РІШЕННЯ

"17" грудня 2014 р.Справа № 921/1122/14-г/9

Господарський суд Тернопільської
області

у складі судді Гевка В.Л.

Розглянув справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Райффайзен Лізинг
Аваль", просп. Московський, 9, корп.5, офіс
101, м.Київ 73, 04073

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мрія Центр", вул.
Незалежності, 68а, с.Васильківці,
Гусятинський район, Тернопільська
область, 48257

про витребування майна шляхом його
вилучення у ТОВ "Мрія Центр" з наступною
його передачею ТОВ "Райффайзен Лізинг
Аваль".

За участю представників сторін:

позивача: Максимченко Ігор
Володимирович, довіреність №20-12/13-3 від
20.12.2013р.

відповідача: Накельський Юрій
Богданович, довіреність № б/н від
20.08.14 р.

Представникам позивача, відповідача у
попередніх судових засіданнях
роз'яснено права та обов'язки учасників
судового процесу у відповідності до
приписів ст.ст. 20, 22, 78 ГПК України.

Судом в порядку ст.81-1 ГПК України
фіксація судового процесу технічними
засобами (звукозапис) не здійснювалася
через відсутність відповідного
клопотання.

Сторони, в порядку ст. 77 ГПК України про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином у
встановленому законом порядку.

У судовому засіданні 17.12.2014р. оголошено
лише вступну та резолютивну частини
рішення.

Суть справи: Позивач - Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Райффайзен Лізинг Аваль", просп.
Московський, 9, корп.5, офіс 101, м.Київ 73,
04073, звернувся до господарського суду
Тернопільської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мрія Центр", вул.
Незалежності, 68а, с.Васильківці,
Гусятинський район, Тернопільська
область, 48257 про витребування майна
шляхом його вилучення у ТОВ "Мрія Центр"
з наступною його передачею ТОВ
"Райффайзен Лізинг Аваль".

Ухвалою господарського суду
Тернопільської області від 08.10.2014р.
порушено провадження у справі №
921/1122/14-г/9 та призначено її до розгляду в
судовому засіданні 28.10.2014 р. на 14 год. 30
хв.

У відповідності до ст. 77 ГПК України
розгляд справи відкладався на 10.11.2014р.
на 12 год. 00 хв.

У судовому засіданні 10.11.2014р. суд
перейшов до розгляду справи по суті.

У відповідності до ст. 77 ГПК України у
судових засіданнях оголошувались
перерви до 25.11.2014р. на 12 год. 00 хв., до
16.12.2014р. на 12 год. 00хв. та до 17.12.2014р. на 12
год. 30 хв.

Строк вирішення спору у справі
№921/1122/14-г/9 встановлено по 07.12.2014р.

Разом з тим, 07.12.2014р. являється вихідним
днем, так як випадає на неділю.

В силу ч.3 ст. 51 ГПК України, у випадках,
коли останній день строку припадає на
неробочий день, днем закінчення строку
вважається перший наступний за ним
робочий день.

А тому, останнім днем двохмісячного
строку у справі є 08.12.2014р.

Представник відповідача, відповідно до
поданого клопотання від 25.11.2014р.,
просить продовжити строк вирішення
спору на п'ятнадцять днів у
відповідності до ч.3 ст.69
Господарського процесуального кодексу
України.

За письмовим клопотанням представника
відповідача, суд ухвалою від 25.11.2014р.,
строк розгляду справи, в порядку статті
69 ГПК України, продовжив на 15-ть днів.

17.10.2014р. позивач подав заяву про вжиття
заходів до забезпечення позову (вх.№18532
від 17.10.2014р.), в якій просить
забезпечити позов, в порядку ст. ст. 66,
67 ГПК України, шляхом заборони
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Мрія Центр" (вул.
Незалежності, 68а, с.Васильківці,
Гусятинський район, Тернопільська
область, 48257, ) вчиняти
будь-які дії щодо розпорядження та
користування майном ТОВ "Райффайзен
Лізинг Аваль", в тому числі здійснювати
його транспортування,
розукомплектування, демонтаж,
змінювати його місцезнаходження,
відчужувати предмети лізингу,
передавати їх в найм, оренду,
користування, сублізинг третім особам.

