ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.12.2014 р.
Справа№ 914/3323/14

Господарський суд Львівської області у
складі колегії суддів Сухович Ю.О.
(головуючий), Мороз Н.В., Щигельської О.І.
при секретарі судових засідань
Мак Л.Б., розглянувши у відкритому
судовому засіданні матеріали справи

за позовом The Swedish Export Credits Guarantee Board,
м.Стокгольм, Швеція

до відповідача Приватного
акціонерного товариства "Галичина",
м.Радехів, Львівська область

про стягнення 318135,27 грн.

За участю представників сторін:

від позивача Чорноус А.Г. - представник
(довіреність №3253 від 09.10.2014р.);

від відповідача Квіткін Ю.М. -
представник (довіреність №б/н від
24.12.2013р.).

Права та обов'язки сторін передбачені
ст.ст. 20, 22 ГПК України роз'яснено, заяви
про відвід судді не поступали,
клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не надходили.

Суть спору: На розгляд господарського
суду Львівської області надійшла
позовна заява The Swedish Export Credits Guarantee Board
до Приватного акціонерного товариства
"Галичина" про стягнення 318 135,27 грн. з
яких основний борг в сумі 266 836,09 грн.,
пеня в сумі 8 499,40 грн., інфляційні
збільшення суми боргу в сумі 32 820,84 грн.
3% річних в сумі 9 978,94 грн.

Хід розгляду справи викладено в
ухвалах суду.

Ухвалою суду від 08.12.2014р. призначено
колегіальний розгляд справи у складі
трьох суддів та відкладено розгляд
справи на 22.12.2014р.

Згідно вимог ст.2-1 ГПК України 09.12.2014р.
було проведено автоматизований
розподіл внаслідок якого членами
колегії визначено суддів Мороз Н.В.,
Щигельську О.І.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги,
просив позов задоволити повністю з
підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову
заперечив з підстав викладених ним у
відзиві та доповненні до відзиву,
зокрема зазначив про непідвідомчість
вказаного спору господарському суду у
зв"язку з наявністю умов п.21 договору
купівлі-продажу.

Заслухавши представників сторін,
оцінивши наявні у матеріалах справи
докази, суд встановив наступне.

25.01.2008р. між Delaval Export Servis AB (Делаваль
Експорт Сервіс АБ - юридична особа
Швеції), постачальник, та ЗАТ "Галичина"
(в подальшому змінено найменування на
ПрАТ "Галичина"), покупець, було
укладено договір купівлі-продажу про
постачання товарів відповідно до умов
якого постачальник продає, а покупець
купує на умовах даного договору товари,
наведені у додатку№1.

На виконання вказаного договору
відповідачу було поставлено товар на
загальну суму 706 411,00 євро.

08.05.2009р. Delaval Export Servis AB (Делаваль Експорт
Сервіс АБ) та ЗАТ "Галичина" (ПрАТ
"Галичина") уклали додаток до договору
№18-01-08-GLСН, відповідно до якого
переглянуто план платежів,
затверджений додатком №2 та
встановлено новий графік погашення
заборгованості.

Як стверджує позивач, продавцем Delaval
Export Servis AB (Делаваль Експорт Сервіс АБ)
за законодавством Швеції було
застраховано комерційний ризик
невиконання зобов"язання з оплати
відповідачем товару в обсязі 75% від
торгової події. Страховиком виступив EKN
The Swedish Export Credits Guarantee Board (Державне
управління Швеції з гарантування
експортних кредитів), який є позивачем
у даній справі.

Позивач видав постачальнику (Delaval Export
Servis AB) гарантії відшкодування
заявлених збитків в сумі 706 411,00 євро, що
відповідає обсягу, визначеному
додатком №2 до договору укладеного між
Delaval Export Servis AB та відповідачем.

Оскільки відповідачем не було виконано
зобов"язання з оплати перед
постачальником, позивач компенсував
збитки продавця заподіяні
відповідачем на загальну суму 134 301,00
євро, що становить 75% від загальної суми
прострочених платежів 179 068,00 євро (100%).

Разом з тим, постачальник (Delaval Export Servis
AB) передав позивачу The Swedish Export Credits Guarantee
Board право вимоги боргів, які має
відповідач перед постачальником.
Вказане підтверджується документами
про передачу прав від 20.04.2010р. на
загальну суму 106 123,00 євро, від 11.06.2010р. на
загальну суму 16 589,00 євро та від 29.07.2010р.
на загальну суму 56 354,00 євро. Таким чином
позивач отримав право вимоги на суму 179
066,00 євро.

