м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Megainpharm GmbH (Мегаінфарм)
до 1) Міністерства охорони
2) Приватного акціонерного
товариства "Фармацевтична фірма
Третя особа, яка не заявляє самостійних
на предмет спору, на стороні позивача:
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Інфамед"
Треті особи, які не заявляють
на предмет спору, на стороні
1) Державне підприємство "Державний
експертний центр" Міністерства охорони
2) Державна служба інтелектуальної
про припинення порушення прав власника
Суддя Гумега О.В.
від позивача: Кириченко І.А.,
довіреність № б/н від 29.07.2013 р.
від відповідача-1: не з'явився
від відповідача-2:, Саєнко О.Д.,
довіреність № 97 від 25.12.2013 р.
від третьої особи на стороні позивача:
Нечай О.Д., довіреність № б/н від 24.12.2014
від третьої особи-1 на стороні
відповідача: Голобоков А.Г.,
довіреність № б/н від 05.12.2014 р.
від третьої особи-2 на стороні
відповідача: не з'явився
представник Загорія Гліба
Володимировича - Шишковський М.Б.,
довіреність від 24.12.2014 р.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
У липні 2013 року Megainpharm GmbH (Мегаінфарм
ГмбХ) (позивач) звернувся до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Міністерства охорони
здоров'я України (відповідач-1),
Приватного акціонерного товариства
"Фармацевтична фірма "Дарниця"
(відповідач-2), просив визнати недійсним
та скасувати наказ Міністерства
охорони здоров'я України від 21.09.2012 року
№ 734 "Про державну реєстрацію
препаратів (перереєстрацію) лікарських
засобів та внесення змін до
реєстраційних матеріалів" у частині
реєстрації лікарського засобу
"Офтамірин" (краплі очні/вушні/назальні,
розчин; 0,1мг/мл по 5 мл у флаконах № 1 -
заявником якого є Приватне акціонерне
товариство "Фармацевтична фірма
"Дарниця"; зобов'язати Приватне
акціонерне товариство "Фармацевтична
фірма "Дарниця" припинити порушення
прав власника патенту на винахід "Очний
припинити дії, спрямовані на
використання у будь-який спосіб
винаходу "Очний антисептик", права на
який належать Megainpharm GmbH (Мегаінфарм
ГмбХ) і охороняються патентом України
Приватне акціонерне товариство
"Фармацевтична фірма "Дарниця"
припинити дії щодо введення в обіг
лікарського засобу "Офтамірин" (краплі
очні/вушні/назальні, розчин; 0,1мг/мл по 5
мл у флаконах № 1 або інших лікарських
засобів на основі мірамістину
(мірістамідолпропідолдиметилбензилам
монію хлориду або бензилдиметил
[3-(мірістоїламіно)пропіл] амонію
Позивач обґрунтовує позовні вимоги
тим, що реєстрація відповідачем-1 на
ім'я відповідача-2 лікарського
препарату "Офтамірин" (краплі
очні/вушні/назальні, розчин 0,1 мг/мл по 5
мл у флаконах № 1 - реєстраційне
діючою речовиною якого є мірамістин,
порушує права інтелектуальної
власності позивача, як власника
підставі якого виробляється
оригінальний лікарський засіб
"Окомістин". На думку позивача, у
лікарському препараті "Офтамірин"
використано кожну ознаку, що включена
до незалежних пунктів формули
від 15.03.2004 року "Очний антисептик".
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 15.07.2013 р. (суддя Прокопенко
Л.В.) порушено провадження у справі №
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 30.08.2013 р. залучено до участі у
справі в якості третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідачів Державне
підприємство "Державний експертний
центр" Міністерства охорони здоров'я
України (третя особа -1) та Державну
службу інтелектуальної власності
України (третя особа -2).
Розпорядженням заступника голови
Господарського суду міста Києва від
26.09.2013 р., у зв'язку з перебуванням судді
Прокопенко Л.В. у відпустці, справу №
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 26.09.2013 суддя Марченко О.В.
Рішенням Господарського суду міста
Києва від 11.11.2013 р. у справі № 910/13320/13
(суддя Марченко О.В.), залишеним без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 21.01.2014 р. у
справі № 910/13320/13 (головуючий Шипко В.В.,
судді Доманська М.Л., Верховець А.А.)
позов задоволено частково. Зобов'язано
Приватне акціонерне товариство
"Фармацевтична фірма "Дарниця"
припинити використання у будь-який
спосіб винаходу "Очний антисептик",
який охороняється патентом України №
64800 і належить Megainpharm GmbH (Мегаінфарм
ГмбХ); визнано недійсним наказ
Міністерства охорони здоров'я України
від 21.09.2012 року № 734 "Про державну
реєстрацію препаратів (перереєстрацію)
лікарських засобів та внесення змін до
реєстраційних матеріалів" у частині
реєстрації на ім'я Приватного
акціонерного товариства
"Фармацевтична фірма "Дарниця"
лікарського засобу "Офтамірин"
(реєстраційне посвідчення № UA/12521/01/01)
краплі очні/вушні/назальні, розчин;
0,1мг/мл по 5 мл у флаконах № 1;
зобов'язано Приватне акціонерне
товариство "Фармацевтична фірма
"Дарниця" припинити дії щодо введення в
цивільний обіг лікарського засобу
"Офтамірин" (краплі очні/вушні/назальні,
розчин; 0,1мг/мл по 5 мл у флаконах №1), в
якому використано винахід "Очний
антисептик" за патентом України № 64800,
володільцем якого є Megainpharm GmbH
(Мегаінфарм ГмбХ). Вирішено питання
розподілу судових витрат. В іншій
частині позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 31.03.2014 р. у справі № 910/13320/13
(головуючий Прокопанич Г.К., судді
Алєєва І.В., Євсіков О.О.) касаційну
скаргу Приватного акціонерного
товариства "Фармацевтична фірма
"Дарниця" задоволено, рішення
Господарського суду міста Києва від
11.11.2013 року та постанову Київського
апеляційного господарського суду від
21.01.2014 року у справі № 910/13320/13 скасовано,
справу № 910/13320/13 передано на новий
розгляд до Господарського суду міста
Києва в іншому складі суду.

Розпорядженням Керівника апарату
Господарського суду міста Києва №
04-23/126 від 04.04.2014 р. призначено повторний
автоматичний розподіл справи № 910/13320/13.

В порядку статті 2-1 ГПК України справу
№ 910/13320/13 передано на розгляд судді
Гумезі О.В.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 08.04.2014 р. справу № 910/13320/13
прийнято до провадження судді Гумеги
О.В., залучено до участі у справі третю
особу, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні позивача -
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Інфамед" та
призначено розгляд справи на 22.04.2014 р. о
10:10 год.

18.04.2014 р. через відділ діловодства суду
від третьої особи на стороні позивача
надійшла заява про відкладення
розгляду справи, у зв'язку із
неможливістю забезпечити присутність
представника в судовому засіданні,
призначеному на 22.04.2014 р.

Зазначеною заявою представник третьої
особи повідомив суд про те, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Інфамед" станом на
дату розгляду справи перебуває в стані
банкрутства, а саме знаходиться на
стадії ліквідації. Ухвалою
Господарського суду міста Києва від
16.04.2014 р.у справі № 910/7187/13 задоволено
заяву ПАТ "Фармацевтична фірма
"Дарниця" про усунення Медвєдєва Д.М.
від виконання обов'язків ліквідатора
товариства. Новим ліквідатором -
арбітражним керуючим призначено
Джяутова В.В.

18.04.2014 р. через відділ діловодства суду
від третьої особи на стороні позивача
надійшло клопотання про ознайомлення з
матеріалами справи. Клопотання судом
задоволене.

22.04.2014 р. через відділ діловодства суду
від позивача надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи, у зв'язку
із неможливістю забезпечити
присутність представника в судовому
засіданні, призначеному на 22.04.2014 р.

В судове засідання, призначене на 22.04.2014
р., з'явилися представники
відповідача-2, третьої особи-1 та
третьої особи-2.

Представник позивача в судове
засідання, призначене на 22.04.2014 р., не
з'явився, але повідомив суд про поважні
причини неявки, подавши 22.04.2014 р. через
відділ діловодства суду клопотання про
відкладення розгляду справи.

Представник відповідача-1 в судове
засідання, призначене на 22.04.2014 р., не
з'явився, про поважні причини неявки
суд не повідомив, вимоги ухвали суду
від 08.04.2014 р. не виконав, про час та місце
судового розгляду був повідомлений
належним чином.

Представник третьої особи на стороні
позивача в судове засідання,
призначене на 22.04.2014 р., не з'явився, але
повідомив суд про поважні причини
неявки, подавши 18.04.2014 р. через відділ
діловодства суду клопотання про
відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні, призначеному на
22.04.2014 р., представники відповідача-2
подали клопотання про долучення копії
витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, копії виписки з ЄДР
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, копії довідки з
ЄДРПОУ та копії свідоцтва по державну
реєстрацію стосовно відповідача-2;
довідки про відсутність анологічного
спору на виконання вимог ухвали суду
від 08.04.2014 р. до матеріалів справи.
Клопотання судом задоволене та
передане до відділу діловодства суду
для реєстрації.

Представник третьої особи-1 в судовому
засіданні, призначеному на 22.04.2014 р.,
подав пояснення щодо функцій,
покладених законодавством на третю
особу-1, та порядку реєстрації
лікарських засобів. Пояснення третьої
особи-1 залучені судом до матеріалів
справи та передані до відділу
діловодства суду для реєстрації.

В судовому засіданні, призначеному на
22.04.2014 р., представники відповідача-2
подали клопотання про призначення
судової експертизи. Зазначеним
клопотанням представники також надали
перелік питань, які, на їх думку, мають
бути роз'яснені судовим експертом.
Клопотання відповідача-2 про
призначення судової експертизи
залучене судом до матеріалів справи,
передане до відділу діловодства суду
для реєстрації та буде розглянуте в
наступному судовому засіданні.

В судовому засіданні, призначеному на
22.04.2014 р., здійснювався розгляд заяви
третьої особи на стороні позивача про
відкладення розгляду справи, поданої
18.04.2014 р. через відділ діловодства суду,
та клопотання позивача про відкладення
розгляду справи, поданого 22.04.2014 р.
через відділ діловодства суду.
Клопотання позивача та заява третьої
особи на стороні позивача про
відкладення розгляду справи
задоволені.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 22.04.2014 р. відкладено розгляд
справи на 12.05.2014 р. о 12:20 год.

12.05.2014 р. через відділ діловодства суду
від представника відповідача-2
надійшло клопотання про ознайомлення з
матеріалами справи.

12.05.2014 р. через відділ діловодства суду
від представника третьої особи на
стороні позивача надійшло клопотання
про відкладення розгляду справи, у
зв'язку із неможливістю забезпечити
присутність представника в судовому
засіданні, призначеному на 12.05.2014 р.

В судове засідання, призначене на 12.05.2014
р., з'явилися представники позивача,
відповідача-2, третьої особи-1 та
третьої особи-2.

Представник відповідача-1 в судове
засідання, призначене на 12.05.2014 р., не
з'явився, про поважні причини неявки
суд не повідомив, вимоги ухвал суду від
08.04.2014 р. та від 22.04.2014 р. не виконав, про
час та місце судового розгляду був
повідомлений належним чином.

Представник третьої особи на стороні
позивача в судове засідання,
призначене на 12.05.2014 р., не з'явився, але
повідомив суд про поважні причини
неявки, подавши 12.05.2014 р. через відділ
діловодства суду клопотання про
відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні, призначеному на
12.05.2014 р., представники відповідача-2
подали клопотання про відкладення
розгляду справи, у зв'язку із
необхідністю надання часу
представникам відповідача-2
ознайомитись з матеріалами справи.
Клопотання долучене судом до
матеріалів справи та передане до
відділу діловодства суду для
реєстрації.

Представник позивача в судовому
засіданні, призначеному на 12.05.2014 р.,
подав письмові пояснення на виконання
вимог ухвали суду від 08.04.2014 р.
Зазначеними поясненням позивач також
надав перелік питань, які на його думку,
мають бути поставлені на вирішення
судовому експерту. В якості додатку до
пояснень позивач надав суду належним
чином засвідчену копію витягу з
торгового реєстру Австрії щодо
позивача станом на квітень 2014 р. з
перекладом українською мовою.
Пояснення долучені судом до матеріалів
справи та передані до відділу
діловодства суду для реєстрації.

В судовому засіданні, призначеному на
12.05.2014 р., здійснювався розгляд
клопотання відповідача-2 про
відкладення розгляду справи, поданого
12.05.2014 р. в судовому засіданні.
Клопотання судом відхилене.

В судовому засіданні, призначеному на
12.05.2014 р., здійснювався розгляд
клопотання третьої особи на стороні
позивача про відкладення розгляду
справи, яке було подане 12.05.2014 р. через
відділ діловодства суду. Клопотання
судом відхилене як необгрунтоване.

В судовому засіданні, призначеному на
12.05.2014 р., суд перейшов до розгляду
справи по суті.

Представник позивача в судовому
засіданні, призначеному на 12.05.2014 р.,
надав пояснення по суті заявлених
позовних вимог, позов підтримав з
урахуванням письмових пояснень,
поданих 12.05.2014 р. в судовому засіданні.

В судовому засіданні, призначеному на
12.05.2014 р., представники відповідача-2
заявили усне клопотання про
відкладення розгляду справи, у зв'язку
із необхідністю подання зустрічної
позовної заяви. Суд відхилив зазначене
клопотання як безпідставне.

Представник третьої особи-1 в судовому
засіданні, призначеному на 12.05.2014 р.,
надав пояснення у справі.

Представник третьої особи-2 просив
вирішити спір відповідно до вимог
чинного законодавства та вказав на
необхідність призначення у справі
судової експертизи.

Представники відповідача-2 в судовому
засіданні 12.05.2014 р. підтримали
клопотання про призначення судової
експертизи, подане 22.04.2014 р. в судовому
засіданні.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 12.05.2014 р. розгляд справи було
відкладено на 26.05.2014 о 11:20 год.

16.05.2014 р. через відділ діловодства суду
від представника позивача надійшло
клопотання про ознайомлення з
матеріалами справи.

23.05.2014 р. через відділ діловодства суду
від представника відповідача-2
надійшло клопотання про видачу ухвали
від 12.05.2014 р.

23.05.2014 р. через відділ діловодства суду
від представника відповідача-2
надійшла заява про відвід судді.