Ухвалою суду від 28.10.2014р. заяву
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Райффайзен Лізинг
Аваль" про забезпечення позову
задоволено частково. Заборонено
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Мрія Центр" (вул.
Незалежності, 68а, с. Васильківці,
Гусятинський район, Тернопільська
область, 48257, )
розукомплектовувати, демонтувати,
відчужувати, передавати в найм, оренду,
сублізинг третім особам предмет
лізингу за договором фінансового
лізингу №LC9279-10/13 від 14.10.2013 року, а саме:

1) БОРОНУ ДИСКОВУ марки JOHN DEERE 637 W
37'10", заводський номер 1N00637ХНС0745643, 2012
року випуску.

2) БОРОНУ ДИСКОВУ марки JOHN DEERE 637 W
37'10", заводський номер 1N00637ХЕС0745644, 2012
року випуску.

3) БОРОНУ ДИСКОВУ марки JOHN DEERE 637 W
37'10", заводський номер 1N00637ХНС0745657, 2012
року випуску.

4) БОРОНУ ДИСКОВУ марки JOHN DEERE 637 W
37'10", заводський номер 1N00637ХLС0745642, 2012
року випуску.

5) БОРОНУ ДИСКОВУ марки JOHN DEERE 637 W
29'3", заводський номер 1N00637ХАС0745672, 2012
року випуску.

6) БОРОНУ ДИСКОВУ марки JOHN DEERE 637 W
29'3", заводський номер 1N00637ХТС0745677, 2012
року випуску,

Повноважний представник позивача в
судове засідання прибув, позовні
вимоги підтримав повною мірою,
посилаючись на твердження та докази,
викладені у позовній заяві вх. № 1154 від
07.10.2014р. та додаткові пояснення та
докази, подані під час розгляду справи.

Повноважний представник відповідача в
судове засідання прибув, заперечив
щодо поданого позову з підстав
наведених у відзиві на позов вх. №21653
від 25.11.2014р. та заперечень та доказів
поданих під час розгляду справи.

Відповідач подавав суду клопотання про
зупинення провадження у даній справі
від 04.11.2014р. (вх. 20372 від 10.11.2014р) до
набрання законної сили рішенням
господарського суду м. Києва у справі
№910/23670/14 за позовом ТОВ ""Мрія Центр" до
ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль" про
припинення дії, яка порушує право.

Розглянувши дане клопотання
відповідача, проти якого заперечує
уповноважений представник позивача,
оцінивши доводи заявника в його
(клопотання) підтвердження, суд прийшов
до висновку, що таке задоволенню не
підлягає і відмовив у ньому. При цьому
суд керувався наступним.

Частиною першою ст. 79 ГПК України
визначено, що господарський суд
зупиняє провадження у справі в разі
неможливості розгляду даної справи до
вирішення пов'язаної з нею іншої
справи, що розглядається іншим судом.
Пов'язаною з даною справою може бути
інша справа, у якій інший суд
встановлює обставини, що впливають чи
можуть вплинути на оцінку доказів у
даній справі, в тому числі йдеться про
факти, які мають преюдиційне значення.
Під неможливістю розгляду даної справи
розуміється неможливість для даного
господарського суду самостійно
встановлювати обставини, які
встановлюються іншим судом в іншій
справі, у зв'язку з непідвідомчістю або
непідсудністю іншої справи даному
господарському суду, одночасністю
розгляду двох пов'язаних між собою
справ різними судами , або з інших
причин.

При цьому пов'язаною з даною справою є
така інша справа, у якій інший суд
встановлює обставини, що впливають чи
можуть вплинути на подання і оцінку
доказів у даній справі; в тому числі
йдеться про факти, які мають
преюдиціальне значення (частини третя
і четверта статті 35 ГПК).

Така правова позиція викладена у п.3.16
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції".

Як вбачається із поданих документів,
предметом позовних вимог у справі
№910/23670/14, що розглядається
господарським судом міста Києва є
зобов'язання Товариства з обмеженою
відповідальністю "Райффайзен Лізинг
Аваль" припинити коригування
лізингових платежів на підставі
окремих положень договору №LC9279-10/13
від 14.10.2013р., тобто предметом позову є
встановлення правомірності
коригування Лізингодавцем суми
лізингових платежів. При цьому ТОВ
"Мрія-Центр" не заперечує факту
прострочення лізингових платежів, а
лише їх сум.