У зв"язку з невиконанням відповідачем
своїх зобов"язань по договору поставки
позивач просить стягнути 318 135,27 грн. з
яких основний борг в сумі 266 836,09 грн.,
пеня в сумі 8 499,40 грн.,
інфляційні збільшення суми боргу в
сумі 32 820,84 грн. 3% річних в сумі
9 978,94 грн.

Заслухавши представників сторін,
оцінивши подані наявні у матеріалах
справи докази, суд дійшов висновку
наявності підстав для припинення
провадження у справі.

При прийнятті ухвали суд виходить з
наступного:

Заборгованість відповідача, яку
позивач просить стягнути виникла з
договору купівлі-продажу про
постачання товарів №18-01-08 GLСН
укладеного між Delaval Export Servis AB та ЗАТ
"Галичина" (ПрАТ "Галичина").

Позивач надав гарантії Delaval Export Servis AB
за виконання відповідачем зобов"язань
по договору. У зв"язку з порушенням
останнім своїх зобов"язань позивач
провів виплату Delaval Export Servis AB згідно
умов наданих гарантій. Delaval Export Servis AB
передав позивачу права вимоги до
відповідача щодо сплати коштів згідно
рахунків-фактур.

Як вбачається із Сертифікату
Міністерства закордонних справ Швеції
від 26.01.2009р. позивач заснований у 1993р. з
метою розвитку шведського експорту
шляхом надання гарантій. При цьому у
вказаному Сертифікаті немає вказівки
про те, що позивач здійснює страхову
діяльність.

Видані позивачем Delaval Export Servis AB
гарантії не свідчать про те, що між цими
юридичними особами існували відносини
страхування.

У наявних в матеріалах справи
документах про передачу прав від
20.04.2010р. на загальну суму 106 123,00 євро, від
11.06.2010р. на загальну суму 16 589,00 євро та
від 29.07.2010р. на загальну суму 56 354,00 євро
йдеться про передачу на користь
позивача права вимоги боргів
відповідача перед Delaval Export Servis AB, а не
про відшкодування страхових виплат.

З вищенаведеного слідує, що між Delaval
Export Servis AB та позивачем існували
відносини гарантії і відступлення
права вимоги, а не відносини
страхування. Отже позивач підміняє
поняття та зміст правових відносин між
ним та Delaval Export Servis AB і між сторонами у
справі.

Слід зазначити, що при страхуванні
виникають нові позадоговірні
правовідносини між страховиком та
особою, винною у заподіянні збитків,
однак у випадку надання гарантії та
відступлення права вимоги нові
правовідносини не виникають, а
відбувається лише заміна кредитора у
зобов"язанні.

Відтак, за наслідками надання
позивачем гарантій та відступлень
права вимоги Delaval Export Servis AB на користь
позивача, відбулась заміна кредитора у
грошових зобов"язаннях відповідача,
які виникли із договору
купівлі-продажу про постачання товарів
№18-01-08 GLСН від 08.05.2009р. Отже Delaval Export Servis
AB замінено на The Swedish Export Credits Guarantee Board.

Оскільки зміст зобов"язань ПрАТ
"Галичина" щодо сплати коштів за
поставлений останньому товар
залишився незмінним, відбулась лише
заміна кредитора у зобов"язанні, відтак
порядок виконання відповідачем
грошових зобов"язань визначається
умовами договору купівлі-продажу про
постачання товарів №18-01-08 GLСН від
08.05.2009р.

Вищенаведені обґрунтування
спростовують позицію представника
позивач про те, що наявне в договорі
арбітражне застереження не може бути
застосовано, оскільки позивач став
кредитором відповідача внаслідок
регресу права вимоги, отже не є
стороною договору, оскільки між
сторонами виникли нові правовідносини.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України "Про
міжнародне приватне право", право, що
підлягає застосуванню до
приватноправових відносин з іноземним
елементом, визначається згідно з
колізійними нормами та іншими
положеннями колізійного права цього
Закону, інших законів, міжнародних
договорів України.

Відповідно до ч.1 ст.32 вказаного Закону,
зміст правочину може регулюватись
правом, яке обрано сторонами, якщо інше
не передбачено законом.

Згідно ч.1 ст.6 Закону України "Про
міжнародне приватне право"
застосування права іноземної держави
охоплює всі його норми, які регулюють
відповідні правовідносини.

Із змісту п.21.1. договору
купівлі-продажу про постачання товарів
№18-01-08 GLСН від 08.05.2009р. вбачається, що
він регулюється законодавством Швеції.