26.05.2014 р. через відділ діловодства суду
від представника третьої особи на
стороні позивача надійшли письмові
пояснення, відповідно до яких, на думку
ТОВ "Інфамед", позивачу не належить
право забороняти відповідачу-2
введення в обіг лікарського засобу
"Офтамірин" або інших засобів на основі
мірамістину. Крім того, у наведених
поясненнях ТОВ "Інфамед" зазначено про
необхідність зупинення провадження у
справі № 910/13320/13 до прийняття рішення у
справі Солом'янського районного суду м.
Києва № 2-6019/13 (№ 760/21825/13-ц) за позовом
Мегаінфарм Гмбх про визнання недійсним
патенту України № 62132 від 10.08.2011 р. на
корисну модель (заявка № u 201101691) та
набрання цим рішенням законної сили.

В судове засідання, призначене на 26.05.2014
р., з'явилися представники позивача,
відповідача-2, третьої особи на стороні
позивача та третьої особи-2 на стороні
відповідачів.

Представник відповідача-1 в судове
засідання, призначене на 12.05.2014 р., не
з'явився, про поважні причини неявки
суд не повідомив, вимоги ухвал суду від
08.04.2014 р., від 22.04.2014 р. та від 12.05.2014 р. не
виконав, про час та місце судового
розгляду був повідомлений належним
чином.

Представник третьої особи-1 на стороні
відповідачів в судове засідання,
призначене на 12.05.2014 р., не з'явився, про
поважні причини неявки суд не
повідомив, про час та місце судового
розгляду був повідомлений належним
чином.

Представник третьої особи на стороні
позивача в судовому засіданні 12.05.2014 р.
подав письмові пояснення, які
аналогічні за змістом письмовим
поясненням, поданим ним через відділ
діловодства суду 26.05.2014 р. Пояснення
передані до відділу діловодства суду
для реєстрації.

Представники відповідача-2 в судовому
засіданні 26.05.2014 р. підтримали заяву про
відвід судді, подану через відділ
діловодства суду 23.05.2014 р. (надалі -
заява № 1 про відвід судді).

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 26.05.2014 р. заяву № 1 про відвід
судді залишено без задоволення.

Представники відповідача-2 в судовому
засіданні 26.05.2014 р. подали заяву про
колегіальний розгляд справи 910/13320/13.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 26.05.2014 р. заяву відповідача-2
про колегіальний розгляд справи 910/13320/13
залишено без задоволення.

Представники відповідача-2 в судовому
засіданні 26.05.2014 р. подали заяву про
відвід судді (надалі - заява № 2 про
відвід судді).

Відповідно до ч. 3 ст. 77 ГПК України, в
судовому засіданні, призначеному на
26.05.2014 о 11:20 год., було оголошено перерву
до 14:00 год. 26.05.2014 р.

В судовому засіданні 26.05.2014 р.,
розпочатому після закінчення
оголошеної перерви, здійснювався
розгляд заяви № 2 про відвід судді.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 26.05.2014 р. заяву № 2 про відвід
судді залишено без задоволення.

Представники відповідача-2 в судовому
засіданні 26.05.2014 р. подали заяву про
зупинення провадження у справі №
910/13320/13 до розгляду справи № 2-6019/13 (№
760/21825/13-ц) за позовом Мегаінфарм Гмбх до
Державної служби інтелектуальної
власності, Загорія Гліба
Володимировича, третя особа: Приватне
акціонерне товариство "Фармацевтична
фірма "Дарниця" про визнання недійсним
патенту України № 62132 від 10.08.2011 р. на
корисну модель (заявка № u 201101691), що
знаходиться у провадженні
Солом'янського районного суду м. Києва.

Представник третьої особи на стороні
позивача підтримав вищенаведену заяву
відповідача-2 про зупинення
провадження у справі № 910/13320/13 з огляду
на подані ним суду письмові пояснення.

Представник позивача заперечував
проти задоволення заяви відповідача-2
про зупинення провадження у справі №
910/13320/13.

Суд заслухав усні пояснення
представника позивача по суті
заявлених позовних вимог, який позовні
вимоги підтримав повністю.

Зокрема, позивач обґрунтовує позовні
вимоги тим, що реєстрація
відповідачем-1 лікарського препарату
"Офтамірин" (краплі
очні/вушні/назальні, розчин 0,1 мг/мл по 5
мл у флаконах № 1 - реєстраційне
посвідчення № UA/12521/01/01), заявником
якого є відповідач- 2, порушує права
інтелектуальної власності позивача,
як власника патенту України на
винахід № 64800. На думку позивача, у
лікарському препараті "Офтамірин"
використано кожну ознаку, що включена
до незалежних пунктів формули
винаходу за патентом України № 64800
від 15.03.2004 року "Очний антисептик".

Суд заслухав усні заперечення
представників відповідача-2 проти
заявлених позовних вимог. Представники
відповідача-2 проти задоволення
позовних вимог заперечували з
підстав, викладених у відзиві на
позовну заяву, який наявний в
матеріалах справи.

Зокрема, представники відповідача-2
заперечували проти задоволення
позову з тих підстав, що на їх думку,
при виробництві лікарського засобу
"Офтамірин" відповідач-2 не
використовує жодної ознаки,
включеної до незалежного пункту
формули винаходу за патентом
України № 64800, або ознаки
еквівалентної їй.

Суд заслухав усні пояснення
представників третьої особи на стороні
позивача та третьої особи-2 на стороні
відповідачів по суті заявлених
позовних вимог.

Взявши до уваги надані учасниками
судового процесу пояснення, а також
наявні в матеріалах даної справи
докази, суд прийшов до висновку про
відсутність підстав для зупинення
провадження у даній справі № 910/13320/13 до
розгляду справи № 2-6019/13 (№ 760/21825/13-ц) за
позовом Мегаінфарм Гмбх до Державної
служби інтелектуальної власності,
Загорів Гліба Володимировича, третя
особа: Приватне акціонерне товариство
"Фармацевтична фірма "Дарниця" про
визнання недійсним патенту України №
62132 від 10.08.2011 р. на корисну модель
(заявка № u 201101691), що знаходиться у
провадженні Солом'янського районного
суду м. Києва, а тому відповідну заяву
відповідача-2 про зупинення
провадження суд відхилив.

Представники відповідача-2 в судовому
засіданні 26.05.2014 р. подали заяву № 3 про
відвід судді (надалі - заява № 3 про
відвід судді).

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 26.05.2014 р. заяву № 3 про відвід
судді залишено без задоволення.

Представники відповідача-2 в судовому
засіданні 26.05.2014 р. подали клопотання
про призначення судової експертизи, в
якому, зокрема, наведено перелік
питань, які, на думку відповідача-2,
підлягають роз'ясненню судовим
експертом.

Відповідач-2 у наведеному клопотанні
також просив суд не призначати
проведення судової експертизи
Науково-дослідним інститутом
інтелектуальної власності (м. Київ),
Науково-дослідним центром судової
експертизи з питань інтелектуальної
власності (м. Київ) та Львівським
науково-дослідним інститутом судової
експертизи (м. Львів) з причин, вказаних
у клопотанні, в той же час, відповідач-2
повторно просив призначити проведення
судової експертизи Київським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз Міністерства юстиції
України.

Представники відповідача-2 вказували
на необхідність призначення у
справі судової експертизи.

Представник позивача вказав на
необхідність призначення у справі
судової експертизи, підтримав перелік
питань, які, на його думку, необхідно
поставити на вирішення судової
експертизи, та які були
запропоновані в письмових поясненнях,
наданих суду 12.05.2014 року.

Представники третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивача та третьої
особи-2, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідачів зазначили про
необхідність призначення судової
експертизи у справі, перелік питань,
які, на їх думку, необхідно поставити
на вирішення судового експерта суду
не надали.

Представники відповідача-1 та третьої
особи-1, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідачів наданим їм правом не
скористалися та не надали суду
перелік питань, які на їх думку,
необхідно поставити на вирішення
судового експерта.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 26.05.2014 р. призначено судову
експертизу об'єктів інтелектуальної
власності, проведення якої доручено
судовому експерту Петренку Сергію
Анатолійовичу (вул. Боженка, 11, корп. 4, 13
поверх, м. Київ, 03680), провадження у
справі № 910/13320/13 зупинено до
закінчення проведення судової
експертизи у справі № 910/13320/13.

30.05.2014 р. представник відповідача-2
через відділ діловодства суду подав
заяву про відвід експерта № б/н від
30.05.2014 р., відповідно до якої просив суд
здійснити відвід експерта НДІ
інтелектуальної власності Петренка
С.А.

Відповідно до абз. 3 п. 1.10 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції", якщо
відвід експерту заявлено після
призначення судової експертизи та
зупинення провадження у справі у
випадку, зазначеному в другому реченні
частини сьомої статті 31 ГПК,
господарський суд поновлює
провадження у справі, витребувавши
матеріали справи з експертної установи
або у особи, якій доручено проведення
експертизи, і вирішує питання про
відвід.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 04.06.2014 р. поновлено
провадження у справі № 910/13320/13,
призначено розгляд заяви про відвід
судового експерта № б/н від 30.05.2014 р. на
12.06.2014 р. о 10:10 год., викликано судового
експерта Петренка Сергія
Анатолійовича в судове засідання.

04.06.2014 р. представник позивача подав
через відділ діловодства суду
клопотання у порядку ст.ст. 69 та 77 ГПК
України, відповідно до якого просив
відкласти розгляд справи № 910/13320/13 на
два тижні та продовжити строк розгляду
спору на 15 днів.

11.06.2014 р. представник третьої особи, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача,
подав через відділ діловодства суду
письмові пояснення, відповідно до яких
вважає за необхідне здійснити відвід
експерта НДІ інтелектуальної
власності Петренка С.А.

В судове засідання, призначене на 12.06.2014
р., з'явились представники позивача,
відповідача-2, третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача, та
судовий експерт Петренко С.А.

Представники відповідача-1 та третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні позивача, в
судове засідання, призначене на 12.06.2014
р. не з'явились, про час та місце
судового засідання були повідомлені
належним чином, відповідач-1 вимоги
ухвали суду від 04.06.2014 р. не виконали.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 12.06.2014 р. суд відмовив у
задоволенні заяви відповідача-2 про
відвід судового експерта.

Представник позивача в судовому
засіданні 12.06.2014 р. підтримав подане ним
04.06.2014 р. через відділ діловодства суду
клопотання у порядку ст.ст. 69 та 77 ГПК
України, яким просив відкласти розгляд
справи № 910/13320/13 на два тижні та
продовжити строк розгляду спору на 15
днів. У якості підстав для відкладення
розгляду справи представник позивача
вказав те, що 26.05.2014 р. судом було
винесено 5 ухвал по справі № 910/13320/13,
опрацювання яких та переклад яких на
німецьку мову для позивача потребує
часу. Також, беручи до уваги приписи ст.
69 ГПК України, з урахуванням
особливостей розгляду даного спору,
представник позивача просив
продовжити строк розгляду спору.

В судовому засіданні 12.06.2014 р.
здійснювався розгляд вищенаведеного
клопотання позивача.

Наведене клопотання позивача щодо
відкладення розгляду справи № 910/13320/13
на два тижні суд відхилив як
необґрунтоване, оскільки воно не
підтверджене належними і допустимими
доказами дійсної необхідності такого
відкладення.

Враховуючи приписи ч. 3 ст. 69 ГПК України
та особливості розгляду спору у даній
справі, суд задовольнив наведене
клопотання позивача щодо продовження
строку розгляду спору на 15 днів.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 12.06.2014 р. продовжено строк
вирішення спору на п'ятнадцять днів та
зупинено провадження у справі № 910/13320/13
до закінчення проведення судової
експертизи у справі № 910/13320/13,
призначеної ухвалою Господарського
суду міста Києва від 26.05.2014 р.

26.06.2014 р. через відділ діловодства суду
представник відповідача-2 подав заяву
про видачу копії технічного запису
судового засідання від 12.06.2014 р. по
справі № 910/13320/13.

16.12.2014 р. через відділ діловодства суду
супровідним листом № 400 від 16.12.2014 р.
були повернуті матеріали справи №
910/13320/13 разом із Висновком експерта №
979 від 15.12.2014 р. за результатми
проведення судової експертизи об'єктів
інтелектуальної власності у
господарській справі № 910/13320/13 (далі -
Висновок експерта № 979 від 15.12.2014 р.).

Відповідно до ч. 3 ст. 79 ГПК України,
господарський суд поновлює
провадження у справі після усунення
обставин, що зумовили його зупинення.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 17.12.2014 р. поновлено
провадження у справі № 910/13320/13, розгляд
справи призначено на 23.12.2014 р. о 14:00 год.

23.12.2014 р. через відділ діловодства суду
представник відповідача-2 подав
клопотання про відкладення розгляду
справи на іншу дату, у зв'язку з тим, що
ухвалу Господарського суду міста Києва
від 17.12.2014 р. відповідач-2 отримав 22.12.2014
р., зважаючи на вимоги якої
відповідачу-2 необхідно ознайомитись з
Висновком експерта № 979 від 15.12.2014 р. та
надати суду письмові пояснення з
урахуванням зазначеного висновку
експерта.

23.12.2014 р. через відділ діловодства суду
представник відповідача-2 подав
клопотання про ознайомлення з
матеріалами справи. Клопотання судом
задоволено, представник відповідача-2
ознайомився з матеріалами справи №
910/13320/13, які містяться у сьомому томі
даної справи.

В судове засідання, призначене на 23.12.2014
р., з'явились представники позивача та
відповідача-2.

Представники відповідача-1 та третіх
осіб, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача та на стороні відповідачів, в
судове засідання, призначене на 23.12.2014
р. не з'явились, про час та місце
судового засідання були повідомлені
належним чином, що підтверджується
матеріалами справи.

В судовому засіданні, призначеному на
23.12.2013 р., представник позивача подав
письмові пояснення на висновок
експерта № 979 від 15.12.2014 р. за
результатами проведення судової
експертизи об'єктів інтелектуальної
власності у господарській справі №
910/13320/13 про припинення порушення прав
власника патенту України № 64800 на
винахід. Пояснення залучені до
матеріалів справи та передані до
відділу діловодства суду для
реєстрації. Відповідно до наведених
пояснень позивач вважає, що експертом
проведено об'єктивне та повне
дослідження, наданий експертом
висновок про те, що в лікарському
засобі "Офтамірин" (краплі
очні/вушні/назальні, розчин 0,1 мг/мл по 5
мл у флаконах № 1 - реєстраційне
посвідчення № UA/12521/01/01) використано
всі ознаки, що включені до незалежних
пунктів формули винаходу за патентом
України на винахід "Очний антисептик"
№ 64800, є обґрунтованими та
підтверджуються матеріалами справи.
Враховуючи наведене, позивач підтримав
позовні вимоги, викладені ним у
позовній заяві.

В судовому засіданні, призначеному на
23.12.2013 р., представник відповідача-2
подав клопотання про відкладення
розгляду справи на іншу дату, яке
аналогічне до змісту клопотання
відповідача-2 про відкладення розгляду
справи, яке було подане 23.12.2014 р. через
відділ діловодстав суду.