Отже, обставини, які будуть встановлені
господарським судом міста Києва не
можуть суттєво вплинути на оцінку
доказів у даній справі, відповідно
позов про припинення коригування
лізингових платежів не є перешкодою у
вирішенні даної справи по суті.

Крім того, суд брав до уваги той факт, що
дана господарська справа № 921/1122/14-г/9
повинна бути завершена розглядом в
силу вимог ГПК України у розумні
строки. При цьому, суд у справі уже
продовжував строк розгляду спору на
15-ть днів на підставі ч. 3 ст. 69 ГПК
України. У свою чергу, зупинення
розгляду справи № 921/1122/14-г/9 до
завершення розгляду справи
господарським судом міста Києва, що
буде мати місце після набрання у такій
рішенням законної сили, яке у випадку
апеляційного його оскарження набере
законної сили по завершенню розгляду
скарги апеляційним судом, не сприятиме
розгляду даної справи № 921/1122/14-г/9 у
розумні строки.

Відмовляючи у задоволенні заяви про
зупинення провадження у справі, суд
враховував також ту обставину, що у
випадку встановлення в подальшому у
межах справи №910/23670/14 по завершенні її
розгляду істотних для справи обставин,
що не були і не могли бути відомі
сторонам на час розгляду даної справи
№ 921/1122/14-г/9 таке, в силу ст. 35,112 ГПК
України, може бути підставою для
звернення зацікавленої особи до
господарського суду про перегляд
прийнятого ним судового рішення, яке
набрало законної сили, за
нововиявленими обставинами у межах
справи № 921/1122/14-г/9.

Враховуючи вищезазначені обставини
справи, розглянувши та оцінивши
матеріали справи, подані сторонами
докази, пояснення та заперечення
представників сторін, господарський
суд дійшов висновку, що позов слід
задовольнити. При цьому суд керувався
наступним.

Відповідно до ст. 16 ЦК України та п. 2 ст.
20 ГК України кожний суб'єкт
господарювання та споживач має право
на захист своїх прав і законних
інтересів.

Згідно ст. 1,2 ГПК України право на
звернення до господарського суду за
захистом своїх порушених, оспорюваних
прав і охоронюваних законом інтересів
мають підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
і в установленому порядку набули
статусу суб'єкта підприємницької
діяльності.

За змістом положень вказаних норм,
правом на пред'явлення позову до
господарського суду наділені, зокрема,
юридичні особи, фізичні особи -
підприємці, а суд шляхом вчинення
провадження у справі здійснює захист
осіб, права та охоронювані законом
інтереси яких порушені або
оспорюються.

За загальними положеннями цивільного
законодавства зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 ЦК
України. За приписами частини 2 цієї
статті підставами виникнення
цивільних прав і обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини, інші
юридичні факти. Підставою виникнення
цивільних прав та обов'язків є також
дії осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також дії,
що не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Із змістом зазначеної норми
кореспондуються і приписи частини 1
статті 174 ГК України, відповідно до якої
господарський договір є підставою
виникнення господарських зобов'язань.

Відповідно до статті 628 ЦК України
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Як вбачається із матеріалів справи, 14
жовтня 2013 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Райффайзен Лізинг Аваль"
(Лізингодавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Мрія -
Центр" (Лізингоодержувач) було
укладено договір фінансового лізингу
№LС9279-10/13, відповідно до якого
Лізингодавець на підставі договору
купівлі-продажу (поставки)
зобов'язується придбати у свою
власність і передати на умовах
фінансового лізингу, без надання
послуг з управління та технічної
експлуатації, у тимчасове володіння
та користування за плату майно,
найменування, технічний опис, модель,
рік випуску, ціна одиниці, кількість і
загальна вартість якого зазначається
в специфікації (додаток №2 до
договору), а Лізингоодержувач
зобов'язується прийняти предмет
лізингу та сплачувати лізингові
платежі на умовах цього договору
(п.1.1. договору).

Пунктом 1.7. договору сторони визначили,
що строк лізингу складається з
періодів лізингу у кількості 51
місяців, починаючи з першого періоду
лізингу, визначеного за правилами
цього договору та додатків до нього.

