхування ризиків страхувальника
перед особами, яким заподіяно збитки з
метою захисту майнових інтересів
страхувальників. Такою особою в даному
випадку є позивач приватне акціонерне
товариство «Українська страхова
компанія «Гарант-Авто», до якого
перейшло право вимоги від потерпілого -
Стрелкова Сергія Васильовича
відповідно до договору №221712 серії АТК
від 22.02.2013 добровільного страхування
транспортних засобів.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховим випадком є
дорожньо-транспортна пригода, що
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу, внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована, за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або
Враховуючи те, що шкода була заподіяна
внаслідок неправильних дій
застрахованих осіб, як позивача, так і
відповідача, то у даному випадку слід
застосовувати норму пункту 36.3 ст. 36
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», яка є
спеціальною, і має пріоритетне
застосування перед загальними нормами
Цивільного кодексу України щодо
зазначених правовідносин сторін у
справі.
Пунктом 36.3 ст. 36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» визначено, що у разі якщо
відповідальними за заподіяння
неподільної шкоди взаємопов'язаними,
сукупними діями є декілька осіб, розмір
страхового відшкодування
(регламентної виплати) за кожну з таких
осіб визначається шляхом поділу
розміру заподіяної шкоди на кількість
За таких обставин судом встановлено
факт настання страхового випадку за
полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів серії АЕ №0586113, відповідно
страховик - публічне акціонерне
товариство «Українська страхова
компанія «Гарант-Авто» має відповідати
за спричинену матеріальну шкоду,
завдану транспортному засобу «Mitsubishi
Outlаnder», державний реєстраційний номер
ВТ8608АР, в межах ліміту
відповідальності, визначеному полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів серії АЕ №0586113.
З метою досудового врегулювання спору,
позивач звернувся до відповідача з
заявою на виплату страхового
відшкодування №04-4994 від 04.09.2013, в якій
просив публічне акціонерне товариство
«Українська страхова компанія
«Гарант-Авто» перерахувати на рахунок
приватного акціонерного страхування
«ПРОСТО-страхування» страхове
відшкодування в розмірі 6 570,43 грн. Як
свідчить залучена до матеріалів справи
копія рекомендованого повідомлення
про вручення поштового відправлення
претензію отримав 09.09.2013. Доказів того,
що відповідач надав обґрунтовану
відповідь на зазначену претензію або
задовольнив вимоги позивача та сплатив
позивачу грошові кошти в сумі 6 570,43 грн.
суду не подано.
Правила щодо відшкодування шкоди,
заподіяної третій особі, встановлені
статтею 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів». Згідно пункту 22.1 ст. 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.
Крім того, суд звертає увагу на те, що
відповідно до ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
тоді як позивачем виплачено страхове
відшкодування відповідно до умов
пункту 1.7.1. Договору добровільного
страхування (варіант Б) без врахування
Розмір оціненої шкоди з врахуванням
фізичного зносу, завданої автомобілю
«Mitsubishi Outlаnder», державний реєстраційний
номер ВТ8608АР, 2010 року випуску,
визначено суб'єктом оціночної
діяльності у висновку №89 експертного
автотоварознавчого дослідження в сумі
Разом з тим, в силу ст. 12 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страхове відшкодування
завжди зменшується на суму франшизи.
Розмір франшизи при відшкодуванні
шкоди, заподіяної майну потерпілих,
встановлюється при укладанні договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності і
не може перевищувати 2 відсотки від
ліміту відповідальності страховика, в
межах якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих.
Враховуючи те, що порядок здійснення
відшкодування шкоди, визначений
спеціальним Законом України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» та Полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів серії АЕ №0586113,
які регламентують зобов'язання
відповідача у спірних відносинах,
відмінний від порядку відшкодування
шкоди, передбаченого Законом України
«Про страхування» та договором
добровільного страхування, які
регламентують зобов'язання позивача,
та те що умовами полісу серії АЕ №0586113
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів франшиза визначена в розмірі 0
грн., то матеріальна шкода, що підлягає
відшкодуванню відповідачем позивачу
становить 6 570,43 грн.
У відповідності до ст. 124, пунктів 2, 3, 4
частини другої ст. 129 Конституції
України та статей 4-2, 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
основними засадами судочинства є
рівність всіх учасників судового
процесу перед законом та судом,
змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
Обов'язок доказування, а отже і подання
доказів відповідно до ст. 33 ГПК України
покладено на сторони та інших
учасників судового процесу. При цьому
відповідачем не надано суду жодних
належних та допустимих доказів на
підтвердження відсутності боргу,
письмових пояснень щодо неможливості
надання таких доказів, або ж фактів, що
заперечують викладені позивачем
За приписами ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
Доказів визнання недійсним чи
розірвання Договір №221712 серії АТК
добровільного страхування
транспортних засобів та полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів серії АЕ №0586113 суду не надано.
Рішення суду про задоволення позову
може бути прийнято виключно у тому
випадку, коли подані позивачем докази
дозволять суду зробити чіткий,
конкретний та безумовний висновок про
обґрунтованість та законність вимог
позивача.

Враховуючи вищевикладене, оскільки
матеріалами справи підтверджується
факт невиконання відповідачем своїх
зобов'язань щодо сплати позивачу в
порядку регресу суми виплаченого
страхового відшкодування в
добровільному порядку, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими, матеріалами справи
підтверджується та відповідачем не
спростований, а тому вимога позивача
про стягнення з відповідача 6 570,43 грн.
страхового відшкодування в порядку
регресу підлягає задоволенню.

Оскільки спір виник у зв'язку з
неправомірними діями відповідача,
відповідно до ст.49 Господарського
процесуального кодексу судові витрати
покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 124, 129 Конституції
України, ст. ст. 1, 6, 8, частиною 18 ст. 9,
частиною 1 ст. 16, частиною 2 ст. 18, пунктом
3 частини 1 ст. 20, частиною 1 ст. 25, 27
Закону України «Про страхування»,
статтями 3, 6, 12, пунктом 22.1 ст. 22, ст. 29,
пунктом 36.3. ст. 36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», пунктом 3 частини 2 ст. 11, ст.
ст. 993, 981, частинами 1, 2 ст. 1187, пунктом 1
частини 1 ст. 1188, частиною 1 ст. 1191
Цивільного кодексу України, ст. 354
Господарського кодексу України,
статтями 4-2, 4-3, 32, 33, 34, 49, 69, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «Гарант-Авто» (01042, м. Київ,
пров. Новопечерський, буд. 19/3, ) на користь приватного
акціонерного товариства
«ПРОСТО-страхування» (04050, м. Київ, вул.
Герцена, буд. 10, ) 6 570,43
грн. (шість тисяч п'ятсот сімдесят
гривень сорок три копійки) страхового
відшкодування, 1 827,00 грн. (одну тисячу
вісімсот двадцять сім гривень нуль
копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Дане рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга може бути подана
протягом десяти днів з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 15.12.2014.

Суддя
А.М. Селівон