В судовому засіданні 23.12.2013 р.
представник відповідача-2 підтримав
подані ним клопотання про відкладення
розгляду справи на іншу дату, які
обґрунтував необхідністю відповідачу-2
ознайомитись з Висновком експерта № 979
від 15.12.2014 р. та надати суду письмові
пояснення з урахуванням зазначеного
висновку експерта на викоання вимог
ухвали суду про поновлення провадження
у справі від 17.12.2014 р.

В судовому засіданні здійснювався
розгляд вищенаведених клопотань
відповідача-2.

Приписами ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України
визначений перелік обставин, за яких
суд відкладає розгляд справи.

Разом з тим, за змістом частини першої
наведеної статті ГПК України
визначено, що господарський суд
відкладає розгляд справи в межах
строків, встановлених статтею 69 цього
Кодексу.

Згідно частини 1 статті 69 ГПК України
спір має бути вирішено господарським
судом у строк не більше двох місяців
від дня одержання позовної заяви.

Частиною 3 статті 69 ГПК України
передбачено право господарського суду,
у виняткових випадках за клопотанням
сторони, з урахуванням особливостей
розгляду спору, ухвалою продовжити
строк розгляду спору, але не більш як на
п'ятнадцять днів.

Тож, враховуючи передачу на новий
розгляд справи № 910/13320/13 після
повторного автоматичного розподілу
судді Гумезі О.В. (04.04.2014 р.) та наявні в
матеріалах справи процесуальні
документи, в т.ч. ухвалу Господарського
суду міста Києва від 12.06.2014 р., якою
строк вирішення спору продовжено на
п'ятнадцять днів, суд має право
відкласти розгляд справи лише в межах
строків, встановлених статтею 69 ГПК
України, тоді як останні фактично є
вичерпаними. За наведених обставин, суд
відхилив клопотання відповідача-2 про
відкладення розгляду справи на іншу
дату.

В той же час, суд взяв до уваги, що
підставою для подачі вищенаведених
клопотань відповідача-2 останній
визначив необхідність ознайомлення з
висновком експерта та надання суду
письмових пояснень з урахуванням цього
висновку.

З метою надання можливості
відповідачу-2 ознайомитись з
матеріалами справи (висновком
експерта) та підготувати письмові
пояснення на висновок експерта, суд з
дотриманням приписів ст. 69 та ч. 3 ст. 77
ГПК України оголосив перерву в
судовому засіданні 23.12.2014 р. до 16:00 год.
25.12.2014 р.

Про оголошення перерви в судовому
засіданні 23.12.2014 р. до 16:00 год. 25.12.2014 р.
позивач та відповідач-2 були
повідомлені в судовому засіданні 23.12.2014
р., що підтверджується підписами їх
представників в розписці про
оголошення перерви.

Відповідач-1, третя особа на стороні
позивача та треті особи на стороні
відповідачів були повідомлені про
оголошення перерви в судовому
засіданні 23.12.2014 р. до 16:00 год 25.12.2014 р.
шляхом направлення останнім
телефонограми, яка наявна в матеріалах
справи.

24.12.2014 р. представник третьої особи-1 на
стороні відповідачів подав заяву про
ознайомлення з матеріалами справи.
Клопотання судом задоволено,
представник третьої особи-1 на стороні
відповідачів ознайомився з
матеріалами справи.

24.12.2014 р. представник позивача подав
клопотання про ознайомлення з
матеріалами справи. Клопотання судом
задоволено, представник позивача
ознайомився з матеріалами справи.

25.12.2014 р. представник позивача через
відділ діловодства суду подав
додаткові пояснення на висновок
експерта № 979 від 15.12.2014 р. за
результатами проведення судової
експертизи об'єктів інтелектуальної
власності у господарській справі №
910/13320/13 про припинення порушення прав
власника патенту України № 64800 на
винахід, які, як зазначив позивач,
подані у зв'язку з тим, що в письмових
поясненнях на висновок експерта,
поданих у судовому засіданні 23.12.2014 р.,
містились технічні помилки та
неточності, а дані пояснення є
виправленими та доопрацьованими (далі -
додаткові письмові пояснення на
висновок експерта № 979 від 15.12.2014 р.).

25.12.2014 р. представник третьої особи на
стороні позивача подав через відділ
діловодства суду заяву про
колегіальний розгляд (адресовану
Голові Господарського суду міста Києва
Князькову В.В.), відповідно до якої
просив суд вжити заходів для
здійснення розгляду справи № 910/13320/13
колегіально у складі трьох суддів,
зважаючи на складність даної справи та
на порушення суддею норм ГПК під час
розгляду даної справи. При цьому в
наведеній заяві зазначено, що суддя не
зважає на неявку представників сторін
в судове засідання щодо яких відсутні
відомості про вручення їм ухвали суду,
стверджується, що представники ТОВ
"Інфамед" не отримали ухвали
Господарського суду міста Києва про
призначення справи до розгляду на
23.12.2014 р., як і не отримали ухвали
Господарського суду міста Києва про
призначення справи до розгляду на
25.12.2014 р., тоді як про розгляд справи
23.12.2014 р. дізнались з Єдиного реєстру
судових рішень України, а про розгляд
справи 25.12.2014 р. - з інформації, наданої
інформаційним центром Господарського
суду міста Києва.

25.12.2014 р. представник третьої особи на
стороні позивача подав через відділ
діловодства суду заяву про
ознайомлення з матеріалами справи №
910/13320/13.

25.12.2014 р. представник третьої особи на
стороні позивача подав через відділ
діловодства суду заяву про оголошення
перерви у судовому засіданні та
відкладення розгляду справи на іншу
дату.

25.12.2014 р. представник Загорія Гліба
Володимировича на підставі
довіреності від 24.12.2014 р. подав через
відділ діловодства суду заяву про
залучення в якості третьої особи,
відповідно до якої просив суд винести
ухвалу, якою залучити Загорія Гліба
Володимировича до участі у справі №
910/13320/13 в якості третьої особи без
самостійних вимог на стороні
відповідача-2.

Як зазначено у наведеній заяві,
причиною позову у справі № 910/13320/13 є те,
що якісний і кількісний склад
(фармацевтична композиція) лікарського
засобу "Офтамірин" є об'єктом винаходу
за незалежними пунктами формули за
патентом України № 64800, належного
Мегаінфарм ГмбХ.

Проте, між ПрАТ "Фармацевтична фірма
"Дарниця" та Загорієм Глібом
Володимировичем було укладено
ліцензійний договір про використання
патенту України № 62132 від 10.08.2011 р., і
ПрАТ "Фармацевтична фірма "Дарниця"
виготовляє лікарський засіб
"Офтамірин" відповідно до умов
використання патенту України № 62132 від
10.08.2011 р. на корисну модель, що належить
Загорію Г.В.

Тому, заявник вважає, що рішення у даній
справі про скасування лікарського
засобу "Офтамірин" буде прямо впливати
на відносини згідно між відповідачем-2
та Загорієм Г.В., оскільки зазначений
ліцензійний договір було укладено з
метою подальшого виробництва
відповідачем-2 лікарського

засобу "Офтамірин" у спосіб,
передбачений патентом України № 62132
від 10.08.2011 р. на корисну модель.

В судове засідання, призначене на 25.12.2014
р., з'явились представники позивача,
відповідача-2, третьої особи на стороні
позивача, третьої особи-1 на стороні
відповідачів та представник Загорія
Гліба Володимировича.

Представник відповідача-1 та третьої
особи-2 на стороні відповідачів в
судове засідання, призначене на 25.12.2014
р. не з'явились, про час та місце
судового засідання були повідомлені
належним чином, що підтверджується
матеріалами справи, а саме:
рекомендованим повідомленнями про
вручення поштового відправлення №
575, № 613, телефонограмою від
23.12.2014 р.

Як зазначено у п. 3.9.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" (надалі - Постанова
Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18), особи,
які беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК.

Відповідно до абз. 1 п. 3.9.2 вищенаведеної
постанови визначено, що у випадку
нез'явлення в засідання представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи наведене, суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи по суті в судовому засіданні
25.12.2014 р. без участі представників
відповідача-1 та третьої особи-2 на
стороні відповідачів, запобігаючи
одночасно безпідставному затягуванню
розгляду спору та відповідно до вимог
ст. 69 ГПК України.

Представник відповідача-2 в судовому
засіданні 25.12.2014 р. подав заяву,
відповідно до змісту якої просив суд:
прийняти як доказ Висновок № 460
експертного дослідження об'єктів
інтелектуальної власності від 07.07.2014 р.,
складеного експертом Петренком С.А.,
керівником Центру експертних
досліджень Науково-дослідного
інституту інтелектуальної власності
НАПНУ (надалі - Висновок № 460 від 07.07.2014
р.), яким відповідач-2 обґрунтовує свої
заперечення проти позову; залучити до
участі у справі в якості третьої особи
на стороні відповідачів - Загорія Гліба
Володимировича; зупинити провадження у
справі № 910/13320/13 до вирішення справи №
2-6019/13 (№ 760/21825/13-ц) за позовом Мегаінфарм
ГмбХ до Державної служби
інтелектуальної власності, Загорія
Гліба Володимировича, третя особа:
Приватне акціонерне товариство
"Фармацевтична фірма "Дарниця", про
визнання недійсним патенту України №
62132 від 10.08.2011 р. на корисну модель, яка
розглядається Солом'янським районним
судом м. Києва.

У вищенаведеній заяві в якості
обгрунтування вищезазначених
клопотань (про прийняття доказу, про
залучення третьої особи, про зупинення
провадження у справі) відповідач-2
звернув увагу суду на те, що
фармацевтична композиція лікарського
засобу "Офтамірин", державна реєстрація
якого оскаржується позивачем у даній
справі, захищена патентом України № 62132
від 10.08.2011 р. на корисну модель (заявка №
u 201101691), власником якого є Загорія Гліб
Володимирович, який передав право
використовувати патент України № 62132
відповідачу-2, внаслідок чого
відповідач-2 здійснює виробництво
лікарського засобу "Офтамірин". На
підтвердження того, що лікарський
засіб "Офтамірин" захищений патентом
України № 62132 (використовує всі ознаки,
включені до незалежного пунктів
формули корисної моделі за патентом
України № 62132), відповідач-2 надає до
суду копію Висновку № 460 від 07.07.2014 р.

Разом з тим, Солом'янським районним
судом м. Києва розглядається
вищенаведена справа № 2-6019/13 (№
760/21825/13-ц), при цьому причиною звернення
Мегаінфарм ГмбХ до суду стало те, що
Державною службою інтелектуальної
власності видано патент України № 62132
від 10.08.2011 р. на корисну модель (заявка №
и 201101691), в об'ємі охорони якого
використано кожну ознаку, що включена
до незалежних пунктів формули винаходу
за патентом України № 64800 від 15.03.2004
"Очний антисептик", ухвалою суду в даній
справі призначено судову експертизу
(копія знаходиться в матеріалах даної
справи).

Таким чином, беручи до уваги, що
відповідач-2 виготовляє лікарський
засіб "Офтамірин" (реєстрація якого
оскаржується у даній справі)
відповідно до умов використання
патенту України № 62132, що належить
Загорія Г.В., а між останнім та
відповідачем-2 укладено ліцензійний
договір на використання патенту на
корисну модель від 15.10.2012 р.,
відповідач-2 вважає, що винесене у даній
справі рішення буде прямо впливати на
права і обов'язки сторін вказаного
ліцензійного договору. Також,
відповідач-2 вважає, що обставини,
встановлені у справі № 2-6019/13 (№
760/21825/13-ц) будуть прямо впливати на
розгляд та вирішення даної справи №
910/13320/13. На думку відповідача-2, до
скасування патенту, який захищає
фармацевтичну композицію лікарського
засобу "Офтамірин", розгляд справи про
скасування державної реєстрації
такого лікарського засобу - неможливий,
оскільки згідно норм ст. 31 Закону
України "Про охорону прав на винаходи і
корисні моделі" введення в цивільний
оборот такого виробу на підставі
патенту не визнається порушенням.

Представник відповідача-2 в судовому
засіданні 25.12.2014 р. подав письмові
пояснення (заперечення на висновок
експерта, клопотання), відповідно до
яких відповідач-2 вважає, що Висновок
експерта № 970 від 15.12.2014 р. у справі №
910/13320/13 є неповним, виконаним внаслідок
однобічного дослідження, при цьому
експертиза проведена за формальними
ознаками і без застосування
спеціальних знань (хімічних та
фармацевтичних) по суті, а тому
відповідач-2 просить суд призначити
експертизу у даній справі та доручити
її проведення ТОВ "Центр судових
експертиз "Альтернатива", навів перелік
питань, які слід поставити на розгляд
експерта.

Представник третьої особи-1 на стороні
відповідачів в судовому засіданні
25.12.2014 р. подав пояснення на виконання
вимог ухвали суду від 17.12.2014 р., в яких,
зокрема, зазначив, що при здійсненні
експертизи реєстраційних матеріалів
лікарських засобів на ДП "Державний
експертний центр" МОЗ (далі - Центр) не
покладено обов'язок перевіряти чи
порушуються права інтелектуальної
власності будь-яких осіб, у зв'язку з
державною реєстрацією лікарських
засобів; Центр при проведенні
експертизи лікарських засобів щодо їх
ефективності, безпечності та якості, а
також рекомендації до державної
реєстрації або навпаки, не здійснив
будь-яких протиправних дій в розумінні
порушення прав інтелектуальної
власності на патент України № 64800.

В судовому засіданні 25.12.2014 р.
представник третьої особи на стороні
позивача підтримав заяву про
колегіальний розгляд, подану через
відділ діловодства суду 25.12.2014 р. (далі -
заява про колегіальний розгляд).

Представник відповідача-2 підтримав
заяву про колегіальний розгляд.

Представник третьої особи-1 на стороні
відповідачів не заперечував проти
призначення колегіального розгляду
справи.

Представник позивача заперечував
проти задоволення заяви про
колегіальний розгляд.

Дослідивши зміст поданої заяви про
колегіальний розгляд, суд прийшов до
висновку про відсутність підстав,
зазначених у частині 1 ст. 46 ГПК України,
для призначення колегіального складу
розгляду справи № 910/13320/13.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 25.12.2014 р. заяву третьої особи
на стороні позивача про колегіальний
розгляд справи 910/13320/13 залишено без
задоволення.

В судовому засіданні 25.12.2014 р.
представник третьої особи на стороні
позивача підтримав заяву про
оголошення перерви у судовому
засіданні та відкладення розгляду
справи на іншу дату, подану через
відділ діловодства суду 25.12.2014 р. (далі -
клопотання про оголошення перерви та
відкладення).

Представники відповідача-2 підтримав
клопотання про оголошення перерви та
відкладення.

Представник позивача заперечував
проти задоволення клопотання про
оголошення перерви та відкладення.