Пунктами 4.1. та 4.3. договору
передбачено, що Лізингоодержувач за
цим договором сплачує поточні
лізингові платежі; Лізингоодержувач
протягом строку лізингу щомісяця
сплачує Лізингодавцю авансом поточні
лізингові платежі, які розраховуються
на перший робочий день кожного
лізингового періоду за поточний
місяць та складаються з суми, що
ставиться в погашення вартості
предмета лізингу та комісії
Лізингодавця.

Як зазначено в п.6.1., п.6.2. договору
Лізингодавець має право достроково в
односторонньому порядку розірвати
цей договір та /або вилучити у
Лізингоодержувача предмет лізингу у
безспірному порядку у таких випадках,
коли Лізингоодержувач не сплатив
лізинговий платіж або інші платежі (
частково або в повному обсязі ) та
прострочення сплати становить більше
30 днів; у випадку настання в
підпунктах 6.1.1. - 6.1.7. цього договору
обставин Лізингодавець письмово
повідомляє про це Лізингоодержувача з
зазначенням строку для усунення
таких порушень. Якщо Лізингоодержувач
у встановлений Лізингодавцем строк
не усуває вчиненні порушення,
Лізингодавець має право розірвати
договір та вимагати повернення
предмета лізингу.

До договору фінансового лізингу
№LС9279-10/13 від 14.10.2013р. між сторонами
було укладено додаток № 1 - Графік
розрахунку заборгованості: додаток №2
- специфікація, додаток №4 "Загальні
умови фінансового лізингу".

Пунктом 1.2. додатку №4 "Загальні умови
фінансового лізингу", визначено, що
приймання та передача предмета лізингу
оформляється актом приймання -
передачі.

Розділом 5 додатку №4 "Загальні умови
фінансового лізингу" сторони
визначили строки та порядок сплати
лізингових платежів та визначення
розміру заборгованості
Лізингоодержувача.

Пунктом 10.3.1. додатку №4 "Загальні
умови фінансового лізингу", сторони
домовились, що у разі дострокового
припинення договору Лізингоодержувач
зобов"язаний повернути предмет
лізингу Лізингодавцю за власний
рахунок у визначені Лізингодавцем
строки та місце в межах території
України.

13 червня 2012 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Райффайзен Лізинг Аваль"
(Лізингодавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Мрія -
Лізинг" (Лізингоодержувач) було
укладену угоду про внесення змін до
договору, згідно якої додаток №1
"Графік розрахунку заборгованості"
викладено в новій редакції.

На виконання умов вищезазначеного
Договору, позивач (Лізингодавець)
придбав предмет лізингу за договором
купівлі-продажу № P9278-9279 від 14.10.2013р. та
передав у тимчасове володіння та
користування Відповідачу
(Лізингоодержувачу), що
підтверджується актом
приймання-передачі предмета лізингу
від 16.10.2013р. Так, позивач передав
відповідачу майно:

1) БОРОНУ ДИСКОВУ марки JOHN DEERE 637 W
37'10", заводський номер 1N00637ХНС0745643, 2012
року випуску.

2) БОРОНУ ДИСКОВУ марки JOHN DEERE 637 W
37'10", заводський номер 1N00637ХЕС0745644, 2012
року випуску.

3) БОРОНУ ДИСКОВУ марки JOHN DEERE 637 W
37'10", заводський номер 1N00637ХНС0745657, 2012
року випуску.

4) БОРОНУ ДИСКОВУ марки JOHN DEERE 637 W
37'10", заводський номер 1N00637ХLС0745642, 2012
року випуску.

5) БОРОНУ ДИСКОВУ марки JOHN DEERE 637 W
29'3", заводський номер 1N00637ХАС0745672, 2012
року випуску.

6) БОРОНУ ДИСКОВУ марки JOHN DEERE 637 W
29'3", заводський номер 1N00637ХТС0745677, 2012
року випуску,

Однак, за твердженням позивача, згідно
представленого розрахунку, в порушення
умов договору відповідач з червня 2014
року прострочив оплату лізингових
платежів строк прострочення якої
станом на 15.09.2014р. перевищив 30 днів.