Оскільки згідно ч.1 ст.32 Закону України
"Про міжнародне приватне право" сторони
в договорі обрали право, яке регулює
відносини сторін, відтак положення
ч.ч.2.3 ст.32 вказаного Закону щодо вибору
права, яке має найбільший тісний
зв"язок з правочином до спірних
правовідносин не застосовується.

У п.21.1 договору купівлі-продажу про
постачання товарів №18-01-08 GLСН від
08.05.2009р. вказано, що даний контракт
регулюється законодавством Швеції. Всі
спори і розбіжності, які виникли у
зв"язку з даним договором регулюються у
відповідності з Правилами
погоджувальної процедури і Арбітража
Міжнародної торгової палати одним чи
кількома арбітрами, які призначені у
відповідності з цими Правилами.
Арбітражний розгляд буде відбуватись у
Міжнародному Комерційному
Арбітражному Суді при
Торгово-промисловій палаті України у
м.Києві і мова арбітражного розгляду
англійська. У випадку розбіжностей між
англійським та українським текстом,
англійський текст матиме перевагу. Всі
спори вирішуються Міжнародним
Комерційним Арбітражним Судом при
Торгово-промисловій палаті України у
м.Києві, який застосовує виключно
регламент Міжнародної торгової палати.

Як роз"яснено Вищим господарським
судом України у п.п.4.2., 4.2.3 п.4 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" провадження у справі
підлягає припиненню з посиланням на
пункт 1 частини першої статті 80 ГПК,
якщо при розгляді справи буде
встановлено, що: є письмова угода
сторін про передачу спору на вирішення
третейського суду (пункт 5 частини
першої статті 80 ГПК). Таку угоду сторони
вправі укласти як до, так і після
порушення провадження у справі. В
останньому випадку провадження
підлягає припиненню з посиланням на
зазначену норму ГПК. Якщо ж таку угоду
укладено до порушення провадження у
справі, то:- у разі коли відповідач не
заперечує проти розгляду справи саме
господарським судом, спір підлягає
вирішенню останнім; - у випадку якщо
відповідач з посиланням на згадану
угоду, яка є чинною, не визнавалася
недійсною і може бути виконана,
наполягає на вирішенні спору саме
третейським судом, господарський суд
має припинити провадження у справі на
підставі пункту 5 частини першої статті
80 ГПК.

Оскільки 08.12.2014р. призначено розгляд
справи у складі колегії суддів, відтак
розгляд справи почався заново.

У судовому засіданні 22.12.2014р.
представник відповідача заперечував
проти підвідомчості справи
господарському суду, відтак суд дійшов
висновку наявності обґрунтованих
підстав для припинення провадження у
справі на підставі п.5 ч.1 ст.80 ГПК
України.

Відтак, позивач має право звернутись за
захистом порушеного права до
Міжнародного комерційного
арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті України у
м.Києві в порядку передбаченому п.21.1.
договору купівлі-продажу про
постачання товарів №18-01-08 GLСН від
08.05.2009р.

Як роз'яснено Вищим господарським
судом України у постанові п.5.1.
постанови пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України", статтею 7 Закону
України "Про судовий збір" передбачено
підстави повернення судового збору,
перелік яких є вичерпним. У їх числі не
зазначено такої підстави, як
припинення провадження у справі
(стаття 80 ГПК). Водночас закриття
провадження у справі, про яке йдеться у
пункті 5 частини першої цієї статті
Закону, є поняттям цивільного і
адміністративного судочинства,
передбаченим відповідно статтею 205
Цивільного процесуального кодексу
України і статтею 157 Кодексу
адміністративного судочинства
України, які господарськими судами у
здійсненні судочинства не
застосовуються.

Таким чином, припинення провадження у
справі з підстав, передбачених статтею
80 ГПК, не тягне за собою наслідків у
вигляді повернення сплаченої суми
судового збору.

Враховуючи вищенаведене та керуючись
п.5 ч. 1 ст.80, ст.86 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі припинити.

2. Ухвала може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
господарського суду в порядку і строки
вказані в ст.ст.91-93 ГПК України.

Згідно ст. 87 ГПК України повне
рішення та ухвали надсилаються
сторонам, прокурору, третім особам, які
брали участь в судовому процесі, але не
були присутні у судовому засіданні,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення не пізніше трьох днів з
дня їх прийняття або за їх зверненням
вручаються їм під розписку
безпосередньо у суді.

Суддя
Сухович Ю.О.

Суддя
Мороз Н.В.

Суддя
Щигельська О.І.