В судовому засіданні 25.12.2014 р.
здійснювався розгляд клопотання
третьої особи на стороні позивача про
оголошення перерви та відкладення,
підставами для яких визначено наступні
обставини: ТОВ "Інфамед" не було
своєчасно повідомлено про розгляд
справи № 910/13320/13; представником ТОВ
"Інфамед" подано заяву про ознайомлення
з матеріалами справи № 910/13320/13, в якій
наявний висновок судового експерта, з
метою подальшого надання суду пояснень
чи заперечень; необхідність розгляду
Головою Господарського суду міста
Києва заяви про призначення
колегіального розгляду справи.

Зокрема, у заяві стверджується, що
представники ТОВ "Інфамед" не отримали
ухвали Господарського суду міста Києва
про призначення справи до розгляду на
23.12.2014 р., разом з тим в матеріалах
справи наявне рекомендоване
повідомлення про вручення поштового
відправлення № 567, відповідно до
якого відправлення за номером 567
(з ухвалою Господарського суду міста
Києва від 17.12.2014 р., якою призначено
розгляд справи на 23.12.2014 р., вручене
Джяутову В.В. - ліквідатору ТОВ
"Інфамед" особисто 20.12.2014 р. Разом з тим,
представник ТОВ "Інфамед" без поважних
причин в судове засідання 23.12.2014 р., в
якому було оголошено перерву до 25.12.2014
р., не з'явився.

У заяві також стверджується, що
представники ТОВ "Інфамед" не отримали
ухвали Господарського суду міста Києва
про призначення справи до розгляду на
25.12.2014 р., разом з тим про розгляд справи,
який відбудеться 25.12.2014 р. о 16:00 год.
представник ТОВ "Інфамед" Джяутов В.В.
був особисто повідомлений
телефонограмою суду від 23.12.2014 р.,
наявною в матеріалах справи,
враховуючи при цьому, що винесення
ухвали суду у разі оголошення в
судовому засіданні перерви нормами
статті 77 ГПК України не передбачені.

Додатково обізнаність представника
ТОВ "Інфамед" про час та місце судового
розгляду справи (25.12.2014 р. о 16:00 год.)
підтверджується поданими останнім
25.12.2014 р. через відділ діловодства суду
заявою про колегіальний розгляд справи
(о 10:10 год. 25.12.2014 р.), заявою про
оголошення перерви у судовому
засіданні та відкладення розгляду
справи на іншу дату (о 10:12 год. 25.12.2014 р.)
та заявою про ознайомлення з
матеріалами справи (о 10:12 год. 25.12.2014 р.).

Отже, вказані третьою особою на стороні
позивача відомості стосовно
несвоєчасного її повідомленння про
розгляд справи № 910/13320/13 є
неправдивими, оскільки матеріалами
справи підтверджується, що сторони та
треті особи (в т.ч. ТОВ "Інфамед") були
повідомлені про час і місце розгляду
судом справи № 910/13320/13 з дотриманням
вимог частин першої статті 64, статтей 77,
87 ГПК України.

За наведених обставин, дії третьої
особи на стороні позивача стосовно
повідомлення неправдивих відомостей
розцінюються судом як свідоме та
безпідставне ухилення від розгляду
справи, пошук шляхів для штучного
затягування судового процесу, неповага
до прав і охоронюваних законом
інтересів інших учасників судового
процесу, неповага до суду.

Крім того суд зазначає, що подання
представником ТОВ "Інфамед" заяви про
ознайомлення з матеріалами справи №
910/13320/13 (в т.ч. з висновком судового
експерта) для подальшого надання суду
пояснень чи заперечень, - є
процесуальним правом третьої особи,
втім не є підставою для відкладення
розгляду справи та оголошення перерви
в судовому засіданні, враховуючи при
цьому, що заяву про ознайомлення з
матеріалами справи представник ТОВ
"Інфамед" хоча і подав через відділ
діловодства суду 25.12.2014 р., тоді як
фактично не виявив бажання знайомитись
з матеріалами справи.

Також, не є підставою для відкладення
розгляду справи необхідність розгляду
Головою Господарського суду міста
Києва заяви про призначення
колегіального розгляду справи,
оскільки нормами ГПК України вирішення
питання про призначення колегіального
розгляду справи не віднесено до
компетенції голови суду, а розгляд та
вирішення клопотань (заяв) здійснює
суддя, визначений для розгляду
конкретної справи в порядку,
встановленому ч. 3 ст. 2-1 ГПК України.

За наведених обставин, судом відхилено
клопотання третьої особи на стороні
позивача про оголошення перерви та
відкладення як безпідставне та таке, що
ґрунтується на неправдивих відомостях.

В судовому засіданні 25.12.2014 р. судом
залучені до матеріалів справи
додаткові пояснення на висновок
експерта № 979 від 15.11.2014 р., подані
представником позивача через відділ
діловодства суду.

В судовому засіданні 25.12.2014 р. судом
залучений до матеріалів справи
Висновок № 460 від 07.07.2014 р.), яким
відповідач-2 обґрунтовує свої
заперечення проти позову, доданий в
якості додатку до заяви відповідача-2,
поданої в судовому засіданні 25.12.2014 р.
При цьому оцінка судом наведеного
висновку буде здійснена за правилами,
встановленими статтею 43 ГПК України.

В судовому засіданні 25.12.2014 р.
представник Загорія Гліба
Володимировича підтримав подану ним
через відділ діловодства суду заяву
про залучення Загорія Гліба
Володимировича до участі у справі №
910/13320/13 в якості третьої особи без
самостійних вимог на стороні
відповідача-2 (далі - заява про
залучення третьої особи).

Представник позивача заперечував
проти задоволення заяви про залучення
третьої особи.

Представник відповідача-2 підтримав
заяву про залучення третьої особи,
зазначивши при цьому, що відповідач-2
також звернувся до суду з аналогічним
клопотанням, яке викладене у заяві,
поданій через відділ діловодства суду
25.12.2014 р.

Представник третьої особи на стороні
позивача підтримав заяву про залучення
третьої особи.

Представник третьої особи-1 на стороні
відповідачів не заперечував щодо
залучення третьої особи.

В судовому засіданні 25.12.2014 р.
здійснювався розгляд вищенаведеної
заяви про залучення третьої особи,
поданої представником Загорія Г.В., та
аналогічного клопотання відповідача-2,
викладеного у заяві, поданій через
відділ діловодства суду 25.12.2014 р.

Проаналізувавши повідомлені
представником Загорія Г.В. та
представником відповідача-2 (надалі
разом - заявники) відомості та докази на
їх підтвердження, суд прийшов до
висновку, що заявниками не доведено
суду належними і допустимими доказами
той факт, що рішення у даній справі №
910/13320/13 про припинення порушення прав
власника патенту України № 64800 від
15.03.2004 р. на винахід, може вплинути на
права або обов'язки Загорія Г.В. щодо
однієї з сторін даного спору. При цьому
судом враховано, що укладений між
Загорія Г.В. та відповідачем-2
ліцензійний договір на використання
патенту на корисну модель (нове
технічне рішення, що не випливає із
існуючого рівня техніки і є промислово
придатним та охороняється патентом
України № 62132), на підставі якого, як
стверджує відповідач-2, він на законних
підставах виготовляє лікарський засіб
"Офтамірин" (реєстрація якого
оскаржується у даній справі), фактично
був укладений 15.10.2012 р., тоді як
оскаржувана реєстрація лікарського
засобу "Офтамірин" була здійснена
раніше - відповідно до наказу
Міністерства охорони здоров'я України
від 21.09.2012 року № 734 "Про державну
реєстрацію препаратів (перереєстрацію)
лікарських засобів та внесення змін до
реєстраційних матеріалів". До того ж
суд наголошує, що предметом спору у
даній справі № 910/13320/13 є вимога про
припинення порушення прав Megainpharm GmbH
(Мегаінфарм ГмбХ) саме як власника
патенту України № 64800 від 15.03.2004 р. на
винахід.

За наведених обставин, суд відхилив
заяву та клопотання про залучення
Загорія Гліба Володимировича до участі
у справі № 910/13320/13 в якості третьої
особи без самостійних вимог на стороні
відповідача-2.

Представник відповідача-2 в судовому
засіданні 25.12.2014 р. підтримав
клопотання про зупинення провадження у
справі № 910/13320/13 до вирішення справи
Солом'янського районного суду м. Києва
№ 2-6019/13 (№ 760/21825/13-ц), яке було викладене
у заяві, поданій через відділ
діловодства суду 25.12.2014 р. (далі -
клопотання про зупинення провадження у
справі).

Представник позивача заперечував
проти задоволення клопотання про
зупинення провадження у справі,
зазначивши, що аналогічне клопотання
вже подавалось відповідачем-2 до суду,
було розглянуте та відхилене в
судовому засіданні 26.05.2014 р.

Представник третьої особи на стороні
позивача не підтримав клопотання про
зупинення провадження у справі.

Представник третьої особи-1 на стороні
відповідачів не заперечував стосовно
зупинення провадження у справі.

В судовому засіданні 25.12.2014 р.
здійснювався розгляд клопотання
відповідача-2 про зупинення
провадження у справі.

Взявши до уваги надані учасниками
судового процесу пояснення, а також
наявні в матеріалах даної справи
докази, в тому числі Висновок експерта
№ 979 від 15.12.2014 р. за результатми
проведення судової експертизи об'єктів
інтелектуальної власності у
господарській справі № 910/13320/13, суд
прийшов до висновку про відсутність
підстав для зупинення провадження у
даній справі № 910/13320/13 до розгляду
справи № 2-6019/13 (№ 760/21825/13-ц) за позовом
Мегаінфарм Гмбх до Державної служби
інтелектуальної власності, Загорів
Гліба Володимировича, третя особа:
Приватне акціонерне товариство
"Фармацевтична фірма "Дарниця" про
визнання недійсним патенту України №
62132 від 10.08.2011 р. на корисну модель
(заявка № u 201101691), що знаходиться у
провадженні Солом'янського районного
суду м. Києва.

Зокрема, відповідно до частини першої
статті 79 ГПК України господарський суд
зупиняє провадження у справі в разі
неможливості розгляду даної справи до
вирішення пов'язаної з нею іншої
справи, що розглядається іншим судом.

Як роз'яснено господарським судам у п.
3.16 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", пов'язаною з даною
справою є така інша справа, у якій інший
суд встановлює обставини, що впливають
чи можуть вплинути на подання і оцінку
доказів у даній справі; в тому числі
йдеться про факти, які мають
преюдиціальне значення (частини друга -
четверта статті 35 ГПК), а під
неможливістю розгляду даної справи
слід розуміти неможливість для даного
господарського суду самостійно
встановити обставини, які
встановлюються іншим судом в іншій
справі, - у зв'язку з непідвідомчістю
або непідсудністю іншої справи даному
господарському суду, одночасністю
розгляду двох пов'язаних між собою
справ різними судами або з інших
причин.

Отже, враховуючи предмет спору у справі
Господарського суду міста Києва №
910/13320/13 (про припинення порушення прав
власника патенту України № 64800 від
15.03.2004 р. на винахід) та предмет спору у
справі Солом'янського районного суду м.
Києва № 2-6019/13 (№ 760/21825/13-ц) (про визнання
недійсним патенту України № 62132 від
10.08.2011 р. на корисну модель), суд не
вбачає підстав для зупинення
провадження у справі № 910/13320/13 до
розгляду справи № 2-6019/13 (№ 760/21825/13-ц), а
тому відповідну заяву відповідача-2 про
зупинення провадження суд відхилив.

Представник позивача в судовому
засіданні 25.12.2014 р. надав усні пояснення
по суті позовних вимог з урахуванням
Висновку експерта № 979 від 15.12.2014 р. у
справі № 910/13320/13, який, як вважає
позивач, обґрунтовано підтвердив
заявлені позовні вимоги.

Представники відповідача-2 в судовому
засіданні 25.12.2014 р. надав усні пояснення
по суті позовних вимог з урахуванням
Висновку експерта № 979 від 15.12.2014 р. у
справі № 910/13320/13, який, як вважає
відповідач-2, є неповним, а експертиза
проведена за формальними ознаками і
без застосування спеціальних знань. У
зв'язку з наведеним відповідач-2
підтримав клопотання про призначення
експертизи у даній справі, яку просив
доручити провести ТОВ "Центр судових
експертиз "Альтернатива" (дане
клопотання викладене у поясненнях
(запереченнях на висновок експерта,
клопотаннях), поданих в судовому
засіданні 25.12.2014 р.), уточнивши, що
просить суд призначити у даній справі
"додаткову, повторну або експертизу на
розсуд суду"

Представник позивача в судовому
засіданні 25.12.2014 р. заперечував проти
задоволення клопотання відповідача-2
про призначення експертизи у справі.

Представники третьої особи на стороні
позивача та третьої особи-1 на стороні
відповідачів підтримали клопотання
відповідача-2 про призначення
експертизи у справі.

Розглянувши в судовому засіданні 25.12.2014
р. вищенаведене клопотання
відповідача-2, суд прийшов до висновку
про відсутність підстав для
призначення у даній справі додаткової,
повторної або експертизи на розсуд
суду, а тому відхилив відповідне
клопотання відповідача-2. При цьому суд
виходив з наступного.

Відповідно до п. п. 15.1 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 4 від 23.03.2014 року "Про деякі
питання практики призначення судової
експертизи", додаткова експертиза
призначається судом після розгляду ним
висновку первинної експертизи, якщо
виявиться, що усунути неповноту або
неясність висновку в судовому
засіданні шляхом заслуховування
експерта неможливо.

Висновок експерта визнається неповним,
якщо досліджено не всі надані йому
об'єкти або не дано вичерпних
відповідей на всі поставлені перед
експертом питання. Висновок експерта
визнається неясним, якщо він
викладений нечітко або носить
непевний, неконкретний характер. Така
судова експертиза (додаткова) може
призначатись як з ініціативи суду, так
і за клопотанням учасників судового
процесу, а її проведення може бути
доручено тому ж або іншому експерту.
Якщо необхідно здійснити дослідження
нових об'єктів або з інших обставин
справи, призначається нова, а не
повторна експертиза.

Відповідно до п. 15.2 вищенаведеної
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України,
повторною визнається судова
експертиза, у проведенні якої експерт
досліджує ті ж самі об'єкти і вирішує ті
ж самі питання, які досліджувалися і
вирішувалися у первинній судовій
експертизі. Нові об'єкти на дослідження
повторної судової експертизи
подаватися не можуть, так само не
можуть ставитися на її вирішення
питання, які не розглядалися
попередньою експертизою. Повторна
судова експертиза може призначається з
ініціативи суду або за клопотанням
учасників процесу, якщо висновок
експерта визнано необґрунтованим чи
таким, що суперечить іншим матеріалам
справи, або коли він викликає сумнів у
його правильності, або за наявності
істотного порушення норм, які
регламентують порядок призначення і
проведення експертизи. Повторну судову
експертизу слід доручати іншому
експерту (експертам).