Позивач Листом від 15.08.2014р. за вих.
№1089-08/11 з додатками: загальний рахунок
на сплату заборгованості та
розшифровка до нього по кожному
поточному лізинговому платежу
(направлено цінним листом з описом
вкладення з повідомленням про вручення
на юридичну адресу та адресу для
листування Відповідача) вимагав у
відповідача погасити прострочену
заборгованість та попереджав, що в
разі непогашення заборгованості
Лізингодавець відмовиться від
договорів фінансового лізингу в
односторонньому порядку та вимагатиме
повернення предметів лізингу.

Вказаний вище лист, також, було
направлено Позивачем до Відповідача
кур'єрською службою ТОВ «ТЕКС
Україна» з описом вкладення, проте
Відповідач відмовився від
отримання кореспонденції, про що
свідчить Накладна №2095579 та довідка ТОВ
«ТЕКС Україна» від №73 від 05.09.2014.

Вказаний вище лист також було
направлено Позивачем до Відповідача
«Спецз'язком» з описом вкладення, проте
Відповідач відмовився від отримання
кореспонденції про що свідчить опис
вкладення та копія конверту з довідкою
«Спецзв'язку» від 10.09.2014 про відмову
адресата в отриманні кореспонденції.

Також, Позивачем направлено до
Відповідача телеграму №104033 від 22.08.2014 з
вимогою про погашення простроченої
заборгованості за договорами
фінансового лізингу та попередженням
про односторонню відмову від
договорів фінансового лізингу в
разі несплати Відповідачем
простроченої заборгованості, проте
Відповідач відмовився її приймати про
що свідчить зворотнє телеграфне
повідомлення №610 від 27.08.2014.

Згідно зі ст. 509 ЦК України,
зобов'язання це правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші, тощо) або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
виконання зобов'язання не
допускається.

Аналогічне положення містить ст. 193
Господарського кодексу України, де
зазначено, що суб'єкти господарювання
та інші учасники господарських
відносин повинні виконувати
господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Ст. 785 Цивільного кодексу України
визначено, що разі припинення договору
найму наймач зобов'язаний негайно
повернути наймодавцеві річ у стані, в
якому вона була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі.

Згідно ст. 806 Цивільного кодексу
України за договором лізингу одна
сторона (лізингодавець) передає або
зобов'язується передати другій стороні
(лізингоодержувачеві) у користування
майно, що належить лізингодавцю на
праві власності і було набуте ним без
попередньої домовленості із
лізингоодержувачем (прямий лізинг), або
майно, спеціально придбане
лізингодавцем у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов (непрямий лізинг),
на певний строк і за встановлену плату
(лізингові платежі). До договору
лізингу застосовуються загальні
положення про найм (оренду) з
урахуванням особливостей,
встановлених цим параграфом та
законом. До відносин, пов'язаних з
лізингом, застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж та
положення про договір поставки, якщо
інше не встановлено законом.

Ст. 292 Господарського кодексу України
зазначає, що лізинг - це господарська
діяльність, спрямована на інвестування
власних чи залучених фінансових
коштів, яка полягає в наданні за
договором лізингу однією стороною
(лізингодавцем) у виключне
користування другій стороні
(лізингоодержувачу) на визначений
строк майна, що належить лізингодавцю
або набувається ним у власність
(господарське відання) за дорученням чи
погодженням лізингоодержувача у
відповідного постачальника (продавця)
майна, за умови сплати
лізингоодержувачем періодичних
лізингових платежів. Залежно від
особливостей здійснення лізингових
операцій лізинг може бути двох видів -
фінансовий чи оперативний. За формою
здійснення лізинг може бути зворотним,
пайовим, міжнародним тощо. Об'єктом
лізингу може бути нерухоме і рухоме
майно, призначене для використання як
основні фонди, не заборонене законом до
вільного обігу на ринку і щодо якого
немає обмежень про передачу його в
лізинг.

Частина 2 ст. 1 Закону України "Про
фінансовий лізинг" передбачає, що за
договором фінансового лізингу
лізингодавець зобов'язується набути у
власність річ у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов і передати її у
користування лізингоодержувачу на
визначений строк не менше одного року
за встановлену плату (лізингові
платежі).

Ст. 7 Закону України "Про фінансовий
лізинг" передбачає, що лізингодавець
має право відмовитися від договору
лізингу та вимагати повернення
предмета лізингу від
лізингоодержувача у безспірному
порядку, якщо лізингоодержувач не
сплатив лізинговий платіж частково або
у повному обсязі та прострочення
сплати становить більше 30 днів. Відмова
від договору лізингу є вчиненою з
моменту, коли інша сторона довідалася
або могла довідатися про таку відмову.