Розглянувши Висновок експерта № 979 від
15.12.2014 р. у справі № 910/13320/13, судом не
встановлено, що даний висновок є
неповним або неясним, а також не
встановлено, що даний висновок є
необґрунтованим чи таким, що
суперечить іншим матеріалам справи,
даний висновок не викликає сумнів у
його правильності та суд не вбачає
порушення норм, які регламентують
порядок призначення і проведення
експертизи. А рівно, судом не
встановлено, а відповідачем-2 не
доведено суду необхідності
призначення у даній справі додаткової,
повторної або експертизи на розсуд
суду.

Представник позивача в судовому
засіданні 25.12.2014 р. надав усні пояснення
по суті спору, позовні вимоги підтримав
повністю з урахуванням додаткових
письмових пояснень на висновок
експерта № 979 від 15.11.2014 р.

Представник відповідача-2 в судовому
засіданні 25.12.2014 р. надав усні пояснення
по суті спору, позовні вимоги повністю
заперечував з урахуванням змісту заяви
та письмових пояснень (заперечень на
висновок експерта, клопотання), поданих
в судовому засіданні 25.12.2014 р.

Представники третьої особи на стороні
позивача та третьої особи-1 на стороні
відповідача додаткові пояснення по
суті спору в судовому засіданні 25.12.2014
р. не надали.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у
судовому засіданні 25.12.2014 р. у
відповідності до ч. 2 ст. 85 ГПК України
було проголошено вступну та
резолютивну частину рішення та
повідомлено, що повне рішення буде
складено у термін, передбачений ч. 4 ст.
85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників
позивача, відповідача-2, третіх осіб,
дослідивши наявні у матеріалах справи
докази, оглянувши в судових засіданнях
оригінали документів, копії яких
знаходяться в матеріалах справи,
Господарський суд міста Києва

в с т а н о
в и в :

Компанія Megainpharm GmbH (Мегаінфарм ГмбХ) -
юридична особа, яка створена та діє за
законодавством Австрії, що
підтверджується копією відповідного
витягу з торгового реєстру Австрії,
звернулась до Господарського суду
міста Києва з позовом до Міністерства
охорони здоров'я України (відповідач-1),
Приватного акціонерного товариства
"Фармацевтична фірма "Дарниця"
(відповідач-2) про:

- визнання недійсним та скасування
наказу Міністерства охорони здоров'я
України від 21.09.2012 року № 734 "Про
державну реєстрацію препаратів
(перереєстрацію) лікарських засобів та
внесення змін до реєстраційних
матеріалів" у частині реєстрації
лікарського засобу "Офтамірин" (краплі
очні/вушні/назальні, розчин; 0,1мг/мл по 5
мл у флаконах № 1 - реєстраційне
посвідчення № UA/12521/01/01), заявником
якого є Приватне акціонерне товариство
"Фармацевтична фірма "Дарниця";

- зобов'язання Приватного акціонерного
товариства "Фармацевтична фірма
"Дарниця" припинити порушення прав
власника патенту на винахід "Очний
антисептик" № 64800 від 15.03.2004 р., а саме
припинити дії, спрямовані на
використання у будь-який спосіб
винаходу "Очний антисептик", права на
який належать Megainpharm GmbH (Мегаінфарм
ГмбХ) і охороняються патентом України
№ 64800 від 15.03.2004 року;

- зобов'язання Приватного акціонерного
товариства "Фармацевтична фірма
"Дарниця" припинити дії щодо введення в
обіг лікарського засобу "Офтамірин"
(краплі очні/вушні/назальні, розчин;
0,1мг/мл по 5 мл у флаконах № 1 або інших
лікарських засобів на основі
мірамістину
(мірістамідолпропідолдиметилбензилам
монію хлориду або бензилдиметил
[3-(мірістоїламіно)пропіл] амонію
хлориду).

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані
тим, що реєстрація відповідачем-1 на
ім'я відповідача-2 лікарського
препарату "Офтамірин" (краплі
очні/вушні/назальні, розчин 0,1 мг/мл по 5
мл у флаконах № 1 - реєстраційне
посвідчення № UA/12521/01/01), порушує права
інтелектуальної власності позивача як
власника патенту України на винахід №
64800, на підставі якого виробляється
оригінальний лікарський засіб
"Окомістин". На думку позивача, у
лікарському препараті "Офтамірин",
який виробляє відповідач-2,
використано кожну ознаку, що включена
до незалежних пунктів формули
винаходу за патентом України № 64800
від 15.03.2004 року "Очний антисептик".

Як зазначив позивач при зверненні з
позовом та під час нового розгляду
справи, активною (діючою) речовиною
лікарського засобу "Офтамірин" (як і
оригінального "Окомістин") є речовина,
яка має міжнародну непатентовану назву
мірамістин, виключні майнові права на
використання якої в ефективній
кількості для лікування інфекційних
уражень очей має позивач на підставі
патенту України № 64800 на винахід.

Позивач також зазначив, що лікарський
препарат "Офтамірин" заявлявся
відповідачем-2 на реєстрацію як
препарат-генерик лікарського засобу
"Окомістин" позивача, який по суті є
аналогічним та фармацевтично
еквівалентним оригінальному
лікарському препарату "Окомістин";
пункт 3.1 заяви на лікарський препарат
"Офтамірин", в якому заявник повинен
вказати інформацію про те, чи захищений
лікарський засіб патентом або іншими
документами, містить позначку "НІ".

Позивач зазначив, що матеріалами
справи підтверджується, що винахід за
патентом України № 64800 фактично
захищає (об'єктами винаходу є) нове
застосування відомого продукту -
мірамістину як антисептика для
лікування інфекційних уражень очей, а
також хімічну речовину у формі
композиції визначеного якісного та
кількісного складу.

Крім того, позивач звернув увагу, що з
реєстраційного досьє на лікарський
засіб "Офтамірин" вбачається, що даний
препарат заявлявся на реєстрацію під
назвою "Офтамістин" (семантично
тотожною та фонетично схожою до назви
лікарського засобу "Окомістин") як
генерик, при цьому відповідач-2
посилався на результати безпечності,
якості та ефективності референтного
лікарського засобу "Окомістин" і
доводив, що препарат "Офтамірин" є
повністю еквівалентним до
оригінального препарату "Окомістин", а
отже проводити відповідні дослідження
"Офтамірину" не потрібно. Позивач
зазначив, що відповідно до приписів
Порядку проведення експертизи
реєстраційних матеріалів на лікарські
засоби, що подаються на державну
реєстрацію (перереєстрацію), а також
експертизи матеріалів про внесення
змін до реєстраційних матеріалів
протягом дії реєстраційного
посвідчення, затвердженого наказом
Міністерства охорони здоров'я України
від 26.08.2005 р. № 426 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 19.09.2005 р.
за № 1069/11349 (в редакції, яка була чинна
на дату реєстрації препарату
"Офтамірин"), якби склад лікарського
засобу "Офтамірин" відрізнявся б від
складу лікарського засобу "Окомістин",
він повинен був би заявлятись на
реєстрацію за автономною заявою і
проходити весь комплекс до клінічних і
клінічних досліджень.

Відповідач-1 в судові засідання під час
нового розгляду справи не з'явився,
докази на спростування обставин,
повідомлених позивачем, суду не подав
та не надіслав.

Відповідач-2 під час нового розгляду
справи проти задоволення позовних
вимог заперечував з підстав,
викладених у заяві та письмових
поясненнях (запереченнях на висновок
експерта, клопотаннях), поданих в
судовому засіданні 25.12.2014 р.

Зокрема, відповідач-2 посилався на
норми статей 28 та 31 Закону України "Про
охорону прав на винаходи і корисні
моделі", згідно яких, зокрема, продукт
визнається виготовленим із
застосуванням запатентованого
винаходу (корисної моделі), якщо при
цьому використано кожну ознаку,
включену до незалежного пункту формули
винаходу (корисної моделі), або ознаку,
еквівалентну їй (стаття 28), тоді як не
визнається порушенням прав, що
випливають з патенту, введення в
господарський обіг виготовленого із
застосуванням запатентованого
винаходу (корисної моделі) продукту
будь-якою особою, яка придбала його без
порушення прав власника (стаття 31).

Відповідач-2 стверджував, що
фармацевтична композиція лікарського
засобу "Офтамірин", державна реєстрація
якого оскаржується позивачем у даній
справі, захищена патентом України № 62132
від 10.08.2011 р. на корисну модель,
власником якого є Загорія Гліб
Володимирович, який відповідно до
ліцензійного договору на використання
патенту на корисну модель від 15.10.2012 р.
передав відповідачу-2 право
використовувати патент України № 62132,
внаслідок чого відповідач-2 і здійснює
виробництво лікарського засобу
"Офтамірин". На підтвердження того, що
лікарський засіб "Офтамірин" захищений
патентом України № 62132 (використовує
всі ознаки, включені до незалежного
пунктів формули корисної моделі за
патентом України № 62132), відповідач-2
надав до суду копію Висновку № 460 від
07.07.2014 р.

Таким чином, з урахуванням норм ст. 31
Закону України "Про охорону прав на
винаходи і корисні моделі", відповідач-2
вважає, що введення в цивільний обіг
лікарського засобу "Офтамірин" на
підставі патенту України № 62132 не
визнається порушенням.

Крім того, заявляючи на реєстрацію
лікарський засіб "Офтамірин" як повний
генерик лікарського засобу "Окомістин",
відповідач-2 в матеріалах заявки вказав
в якості фармацевтичного розріджувача
мірамістину фосфатний буферний розчин.

На думку відповідача-2, фосфатний
буферний розчин як фармацевтичний
розріджувач не може бути еквівалентом
незалежного пункту формули винаходу за
патентом України № 64800, оскільки
ізотонічний розчин натрію хлориду (як в
описі винаходу за патентом України №
64800) не може впливати на значення pH.

Відповідач-2 також зазначив, що станом
на час подання заявки на реєстрацію
лікарського препарату "Офтамірин" у
пункті 3.1 цієї заяви, в якому заявник
повинен вказати інформацію про те, чи
захищений лікарський засіб патентом
або іншими документами, ним було
зроблено позначку "НІ". Втім в
подальшому, зважаючи на надання
позивачем відповідачу-2 виключної
ліцензії на використання винаходу за
патентом України № 30143 на весь строк
його дії, відповідач-2 не міг внести
відповідні зміни до наведеного п. 3.1
заяви, оскільки внесення змін до заяви
не передбачено визначеним порядком
державної реєстрації (перереєстрації)
лікарських засобів.

Постановою Вищого господарського суду
України від 31.03.2014 р. у справі № 910/13320/13
рішення Господарського суду міста
Києва від 11.11.2013 року та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 21.01.2014 року у
справі № 910/13320/13 скасовано, а справу №
910/13320/13 передано на новий розгляд до
Господарського суду міста Києва в
іншому складі суду.

В порядку статті 2-1 ГПК України справу
№ 910/13320/13 передано на розгляд судді
Гумезі О.В.

Згідно ч. 1 ст. 111-12 ГПК України, вказівки,
що містяться у постанові касаційної
інстанції, є обовЧязковими для суду
першої інстанції під час нового
розгляду справи.

Отже, новий розгляд справи № 910/13320/13
здійснювався з урахуванням вказівок,
що містяться у постанові Вищого
господарського суду України від 31.03.2014
р. у справі № 910/13320/13.

Відповідно до ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України (надалі
- ГПК України) підприємства та
організації мають право звертатися до
господарського суду за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено,
що кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним,
засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Частиною 2 статті 16 ЦК України
встановлені способи захисту цивільних
прав та інтересів, якими можуть бути,
зокрема, припинення дії, яка порушує
право; визнання незаконними рішення,
дій чи бездіяльності органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає
незаконним та скасовує правовий акт
індивідуальної дії, виданий органом
державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або органом
місцевого самоврядування, якщо він
суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
або інтереси.

Стаття 20 Господарського кодексу
України (далі - ГК України) встановлює,
що кожний суб'єкт господарювання має
право на захист своїх прав і законних
інтересів. Права та законні інтереси
захищаються шляхом визнання наявності
або відсутності прав, визнання
повністю або частково недійсними актів
органів державної влади, актів інших
суб'єктів, що суперечать законодавству,
ущемлюють права та законні інтереси
суб'єкта господарювання.

Стаття 35 Закону України "Про охорону
прав на винаходи і корисні моделі"
встановлює способи захисту прав,
зокрема, визначає, що захист прав на
винахід (корисну модель) здійснюється у
судовому та іншому встановленому
законом порядку. При цьому юрисдикція
судів поширюється на всі
правовідносини, що виникають у зв'язку
з застосуванням цього Закону. Суди
відповідно до їх компетенції
розв'язують, зокрема, спори про:
авторство на винахід (корисну модель);
встановлення факту використання
винаходу (корисної моделі);
встановлення власника патенту;
порушення прав власника патенту;
укладання та виконання ліцензійних
договорів; право попереднього
користування; компенсації.

Відповідно до ст. 20 ЦК України, право на
захист особа здійснює на свій розсуд.

З огляду на положення зазначеної норми
та принцип диспозитивності у
господарському судочинстві, позивач
має право вільно обирати способи
захисту порушеного права чи інтересу.

Позивач звернувся з позовом до суду,
вважаючи свої права як власника
патенту України № 64800 порушеними.

Як зазначено у постанові пленуму
Вищого господарського суду України від
24.10.2011р. № 10 "Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ
господарським судам", у вирішенні
питання про те, чи є правовідносини
господарськими, а спір - господарським,
слід виходити з визначень, наведених у
статті 3 Господарського кодексу
України.

У п. 3.1 наведеної постанови пленуму
Вищого господарського суду України
зазначено, що господарський спір
підвідомчий господарському суду,
зокрема, за таких умов:

- участь у спорі суб'єкта
господарювання;

- наявність між сторонами,
по-перше, господарських відносин,
врегульованих Цивільним кодексом
України, Господарським кодексом
України, іншими актами господарського
і цивільного законодавства, і, по-друге,
спору про право, що виникає з
відповідних відносин;

- наявність у законі норми, що
прямо передбачала б вирішення спору
господарським судом;

- відсутність у законі норми, що
прямо передбачала б вирішення такого
спору судом іншої юрисдикції.

Відповідно до п. 3.2 наведеної постанови
пленуму Вищого господарського суду
України, господарські суди на
загальних підставах вирішують усі
спори між суб'єктами господарської
діяльності, а також спори, пов'язані з
використанням у господарському
обороті об'єктів інтелектуальної
власності, включаючи спори за позовами
суб'єктів господарювання до органів
державної влади про визнання
недійсними актів про видачу
документів, що посвідчують право
інтелектуальної власності.

Крім того, відповідно до частини другої
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС України)
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового
вирішення.

Відповідно до ст. 2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення суб'єкта
владних повноважень на захист прав,
свобод та інтересів осіб у сфері
публічно-правових відносин, учасниками
яких є такі особи. Таким чином,
предметом адміністративного
судочинства є правовідносини, що
складаються у зв'язку з захистом від
порушень з боку публічної влади щодо
заінтересованої особи.

У пункті 1 ч. 1 ст. 3 КАС України
зазначено, що справою адміністративної
юрисдикції є - переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України суб'єкт
владних повноважень - це орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними управлінських функцій
на основі законодавства, в тому числі
на виконання делегованих повноважень.

З наведених правових норм вбачається,
що якщо суб'єкт владних повноважень (у
тому числі орган державної влади, орган
місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа у спірних
правовідносинах) не здійснює
зазначених владних управлінських
функцій (щодо іншої особи, яка є
учасником спору), то такий суб'єкт не
перебуває при здійсненні владних
управлінських функцій, а отже спір за
участю останнього повинен
вирішуватись господарським судом.

Дія оскаржуваного Наказу Міністерства
охорони здоров'я України від 21.09.2012 року
№ 734 "Про державну реєстрацію
препаратів (перереєстрацію) лікарських
засобів та внесення змін до
реєстраційних матеріалів" у частині
реєстрації лікарського засобу
"Офтамірин" (краплі очні/вушні/назальні,
розчин; 0,1мг/мл по 5 мл у флаконах № 1 -
реєстраційне посвідчення № UA/12521/01/01)
безпосередньо не розповсюджується на
позивача, а отже, Міністерство охорони
здоров'я України не перебуває з
позивачем у публічно-правових
відносинах та не здійснювало щодо
позивача владних управлінських
функцій, зокрема, при видачі
оскаржуваного наказу.

Фактично предметом спору в даній
справі є передбачене чинним
законодавством України право
інтелектуальної власності на винахід,
за захистом якого позивач і звернувся з
позовом до відповідача-1 (Міністерства
охорони здоров'я України) та
відповідача-2 (Приватного акціонерного
товариства "Фармацевтична фірма
"Дарниця"). Враховуючи вищевикладене,
позивач звернувся до суду за захистом
свого порушеного права та
охоронюваного законом інтересу у сфері
приватноправових (цивільних), а не
публічно-правових відносин, тож даний
спір є господарським та підвідомчий
господарському суду, а рівно порушення
прав інтелектуальної власності
позивача з боку відповідача-1 та
відповідача-2 повинно бути доведено в
рамках господарського, а не
адміністративного судочинства.

Стаття 33 ГПК України, передбачає, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтується вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору (ч. 1 ст. 32 ГПК України).

Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування (ст. 34 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Проаналізувавши матеріали справи,
дослідивши у судових засіданнях всі
обставини, що мають значення для
справи, оцінивши подані сторонами
докази, заслухавши пояснення
представників позивача, відповідача-2
та третіх осіб, господарський суд
дійшов висновку про задоволення позову
частково, з огляду на наступне.

Предмет спору в даній справі виник
внаслідок того, що реєстрація
відповідачем-1 на ім'я відповідача-2
лікарського препарату "Офтамірин"
(краплі очні/вушні/назальні, розчин 0,1
мг/мл по 5 мл у флаконах № 1 -
реєстраційне посвідчення № UA/12521/01/01),
порушує права інтелектуальної
власності позивача як власника
патенту України на винахід № 64800, на
підставі якого виробляється
оригінальний лікарський засіб
"Окомістин". На думку позивача, у
лікарському препараті "Офтамірин"
використано кожну ознаку, що включена
до незалежних пунктів формули винаходу
за патентом України № 64800 від 15.03.2004
року "Очний антисептик".

Згідно зі ст. 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 Господарського
кодексу України (надалі - ГК України)
відносини, пов'язані з використанням у
господарській діяльності та охороною
прав інтелектуальної власності,
регулюються Господарським кодексом
України та іншими законами.

До відносин, пов'язаних з використанням
у господарській діяльності прав
інтелектуальної власності,
застосовуються положення Цивільного
кодексу України з урахуванням
особливостей, передбачених
Господарським кодексом України та
іншими законами (ч. 2 ст. 154 ГК України).

Частиною 1 ст. 418 Цивільного кодексу
України (надалі - ЦК України) визначено,
що право інтелектуальної власності - це
право особи на результат
інтелектуальної, творчої діяльності
або на інший об'єкт права
інтелектуальної власності, визначений
Цивільним кодексом України та іншим
законом.

Право інтелектуальної власності є
непорушним відповідно до ч. 3 ст. 418 ЦК
України. Ніхто не може бути позбавлений
права інтелектуальної власності чи
обмежений у здійсненні, крім випадків,
передбачених законом.

До об'єктів права інтелектуальної
власності, відповідно до ч. 1 ст. 155 ГК
України та ч. 1 ст. 420 ЦК України
належать, зокрема, винаходи.

Відповідно до частини другої статті 459
ЦК України об'єктом винаходу може бути
продукт (пристрій, речовина тощо) або
процес у будь-якій сфері технології
(частина друга статті 459 ЦК України).

Крім того, за змістом частини другої
статті 6 Закону України "Про охорону
прав на винаходи і корисні моделі" (в
редакції станом на дату подання заявки
№ від 20.03.2001 р., на підставі якої
позивачу видано патент України № 64800)
об'єктом винаходу може бути: продукт
(пристрій, речовина, штам
мікроорганізму, культура клітин рослин
і тварин тощо); спосіб; застосування
раніше відомого продукту чи способу за
новим призначенням.

Згідно чинної редакції вищенаведеної
норми Закону України "Про охорону прав
на винаходи і корисні моделі", об'єктом
винаходу (корисної моделі), правова
охорона якому (якій) надається згідно з
цим Законом, може бути: продукт
(пристрій, речовина, штам
мікроорганізму, культура клітин
рослини і тварини тощо); процес (спосіб),
а також нове застосування відомого
продукту чи процесу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 462 ЦК
України набуття права інтелектуальної
власності на винахід засвідчується
патентом. Обсяг правової охорони
визначається формулою винаходу.

Суб'єктами права інтелектуальної
власності на винахід є: винахідник;
інші особи, які набули прав на винахід,
за договором чи законом (стаття 463 ЦК
України).

За приписами частини 1 статті 464 ЦК
України майновими правами
інтелектуальної власності, зокрема, на
винахід є: право на використання
винаходу; виключне право дозволяти
використання винаходу (видавати
ліцензії); виключне право перешкоджати
неправомірному використанню винаходу,
в тому числі забороняти таке
використання; інші майнові права
інтелектуальної власності,
встановлені законом.

Майнові права інтелектуальної
власності на винахід належать
володільцю відповідного патенту, якщо
інше не встановлено договором чи
законом (ч. 2 ст. 464 ЦК України).

Матеріалами справи підтверджується, що
позивачем 15.11.2001 р. отримано патент
України № 30143 на винахід "Лікувальний
препарат для профілактики та лікування
інфекційних та запальних захворювань",
об'єктом якого є хімічна речовина
бензилдиметил[3-(міристоїламіно)пропіл]
амонію хлорид, відома під міжнародною
непатентованою назвою (МНН) myramistin
(мірамістин); заявка № 97126437 від 30.12.1997 р.;
дата набрання чинності патентом - 15.11.2001
р.

Відповідно до незалежного пункту 1
формули винаходу за патентом України №
30143 захист надається лікарському
препарату для профілактики та
лікування інфекційних та запальних
захворювань, який містить у собі
активний компонент -
мірістамідопропілдиметилбензиламонію
(мірамістин) та фармацевтичний
розріджувач.

Судом встановлено, що позивач надав
відповідачу-2 виключну ліцензію на
використання винаходу "Лікувальний
препарат для профілактики та лікування
інфекційних та запальних захворювань"
за патентом України № 30143 на весь строк
його дії, що підтверджується, зокрема,
копією рішення Державного
департаменту інтелектуальної
власності Міністерства освіти і науки
України від 01.02.2010 р.

Разом з тим, позивач також є власником
патенту України № 64800 на винахід "Очний
антисептик" (заявка № від 20.03.2001
р.), формула винаходу за яким виглядає
наступним чином:

1. Застосування мірамістину як
антисептика для лікування інфекційних
уражень очей.

2. Очний антисептичний склад, який
містить антисептичну речовину в
фармацевтичному розріджувачі, який
відрізняється тим, що як антисептичну
речовину містить мірамістин в
ефективній кількості при такому
співвідношенні компонентів, % мас.:

мірамістин 0,005 - 0,1;

розріджувач до 100.

3. Очний антисептичний склад за пунктом
2, який відрізняється тим, що як
розріджувач він містить офіціальний
ізотонічний розчин хлориду натрію або
ізотонічний розчин хлориду натрію
підвищеної в'язкості.

4. Очний антисептичний склад за пунктом
3, який відрізняється тим, що як
розріджувач-ізотонічний розчин
хлориду натрію підвищеної в'язкості
містить гелеутворювач - продукти
модифікованої целюлози при такому
співвідношенні компонентів, % мас.:

модифікована целюлоза 0,2 - 1,0

ізотонічний розчин хлориду натрію до
100.

5. Очний антисептичний склад за пунктом
4, який відрізняється тим, що як
розріджувач-ізотонічний розчин
хлориду натрію підвищеної в'язкості як
гелеутворювач містить
гідроксіетилцелюлозу при такому
співвідношненні компонентів, % мас.:

гідроксіетилцелюлоза 0,2 - 0,4

ізотонічний розчин хлориду натрію до
100.

В Україні на основі виданої позивачем
виключної ліцензії винахід за патентом
України № 64800 використовується
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Інфамед" (третя особа
на стороні позивача),
правопопередником якого є Закрите
акціонерне товариство
"Інфамед-Україна") шляхом у тому числі
реєстрації лікарського засобу
"Окомістин" (реєстраційні посвідчення
від 30.01.2007 № UA/0483/01/01 [було чинним до
19.01.2009] (наказ Міністерства від 30.01.2007 №
44) та від 22.01.2009 РП № UA/7537/01/01 [чинне до
22.01.2014] (наказ Міністерства від 19.02.2009 №
107)); виробниками лікарського засобу
"Окомістин" в Україні були Закрите
акціонерне товариство "Фармацевтична
фірма "Дарниця", правонаступником якого
є ПрАТ "Дарниця" (відповідач-2) і
Відкрите акціонерне товариство
"Концерн Стірол". На момент звернення
позивача з позовом до суду названий
лікарський засіб вироблявся Публічним
акціонерним товариством "Фармак".

Міністерство охорони здоров'я України
(відповідач-1) на підставі наказу від
21.09.2012 року № 734 "Про державну
реєстрацію препаратів (перереєстрацію)
лікарських засобів та внесення змін до
реєстраційних матеріалів" здійснив на
ім'я відповідача-2 державну реєстрацію
на території України лікарського
засобу "Офтамірин" (краплі
очні/вушні/назальні, розчин; 0,1мг/мл по 5
мл у флаконах №1 - реєстраційне
посвідчення на лікарський засіб №
UA/12521/01/01).

З матеріалів справи (а.с. 164-165 т. 1, а.с. 91
т. 5) вбачається склад лікарського
засобу "Офтамірин":

- діюча речовина - мірамістин (0,1 мг на 1
мл розчину);

- допоміжні речовини: натрію хлорід,
динатрію фосфат додекагідрат, натрію
дигідрофосфат, вода для ін'єкцій.

Позивач вважає, що при виготовленні
лікарського засобу "Офтамірин"
відповідач-2 використовує кожну ознаку,
включену до незалежного пункту формули
винаходу за патентом № 64800 або ознаку,
еквівалентну їй.

Згідно з частиною п'ятою статті 28
Закону України "Про охорону прав на
винаходи і корисні моделі" (далі - Закон)
патент надає його власнику виключне
право забороняти іншим особам
використовувати винахід без його
дозволу, за винятком випадків, коли
таке використання не визнається згідно
з цим Законом порушенням прав, що
надаються патентом.

Абзацами четвертим, п'ятим і восьмим
частини другої статті 28 Закону
передбачено, що використанням винаходу
(корисної моделі) визнається
виготовлення продукту із
застосуванням запатентованого
винаходу, застосування такого
продукту, пропонування для продажу, в
тому числі через Інтернет, продаж,
імпорт (ввезення) та інше введення його
в цивільний оборот або зберігання
такого продукту в зазначених цілях.

Продукт визнається виготовленим із
застосуванням запатентованого
винаходу (корисної моделі), якщо при
цьому використано кожну ознаку,
включену до незалежного пункту формули
винаходу (корисної моделі), або ознаку,
еквівалентну їй.

Відповідно до п. 6.6.1 Правил складання та
подання заявки на винахід та заявки на
корисну модель, затверджених наказаом
Міністерства освіти і науки України
від 22.01.2001 р. № 22, зареєстровані в
Міністерстві юстиції України від 27.02.2001
р. за № 173/5364 із змінами і доповненнями в
редакції від 14.04.2005 р. (надалі - Правила),
суть винаходу виражається сукупністю
суттєвих ознак, достатніх для
досягнення технічного результату, який
забезпечує винахід (корисна модель).

Пункти формули винаходу поділяються на
обмежувальну та відмінну частини.
Відомі ознаки, властиві прототипу
винаходу, розміщують у першій
(обмежувальній) частині формули, а нові,
створені винахідником, - у наступній,
відмінній (або відмітній) частині.
Тобто, обмежувальна частина пункту
формули винаходу містить суттєві
ознаки винаходу, які співпадають з
ознаками найближчого аналога
(прототипу), а відмінна - суттєві ознаки,
що відрізняють винахід від прототипу.

Суттєвими називаються ознаки, кожна з
яких необхідна, а всі разом - достатні
для досягнення технічного результату.
Іншими словами, ознаки належать до
суттєвих, якщо вони впливають на
технічний результат, тобто перебувають
з ним у причинно-наслідковому зв'язку.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону
тлумачення формули повинно
здійснюватися в межах опису винаходу
та відповідних креслень. Тому
матеріали заявки та опис винаходу
повинні містити не тільки посилання на
призначення заявленого об'єкта
винаходу (для нових хімічних сполук -
його можливе застосування), а й описані
засоби та методи, за допомогою яких
можливе здійснення винаходу в тому
вигляді, як він охарактеризований в
будь-якому пункті формули, та
підтвердження такого здійснення.

Таким чином, визначення об'єктів
винаходу здійснюється за формулою
винаходу.