Згідно ст.10 Закону України "Про
фінансовий лізинг" лізингодавець має
право відмовитися від договору лізингу
у випадках, передбачених договором
лізингу або законом; вимагати
розірвання договору та повернення
предмета лізингу у передбачених
законом та договором випадках.

Пунктом 2 частини 7 ст. 11 Закону України
"Про фінансовий лізинг" у разі
дострокового розірвання договору
лізингу та в інших випадках
дострокового повернення предмета
лізингу лізингоодержувач зобов'язаний
повернути предмет лізингу у стані, в
якому його було прийнято у володіння, з
урахуванням нормального зносу, або у
стані, обумовленому договором.

Як стверджує позивач та зазначене
підтверджується матеріалами справи у
зв'язку з несплатою з боку Відповідача
на користь Позивача простроченої
заборгованості і сплаті поточних
лізингових платежів, починаючи з
червня 2014 року, строк прострочення якої
станом на вересень 2014 року перевищив 30
(тридцять) днів, Лізингодавцем було
прийнято рішення про односторонню
відмову від Договору.

З метою повідомлення ТОВ «Мрія Центр»
про прийняте рішення про односторонню
відмову від Договору та негайне
повернення предмету лізингу з боку ТОВ
«Райффайзен Лізинг Аваль» було через
УДППЗ «Укрпошта» цінним листом з
описом вкладення та повідомленням про
вручення відправлено лист за вих.
№1285-09/14 від 15.09.2014 за юридичною адресою
ТОВ «Мрія Центр»: 48257, Тернопільська
область, Гусятинський район, село
Васильківці, вул. Незалежності, 68А та за
адресою для листування ТОВ «Мрія
Центр»: 46009, Тернопільська область, м.
Тернопіль, вул. Мазепи. 10. (поштові
відправлення №№973, 990).

Проте ТОВ «Мрія Центр» поштове
відправлення не отримало, хоча і
повідомлялось належним чином
працівниками УДППЗ "Укрпошта" про
надходження кореспонденції, про що
свідчить довідка Відділення поштового
зв'язку Васильківці Центру поштового
зв'язку №5 Тернопільської дирекції
Українського державного підприємства
поштового зв'язку «Укрпошта» від 16.09.2014
(відповідь на запит ТОВ «Райффайзен
Лізинг Аваль» за вих. №1281-09/14 від 15.09.2014).

Також, з метою повідомлення ТОВ «Мрія
Центр» про прийняте рішення про
односторонню відмову від Договору та
негайне повернення предмету лізингу з
боку ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль»
було направлено:

- через службу кур'єрської доставки ТОВ
«ТЕКС Україна» до ТОВ «Мрія Центр» лист
за вих. №1285-09/14 від 15.09.2014 за юридичною
адресою ТОВ «Мрія Центр»: 48257,
Тернопільська область, Гусятинський
район, село Васильківці, вул.
Незалежності, 68А. Зазначений лист ТОВ
«Мрія Центр» отримувати відмовився,
про що свідчить Накладна з описом
вкладення №1996858 та лист-повідомлення
ТОВ «ТЕКС Україна» за вих. №74 від 17.09.2014.

- через службу кур'єрської доставки ТОВ
«ТЕКС Україна» до ТОВ «Мрія Центр» лист
за вих. №1285-09/14 від 15.09.2014 за адресою для
листування ТОВ «Мрія Центр»: 46009,
Тернопільська область, м. Тернопіль,
вул. Мазепи, 10. Зазначений лист ТОВ
«Мрія Центр» отримувати відмовився,
про що свідчить Накладна з описом
вкладення №1996857 та лист-повідомлення
ТОВ «ТЕКС Україна» за вих. №74 від 17.09.2014.

- повідомлення телеграфом №103022 від
15.09.2014 за юридичною адресою ТОВ «Мрія
Центр»: 48257, Тернопільська область,
Гусятинський район, село Васильківці,
вул. Незалежності, 68А. Зазначене
повідомлення ТОВ «Мрія Центр»
отримувати відмовився, про що свідчить
зворотне телеграфне повідомлення №910
від 18.09.2014.