Крім того, оскільки лікарський засіб
"Офтамірин" заявлявся на реєстрацію як
повний генерик оригінального
(референтного) лікарського засобу
"Окомістин" суд зазначає, що за
визначеннями, наведеними в пунктах 2.1 і
2.2 Порядку проведення експертизи
реєстраційних матеріалів на лікарські
засоби, що подаються на державну
реєстрацію (перереєстрацію), а також
експертизи матеріалів про внесення
змін до реєстраційних матеріалів
протягом дії реєстраційного
посвідчення, затвердженого наказом
Міністерства від 26.08.2005 р. № 426 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 19.09.2005 за № 1069/11349, в
редакції, яка була чинна на дату
реєстрації препарату "Офтамірин"
(надалі - Порядок):

генеричний лікарський засіб (генерик,
взаємозамінний)- це лікарський засіб,
який має такий самий кількісний та
якісний склад діючих речовин і таку
саму лікарську форму, що й референтний
препарат, та чия взаємозамінність з
референтним препаратом доведена
відповідними дослідженнями. Різні
солі, прості та складні ефіри, ізомери,
суміші ізомерів, комплекси або похідні
діючої речовини вважаються однією і
тією самою діючою речовиною за умови,
що вони суттєво не відрізняються з
точки зору безпеки та ефективності.
Різні лікарські форми орального
застосування з негайним вивільненням
діючої речовини вважаються однією і
тією самою лікарською формою;

референтний лікарський засіб - це
лікарський засіб, з яким має
порівнюватися генеричний лікарський
засіб і який насамперед є оригінальним
(інноваційним) лікарським засобом з
доведеною ефективністю, безпекою та
якістю.

Отже, для вирішення спору у даній
справі слід вирішити питання про те, чи
використано у лікарському засобі
"Офтамірин" всі ознаки, що включені до
незалежних пунктів формули винаходу
"Очний антисептик" за патентом України
№ 64800.

З метою об'єктивного вирішення спору у
справі № 910/13320/13, оскільки вказане
питання, щодо порушення відповідачем-1
та відповідачем-2 прав позивача на
винахід за патентом України № 64800,
належать до предмету доказування по
справі, а для встановлення чи
спростування відповідних фактів
необхідні спеціальні знання,
господарським судом, відповідно до ст.
41 ГПК України, призначено судову
експертизу, проведення якої доручено
судовому експерту Петренку Сергію
Анатолієвичу.

На вирішення експерта поставлено таке
питання:

- Чи використовуються в лікарському
засобі "Офтамірин" (краплі
очні/вушні/назальні, розчин 0,1 мг/мл по 5
мл у флаконах № 1 - реєстраційне
посвідчення № UA/12521/01/01) всі ознаки, що
включені до незалежних пунктів
формули винаходу за патентом України
на винахід "Очний антисептик" № 64800, або
ознаки еквівалентні їм?

За результатми проведення судової
експертизи об'єктів інтелектуальної
власності у справі № 910/13320/13 судовим
експертом Петренко С.А. надано Висновок
№ 979 від 15.12.2014 р. (далі - Висновок
експерта № 979 від 15.12.2014 р.), зі змісту
якого зокрема вбачається, що для
відповіді на поставлене витання
експертом проаналізовано інформацію,
яка міститься у:

1) копії інструкції для медичного
застосування лікарського засобу
"Офтамірин" (затверджена Наказом
Міністерства охорони здоров'я України
№ 734 від 21 вересня 2012 р., реєстраційне
посвідчення № UA/12521/01/01);

2) описі до патенту України на винахід №
64800 "Очний антисептик" від 15.03.2004 року та
формулі зазначеного винаходу.

Як зазначено у Висновку експерта № 979
від 15.12.2014 р., при вивченні копії
реєстраційних матеріалів на
лікарський препарат "Офтамірин" (краплі
очні/вушні/назальні, розчин, 0,1 мг/мл по 5
мл у флаконах №1 - реєстраційне
посвідчення № UA/12521/01/01, заявником якого
є ПрАТ "Фармацевтична фірма "Дарниця"),
що слугували підставою для надання
висновку про рекомендацію його до
державної реєстрації, внаслідок чого
він був зареєстрований Наказом
Міністерства охорони здоров'я України
від 21 вересня 2012 № 734, встановлено таке.

Відповідно до листа начальника служби
продуктового розвитку ЗАТ
"Фармацевтична фірма "Дарниця" Рудої Н.В
від 08.12.2011 року вих. № 1591 на ім'я
генерального директора ДП "Державний
експертний центр" Міністерства охорони
здоров'я України Бліхара В.Є. (справа №
910/13320/13, т.1 а.с.163; т.4 а.с. 114-124), назву
лікарського засобу "Офтамістин" при
проходженні процедури його реєстрації
було змінено на "Офтамірин". Тому, при
проведені дослідження експертом також
бралась до уваги інформація щодо
лікарського засобу "Офтамістин",
зокрема його характеристик, яка
міститься в матеріалах справи №
910/13320/13.

При цьому, лікарський засіб
"Офтамістин" - заявлявся як
препарат-генерик лікарського засобу
"Окомістин", краплі очні/вушні/для носа,
розчин 0,01%, власником реєстраційного
посвідчення РП № UA/7537/01/01 від 22.01.2009 р. на
який є ТОВ "Інфамед". Іншими словами,
лікарський засіб "Офтамістин"
("Офтамірин") "за суттю є аналогічним та
фармацевтично еквівалентним
оригінальному лікарському препарату
Окомістин" (т. 2 справи № 910/13320/13, а.с. 122).

Як зазначається у Висновку експерта №
979 від 15.12.2014 р., патентом України на
винахід № 64800, охоронюється
фармацевтична композиція, яка
застосовується з метою лікування
місцевих інфекцій слизової оболонки
ока. Для таких саме цілей
використовується й лікарський засіб
"Офтамірин" (реєстраційне посвідчення
№ UA/12521/01/01) у вигляді композиції (стор. 8,
9 Висновку експерта № 979 від 15.12.2014 р.).

У абз. 5 стор. 11 Висновку експерта № 979
від 15.12.2014 р. вказано, що дослідження
стсовно наявності у лікарському засобі
"Офтамірин", виробництва ЗАТ
"Фармацевтична фірма "Дарниця", кожної
ознаки незалежних пунктів формули
винаходу за патентом України № 64800 або
ознаки, еквівалентної їй, а також
результати такого дослідження
представлені у таблиці 1.

На підставі проведеного порівняльного
аналізу, результати якого викладені у
таблиці 1, експерт дійшов висновку, що у
лікарському засобі "Офтамірин"
(реєстраційне посвідчення № UA/12521/01/01)
використано кожну ознаку, що включена
до 1 та 2 незалежних пунктів формули
винаходу за патентом України № 64800
"Очний антисептик".

Таким чином, у Висновку експерта № 979
від 15.12.2014 р. надано наступну відповідь
на поставлене судом питання, а саме:

У лікарському засобі "Офтамірин"
(краплі очні/вушні/назальні, розчин 0,1
мг/мл по 5 мл у флаконах № 1 -
реєстраційне посвідчення № UA/12521/01/01)
використано всі ознаки, що включені
до незалежних пунктів формули
винаходу за патентом України на
винахід "Очний антисептик" № 64800.

Відповідно до ч. 3 ст. 41 ГПК України,
проведення судової експертизи
доручається державним спеціалізованим
установам чи безпосередньо особам, які
відповідають вимогам, встановленим
Законом України "Про судову
експертизу".

Згідно з інформаційним листом ВГСУ від
21.08.2008 р. № 01-8/498 "Про атестованих
судових експертів з питань,
пов'язаних з охороною прав на об'єкти
інтелектуальної власності, та
науково-дослідні установи судових
експертиз Міністерства юстиції
України" додано Витяг з Реєстру
атестованих судових експертів, який
містить відомості щодо тих осіб, які
внесені до Реєстру атестованих судових
експертів та можуть проводити
експертні дослідження у сфері
інтелектуальної власності.

Суд прийшов до висновку, що для
проведення судової експертизи у даній
справі експерт має бути атестований за
спеціальністю 13.3. "Дослідження,
пов'язані з винаходами і корисними
моделями".

Як зазначено у Висновку експерта
експерта № 979 від 15.12.2014 р., судовий
експерт Петренко Сергій Анатолієвич -
керівник Центру експертних досліджень
НДІ інтелектуальної власності НАПрН
України, має вищу технічну освіту,
спеціальну вищу освіту в cфері
інтелектуальної власності, науковий
ступінь кандидата юридичних наук,
кваліфікацію судового експерта з
питань інтелектуальної власності, у
тому числі за спеціальністю 13.3
"Дослідження, пов'язані з винаходами і
корисними моделями" (свідоцтво
Міністерства юстиції України № 1231 про
присвоєння кваліфікації судового
експерта, видане 08.07.2011 року, дійсне до
22.08.2017 року), стаж роботи в сфері
інтелектуальної власності та
експертний стаж з 2002 року.

Про кримінальну відповідальність
згідно зі ст.ст. 384, 385 Кримінального
кодексу України судового експерта було
попереджено.

Відповідно до ч. 5 ст. 31 ГПК України
судовий експерт має право
відмовитися від дачі висновку, якщо він
не має необхідних знань для виконання
покладеного на нього обов'язку.

Відповідно до статті 42 ГПК України,
висновок судового експерта повинен
містити докладний опис проведених
досліджень, зроблені в результаті їх
висновки і обґрунтовані відповіді на
поставлені господарським судом
питання.

Висновок судового експерта для
господарського суду не є обов'язковим і
оцінюється господарським судом за
правилами, встановленими статтею 43
цього Кодексу (ч. 5 ст .42 ГПК України).

Оцінивши Висновок експерта № 979 від
15.12.2014 р. в сукупності з іншими доказами,
наявними в матеріалах справи, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи, в їх
сукупності, керуючись законом, суд
вважає, що наведений висновок експерта
складений кваліфікованим судовим
експертом відповідно до вимог Закону
України "Про судову експертизу",
наведений висновок судового експерта
містить докладний опис проведених
досліджень, зроблені в результаті їх
висновки і обґрунтовану відповідь на
поставлене господарським судом
питання, а тому такий висновок судового
експерта приймається судом в якості
належного та допустимого доказу по
справі.

Разом з тим, Висновок № 460 від 07.07.2014 р.,
яким відповідач-2 обґрунтовує свої
заперечення проти позову, залучений до
матеріалів справи в судовому засіданні
25.12.2014 р., суд не приймає в якості
належного і допустимого доказу у даній
справі з огляду на наступне.

Висновок № 460 від 07.07.2014 р., складений
експертом Петренком С.А. на замовлення
ПрАТ "Фармацевтична фірма "Дарниця",
надає позитивну відповідь на
поставлене експерту питання: "Чи
використовується в лікарському засобі
"Офтамірин" (краплі очні/вушні/назальні,
розчин; 0,1мг/мл по 5 мл у флаконах №1 -
реєстраційне посвідчення на
лікарський засіб № UA/12521/01/0) всі ознаки,
що включені до незалежного пункту
формули корисної моделі за патентом
України на корисну модель"Лікарський
препарат" № 62132 від 10.0.8.2011 року, або
ознаки, еквівалентні їм? ".

Оскільки вищенаведений висновок
наданий заявникові (ПрАТ
"Фармацевтична фірма "Дарниця") на
підставі його заяви, то цей висновок не
може вважатись актом судової
експертизи, оскільки особа набуває
прав та несе обов'язки судового
експерта тільки після одержання нею
ухвали про призначення експертизи.
Наведений висновок суду відповідає
позиції Вищого господарського суду
України, викладеній в абз. 5 п. 2
постанови Пленуму ВГСУ від 23.03.2012 р. № 4
"Про деякі питання призначення судової
експертизи".

Втім, в будь-якому разі, Висновок № 460
від 07.07.2014 р. жодним чином не спростовує
факт використання відповідачем-2 у
лікарському засобі "Офтамірин" всіх
ознак, що включені до незалежних
пунктів формули винаходу за
патентом України на винахід "Очний
антисептик" № 64800, стосовно захисту
прав на який позивачем подано даний
позов.

При розгляді даного спору по суті судом
також враховано, що відповідно до
матеріалів реєстраційного досьє,
відповідач-2 посилався на результати
безпечності, якості та ефективності
референтного лікарського засобу
"Окомістин". У зв'язку з наведеним слід
зазначити, що відповідно до приписів
Порядку, якби склад лікарського засобу
"Офтамірин" відрізнявся б від складу
препарату "Окомістин", він повинен був
заявлятися на реєстрацію за автономною
заявою і проходити весь комплекс
доклінічних і клінічних досліджень.

Крім того, саме відповідач-2,
заперечуючи проти позову, зазначав про
те, що застосовані у виробництві
лікарського засобу "Офтамірин"
допоміжні речовини (розчинник) є
фармакологічно інертними, тобто
такими, що не змінюють фармакологічні
властивості діючої речовини і не
впливають на її ефективність і безпеку
та дозволені до застосування наказом
Міністерства від 15.01.2003 № 8 "Про
затвердження переліків допоміжних
речовин та барвників, дозволених до
застосування".

При цьому, судом не беруться до уваги
доводи відповідача-2 про те, що
лікарський засіб "Офтамірин"
вироблявся на основі патенту України №
30143 на винахід "Лікувальний препарат
для профілактики та лікування
інфекційних та запальних захворювань",
оскільки із заяви відповідача на
реєстрацію препарату (пункт 3.1 "Чи
захищений лікарський засіб патентами
на винахід, корисну модель або
промисловий зразок, дія яких
розповсюджується на Україну?")
вбачається, що відповідачем-2 на
назване питання дано відповідь "ні",
тобто не вказано жодного
правоохоронного документа, на основі
якого могла б здійснюватися державна
реєстрація лікарського засобу. Також
не беруться судом до уваги доводи
відповідача-2 про те, що в подальшому,
зважаючи на надання позивачем
відповідачу-2 виключної ліцензії на
використання винаходу за патентом
України № 30143 на весь строк його дії,
відповідач-2 не міг внести відповідні
зміни до наведеного п. 3.1 заяви,
оскільки внесення змін до заяви не
передбачено визначеним порядком
державної реєстрації (перереєстрації)
лікарських засобів. Такі доводи
відповідача-2 повністю спросовуються
матеріалами справи, так як позивач
надав відповідачу-2 виключну ліцензію
на використання винаходу за патентом
України № 30143 (рішення Державного
департаменту інтелектуальної
власності Міністерства освіти і науки
України від 01.02.2010 р.) значно раніше, ніж
відповідачем-2 було подано заяву на
реєстацію лікарського засобу
"Офтамірин", до того ж, патенти України
№ 30143 та № 64800 захищають різні винаходи.