- повідомлення телеграфом №103023 від
15.09.2014 за адресою для листування ТОВ
«Мрія Центр»: 46009, Тернопільська
область, м. Тернопіль, вул. Мазепи. 10.
Зазначене повідомлення ТОВ «Мрія
Центр» отримувати відмовився, про що
свідчить зворотне телеграфне
повідомлення №764 від 15.09.2014.

З метою повідомлення ТОВ «Мрія Центр»
про прийняте рішення про односторонню
відмову від Договору та негайне
повернення предмету лізингу з боку ТОВ
«Райффайзен Лізинг Аваль» було
опубліковано відповідне оголошення в
газеті «Урядовий Кур'єр» від 16 вересня
2014 року, вівторок, №169 (сторінка 15).

Таким чином, суд вважає доведеним
позивачем та не спростованим
відповідачем, що ТОВ «Мрія Центр»
неодноразово мала можливість
довідатись про односторонню відмову з
боку ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» від
Договору та вимогою ТОВ «Райффайзен
Лізинг Аваль» про повернення Предмету
лізингу.

Згідно ч.3 ст.7 Закону України «Про
фінансовий лізинг» відмова від
договору лізингу є вчиненою з моменту,
коли інша сторона довідалася або могла
довідатися про таку відмову.

Ухилення Відповідача (Боржника) від
одержання на підприємстві зв'язку
листа, що містив вимогу про виконання
зобов'язання (відмова від його
прийняття, нез'явлення на зазначене
підприємство після одержання
повідомлення про надходження
рекомендованого або цінного листа), не
дає підстав вважати вимогу
непред'явленою.

Подібна правова позиція викладена у п. 3
Оглядового листа від 29.04.2013р. № 01-06/767/2013
та постанові ВГСУ від 04.07.2012р. у справі
№ 20/5007/121/11.

Як зазначено в п.6.1., п. 6.2. договору,
Лізингодавець має право достроково в
односторонньому порядку розірвати
цей договір та /або вилучити у
Лізингоодержувача предмет лізингу у
безспірному порядку у таких випадках,
коли Лізингоодержувач не сплатив
лізинговий платіж або інші платежі
(частково або в повному обсязі ) та
прострочення сплати становить більше
30 днів; у випадку настання в
підпунктах 6.1.1. - 6.1.7. цього договору
обставин Лізингодавець письмово
повідомляє про це Лізингоодержувача з
зазначенням строку для усунення
таких порушень. Якщо
Лізингоодержувач у встановлений
Лізингодавцем строк не усуває
вчиненні порушення, Лізингодавець має
право розірвати договір та вимагати
повернення предмета лізингу.

Як стверджує позивач, відповідач
допустив наявність простроченої
заборгованості з червня 2014 року, строк
якої перевищив 30 днів (розрахунок
залишку заборгованості відповідача за
виставленими рахунками-фактурами
позивача, копії виписок руху коштів по
рахунках позивача містяться в
матеріалах справи).

Отже, наведене у сукупності свідчить
про розірвання договору фінансового
лізингу№LС9279-10/13 відповідно до умов
цього договору та згідно чинного
законодавства.

Право лізингодавця вимагати
повернення предмета лізингу в разі
невиконання чи прострочення виконання
грошових зобов'язань
лізингоодержувачем за договором
лізингу передбачено і п.7 ч.1 ст.10 Закону
України "Про фінансовий лізинг".

В свою чергу, у разі закінчення строку
лізингу, а також у разі дострокового
розірвання договору лізингу та в інших
випадках дострокового повернення
предмета лізингу, п.7 ч.2 ст.11 Закону
України "Про фінансовий лізинг"
покладає на лізингоодержувача
обов'язок повернути предмет лізингу у
стані, в якому його було прийнято у
володіння, з урахуванням нормального
зносу, або у стані, обумовленому
договором.

Пунктом 10.3.1. додатку №4 "Загальні
умови фінансового лізингу", сторони
домовились, що у разі дострокового
припинення договору Лізингоодержувач
зобов"язаний повернути предмет
лізингу Лізингодавцю за власний
рахунок у визначені Лізингодавцем
строки та місце в межах території
України.

Однак, як вбачається із матеріалів
справи, відповідач вимогу позивача про
повернення предмету лізингу внаслідок
несплати лізингових платежів не
виконав.

Відповідно до ст. 32 ГПК України,
доказами у справі є будь - які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Ст. 33 ГПК України встановлено, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

В силу вимог ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, виходячи з
положень чинного законодавства
України, матеріалів та обставин справи,
враховуючи практику застосування
законодавства вищими судовими
інстанціями, суд прийшов до висновку,
що позовні вимоги підлягають до
задоволення.

Відповідно до ч. 1,2 статті 49 ГПК України
судовий збір покладається: у спорах, що
виникають при укладанні, зміні та
розірванні договорів, - на сторону, яка
безпідставно ухиляється від прийняття
пропозицій іншої сторони, або на обидві
сторони, якщо господарським судом
відхилено частину пропозицій кожної із
сторін; у спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав,
на сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Якщо спір
виник внаслідок неправильних дій
сторони, господарський суд має право
покласти на неї судовий збір незалежно
від результатів вирішення спору.

Відповідно до ст. 1, 4, Закону України
"Про судовий збір", який набрав чинності
з 01.11.2011р., судовий збір за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру сплачується в
розмірі 2 відсотки ціни позову, але не
менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати - 1827 грн. та не більше 60
розмірів мінімальних заробітних плат -
73080 грн.

У відповідності до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України та постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №7 від
21.02.2013р. "Про деякі питання практики
застосування розділу VІ
Господарського процесуального
кодексу України", враховуючи
задоволення позову, суд витрати по
сплаті судового збору в розмірі 61246,24
грн. покладає на відповідача та вони
підлягають до стягнення в користь
позивача.

Керуючись ст.ст. 43, 32-33, 49, 82, 83, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Витребувати у Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мрія Центр", вул.
Незалежності, 68а, с.Васильківці,
Гусятинський район, Тернопільська
область, 48257; факт. адреса/ адреса для
листування: 46009, Тернопільська область,
м. Тернопіль, вул. Мазепи,10, , майно:

1) БОРОНУ ДИСКОВУ марки JOHN DEERE 637 W 37' 10",
заводський номер IN00637ХНС0745643, 2012 року
випуску.

2) БОРОНУ ДИСКОВУ марки JOHN DEERE 637 W 37' 10",
заводський номер IN00637ХЕС0745644, 2012 року
випуску.

3) БОРОНУ ДИСКОВУ марки JOHN DEERE 637 W 37' 10",
заводський номер IN00637ХНС0745657, 2012 року
випуску.

4) БОРОНУ ДИСКОВУ марки JOHN DEERE 637 W 37' 10",
заводський номер IN00637ХLС0745642, 2012 року
випуску.

5) БОРОНУ ДИСКОВУ марки JOHN DEERE 637 W 29' 3",
заводський номер IN00637ХАС0745672, 2012 року
випуску.

6) БОРОНУ ДИСКОВУ марки JOHN DEERE 637 W 29' 3",
заводський номер IN00637ХТС0745677, 2012 року
випуску.

шляхом його вилучення у ТОВ "Мрія Центр"
з наступною його передачею ТОВ
"Райффайзен Лізинг Аваль", просп.
Московський, 9, корп.5, офіс 101, м.Київ 73,
04073 ().

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мрія Центр", вул.
Незалежності, 68а, с.Васильківці,
Гусятинський район, Тернопільська
область, 48257; факт. адреса/адреса для
листування : 46009, Тернопільська область,
м.Тернопіль, вул.Мазепи,10, , на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Райффайзен Лізинг Аваль", просп.
Московський, 9, корп.5, офіс 101, м.Київ 73,
04073, , - 61 246 (шістдесят
одну тисячу двісті сорок шість) грн. 24
коп. судового збору.

4.Накази видати після набрання
рішенням законної сили.

На рішення суду, яке не набрало
законної сили, сторони у справі,
прокурор, треті особи, особи, які не
брали участь у справі, якщо
господарський суд вирішив питання про
їх права та обов'язки, мають право
подати апеляційну скаргу, протягом
десяти днів з дня підписання повного
тексту рішення, через місцевий
господарський суд.

Повний текст рішення складено
22.12.2014р.

Суддя
В.Л. Гевко