Таким чином, матеріалами справи
підтверджується, що винахід "Очний
антисептик" за патентом України № 64800
фактично захищає (об'єктами винаходу є)
нове застосування відомого продукту -
мірамістину як антисептика для
лікування інфекційних уражень очей, а
також хімічну речовину у формі
композиції визначеного якісного та
кількісного складу, чим спростовується
твердження відповідача-2 про те, що
названим патентом охороняється лише
продукт, а не нове застосування
відомого продукту - мірамістину - для
лікування інфекційних уражень в
офтальмології. При цьому судом
враховано, що відповідно до ч. 1 ст. 7
Закону України "Про охорону прав на
винаходи і корисні моделі" винахід
відповідає умовам патентоздатності,
якщо він є новим, має винахідницький
рівень і є промислово придатним.

Враховуючи вищевстановлені обставини
та наявні в матеріалах справи належні і
допустимі докази, суд дійшов висновку
про те, що у лікарському засобі
"Офтамірин" (краплі
очні/вушні/назальні, розчин 0,1 мг/мл по 5
мл у флаконах № 1 - реєстраційне
посвідчення № UA/12521/01/01) використано
всі ознаки, що включені до незалежних
пунктів формули винаходу за
патентом України на винахід "Очний
антисептик" № 64800. В свою чергу,
наведене свідчить, що відповідач-2
порушує права позивача на винахід за
патентом України № 64800.

Згідно зі статтею 34 Закону України "Про
охорону прав на винаходи і корисні
моделі" будь-яке посягання на права
власника патенту, передбачені статтею
28 цього Закону, вважається порушенням
прав власника патенту, що тягне за
собою відповідальність згідно з чинним
законодавством України. На вимогу
власника патенту таке порушення
повинно бути припинено, а порушник
зобов'язаний відшкодувати власнику
патенту заподіяні збитки.

У вирішенні питання щодо використання
відповідачем-2 винаходу "Очний
антисептик" (у розумінні статті 28
Закону України "Про охорону прав на
винаходи і корисні моделі") судом
оцінено також наявні в матеріалах
справи докази: касовий чек на
лікарський препарат "Офтамірин" (краплі
очні/вушні/назальні, розчин, 0,1 мг/мл по 5
мл у флаконах № 1); упаковку лікарського
препарату "Офтамірин" (краплі
очні/вушні/назальні, розчин, 0,1 мг/мл по 5
мл у флаконах № 1); роздруківки з сайту
аптек та відповідача-2, що свідчать про
рекламу, пропонування до продажу
препарату "Офтамірин", а також про те, що
він позиціонується як повний аналог до
оригінального лікарського засобу
"Окомістин" ("саме такий").

Виходячи з наведеного та норм статей 28,
34 Закону України "Про охорону прав на
винаходи і корисні моделі", суд дійшов
висновку про те, що вчинення
відповідачем-2 дій, спрямованих на
реєстрацію лікарського засобу
"Офтамірин", його пропонування до
продажу, продаж, рекламування, свідчить
про порушення виключних майнових прав
позивача на винахід за патентом
України № 64800, а тому позовні вимоги в
частині зобов'язання відповідача-2
припинити використання у будь-який
спосіб винаходу "Очний антисептик" за
патентом України № 64800 та в частині
зобов'язання відповідача-2 прпинити дії
щодо введення в цивільний обіг
лікарського засобу "Офтамірин" є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Разом з тим, в частині позовних вимог
стосовно зобов'язання відповідача
припинити дії щодо введення в
цивільний обіг інших лікарських
засобів на основі мірамістину
(мірістамідолпропідолдиметилбензилам
монію хлориду або бензилдиметил
[3-(мірістоїламіно) пропіл] амонію
хлориду) позов задоволенню не підлягає,
оскільки такі вимоги не є
індивідуалізованими ("інших лікарських
засобів на основі мірамістину… "),
заявлені позивачем передчасно, без
відповідно порушення чи то оспорювання
прав позивача.

Разом з тим суд зазначає, що
заперечення відповідача-2 на позов з
приводу використання ним патенту
України № 62132 на підставі ліцензійного
договору на використання патенту на
корисну модель від 15.10.2012 р., укладеного
із Загорієм Б.Г, судом оцінені, але не
можуть бути підставою для відмови в
задоволенні позовних вимог, оскільки
позивач є власником патенту України №
64800, який на даний час є чинним, а отже
позивач володіє всім обсягом прав, які
випливають з цього патенту, в т.ч.
правом захисту інтелектуальної
власності на вказаний патент. Подані ж
відповідачем-2 докази жодним чином не
спростовують того, факту, що при
використанні відповідачем-2
лікарського засобу "Офтамірин"
відбувається порушення саме прав на
патент України № 64800, власником якого є
позивач.

Позивачем також заявлені позовні
вимоги про визнання недійсним та
скасування наказу Міністерства
охорони здоров'я України від 21.09.2012 року
№ 734 "Про державну реєстрацію
препаратів (перереєстрацію) лікарських
засобів та внесення змін до
реєстраційних матеріалів" у частині
реєстрації лікарського засобу
"Офтамірин" (краплі очні/вушні/назальні,
розчин; 0,1мг/мл по 5 мл у флаконах № 1 -
реєстраційне посвідчення № UA/12521/01/01),
заявником якого є Приватне акціонерне
товариство "Фармацевтична фірма
"Дарниця".

Слід зазначити, що використання в
цивільному обороті лікарських засобів
на території України можливе лише
після проведення їх державної
реєстрації. Державна реєстрація
лікарських засобів виступає тим
юридичним фактом, на підставі якого
вони вводяться у цивільний оборот на
території України.

Відповідно до частин першої,
чотирнадцятої і двадцятої статті 9
Закону України "Про лікарські засоби"
лікарські засоби допускаються до
застосування в Україні після їх
державної реєстрації, крім випадків,
передбачених цим Законом.

Державна реєстрація лікарського
засобу проводиться на підставі
положень норм статті 9 Закону України
"Про лікарські засоби".

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України
"Про лікарські засоби" лікарські
засоби допускаються до застосування в
Україні після їх державної реєстрації,
крім випадків, передбачених цим
Законом.

Згідно ч. 20 ст. 9 вищенаведеного Закону
України, в державній реєстрації може
бути відмовлено у разі, коли внаслідок
такої реєстрації будуть порушені
захищені патентом чинні майнові права
інтелектуальної власності, в тому
числі, при виробництві, використанні,
продажу лікарських засобів.

Як було встановлено в ході
розгляду справи по суті,
відповідачем-2 здійснюється
порушення прав інтелектуальної
власності позивача, як власника
патенту України № 64800.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України "Про
лікарські засоби" (тут і надалі - в
редакції, яка була чинна станом на час
здійснення реєстрації спірного
лікарського засобу) державна
реєстрація лікарських засобів
проводиться на підставі заяви, поданої
до Міністерства охорони здоров'я
України або уповноваженого ним органу.

У заяві про державну реєстрацію
лікарського засобу зазначаються: назва
та адреса виробника; адреса його
місцезнаходження та виробничих
потужностей; назва лікарського засобу
і його торговельна назва; назва діючої
речовини (латинською мовою); синоніми;
форма випуску; повний склад
лікарського засобу; показання та
протипоказання; дозування; умови
відпуску; способи застосування; термін
та умови зберігання; інформація про
упаковку; дані щодо реєстрації
лікарського засобу в інших країнах (ч. 3
ст. 9 Закону України "Про лікарські
засоби").

До заяви додаються: матеріали
доклінічного вивчення, клінічного
випробування та їх експертиз;
фармакопейна стаття або матеріали щодо
методів контролю якості лікарського
засобу, проект технологічного
регламенту або відомості про
технологію виробництва; зразки
лікарського засобу; його упаковка;
документ, що підтверджує сплату
реєстраційного збору (ч. 4 ст. 9 Закону
України "Про лікарські засоби").

За результатами розгляду зазначених
матеріалів Міністерство охорони
здоров'я України або уповноважений ним
орган у місячний термін приймає
рішення про реєстрацію або відмову в
реєстрації лікарського засобу, як це
встановлено частиною 5 статті 9 Закону
України "Про лікарські засоби".

Відповідно до пункту 2 Порядку
державної реєстрації (перереєстрації)
лікарських засобів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України,
від 26.05.2005, № 376 "Про затвердження
Порядку державної реєстрації
(перереєстрації) лікарських засобів і
розмірів збору за їх державну
реєстрацію (перереєстрацію)" (далі -
Порядок) державну реєстрацію
(перереєстрацію) лікарського засобу
здійснює МОЗ на підставі результатів
експертизи реєстраційних матеріалів
(реєстраційного досьє) на такий засіб
та контролю його якості, проведених
Державним експертним центром МОЗ (далі
- Центр), у порядку, визначеному МОЗ (в
редакції постанов Кабінету Міністрів
України від 17.04.2008 р. № 372, від 14.11.2011 р.
№ 1165).

Згідно п. 3 Порядку у заяві про державну
реєстрацію лікарського засобу, яку
подає до МОЗ юридична або фізична
особа, що несе відповідальність за
якість, безпечність та ефективність
лікарського засобу (далі - заявник),
зазначаються найменування та адреса
заявника, юридична адреса та адреса
місця провадження діяльності
виробника лікарського засобу, назва
лікарського засобу, його торговельна
назва, назва діючої речовини, синоніми,
форма випуску, повний склад
лікарського засобу, показання до
застосування та протипоказання,
дозування, умови відпуску, способи
застосування, строк та умови
зберігання, інформація про упаковку,
дані щодо реєстрації лікарського
засобу в інших країнах. За результатами
розгляду заяви МОЗ надсилає до Центру
лист-направлення разом із копією заяви
для проведення експертизи. Після
надходження до Центру
листа-направлення МОЗ заявником
подаються до Центру документи, перелік
яких наведено у підпунктах 1-5 вказаного
пункту Порядку.

Відповідно до п. 5 Порядку, за
результатами експертизи Центр готує
вмотивовані висновки щодо
ефективності, безпечності та якості
лікарського засобу і рекомендує
здійснити державну реєстрацію такого
засобу або відмовити в ній.

На підставі поданих Центром висновків
та рекомендацій МОЗ у місячний строк
приймає рішення про реєстрацію
лікарського засобу або про відмову в
такій реєстрації.

З наведених вище норм вбачається, що
висновок Центру базується на
дослідженні наданих заявником
матеріалів та на перевірці
достовірності наданих матеріалів й
безпечності лікарського засобу, що
подається на реєстрацію.

Рішення про відмову в державній
реєстрації лікарського засобу
приймається, якщо не підтверджуються
висновки щодо його ефективності та
безпечності. Також, у державній
реєстрації може бути відмовлено у разі,
коли внаслідок такої реєстрації будуть
порушені захищені патентом чинні
майнові права інтелектуальної
власності, в тому числі при
виробництві, використанні, продажу
лікарських засобів (ч.ч. 19, 20 ст. 9 Закону
України "Про лікарські засоби").

Відповідно до ст. 34 Закону України
"Про охорону прав на винаходи і корисні
моделі", будь-яке посягання на права
власника патенту, передбачені статтею
28 цього Закону, вважається порушенням
прав власника патенту, що тягне за
собою відповідальність згідно з чинним
законодавством України. На вимогу
власника патенту таке порушення
повинно бути припинено, а порушник
зобов'язаний відшкодувати власнику
патенту заподіяні збитки.

В силу ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає
незаконним та скасовує правовий акт
індивідуальної дії, виданий органом
державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або органом
місцевого самоврядування, якщо він
суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
або інтереси.

Суд, встановивши, що: позивач є
власником чинного патенту України №
64800 на винахід "Очний антисептик", яким
надано правову охорону новому
застосуванню відомого продукту -
мірамістину як антисептика для
лікування інфекційних уражень очей, а
також хімічну речовину у формі
композиції; відповідачем-2 вчинено дії
з реєстрації лікарського засобу, який
містить усі ознаки, включені до
незалежних пунктів формули винаходу за
патентом України № 64800; відповідачем-1
згідно з наказом від 21.09.2012 р. № 734 за
заявкою відповідача-2 здійснено на його
ім'я державну реєстрацію лікарського
засобу "Офтамірин"; відповідач-2 не має
дозволу правовласника на використання
винаходу за патентом України № 64800; -
дійшов висновку щодо доведеності
порушення прав позивача як власника
винаходу за патентом України № 64800.

Разом з цим, оскільки Міністерство
охорони здоров'я України приймає
рішення про реєстрацію
(перереєстрацію) лікарського засобу
або про відмову в такій реєстрації, то
відповідний наказ Міністерства
охорони здоров'я України від 21.09.2012 року
№ 734 "Про державну реєстрацію
препаратів (перереєстрацію) лікарських
засобів та внесення змін до
реєстраційних матеріалів" у частині
реєстрації на ім'я Приватного
акціонерного товариства
"Фармацевтична фірма "Дарниця"
лікарського засобу "Офтамірин"
(реєстраційне посвідчення № UA/12521/01/01) -
краплі очні/вушні/назальні, розчин;
0,1мг/мл по 5 мл у флаконах № 1, порушує
виключні майнових прав позивача на
винахід за патентом України № 64800.

При цьому судом було враховано та
надано належну оцінку формального
дотримання Міністерством охорони
здоров'я України існуючої процедури
реєстрації (перереєстрації) лікарських
засобів, яка за будь-яких умов не має
домінувати над відповідним майновим
правом позивача як власника
відповідного патенту на винахід.
Наведене узгоджується з відповідними
приписами п. 7 Оглядового листа Вищого
господарського суду України від 19.11.2013
р. № 01-06/1658/2013 "Про деякі питання
практики застосування господарськими
судами законодавства про захист прав
на об'єкти інтелектуальної власності".

Вищевикладене дає підстави вважати
позовні вимоги позивача стосовно
визнання недійсним наказу
Міністерства охорони здоров'я України
від 21.09.2012 року № 734 "Про державну
реєстрацію препаратів (перереєстрацію)
лікарських засобів та внесення змін до
реєстраційних матеріалів" у частині
реєстрації на ім'я Приватного
акціонерного товариства
"Фармацевтична фірма "Дарниця"
лікарського засобу "Офтамірин" (краплі
очні/вушні/назальні, розчин; 0,1мг/мл по 5
мл у флаконах № 1, реєстраційне
посвідчення № UA/12521/01/01) обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню.

За змістом статті 49 ГПК України, якщо
спір виник внаслідок неправильних дій
сторони, господарський суд має право
покласти на неї судові витрати
незалежно від результатів вирішення
спору.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 26.05.2014 року у справі №
910/13320/13 було зобов'язано позивача
провести попередню оплату витрат по
проведенню експертизи, відповідно до
виставленого рахунку, докази чого
надати у судове засідання, що буде
призначене після проведення
експертизи.

Наявні у матеріалах справи докази
свідчать, що позивач здійснив оплату за
проведення судової експертизи в
загальній сумі 12000,00 грн., що
підтверджується наявною в матеріалах
справи копією платіжного доручення №
286 від 07.07.2014 р. на суму 12000,00 грн.

За таких обставин, на відповідача-2, як
на особу, з вини якої виник спір у
справі № 910/13320/13, покладаються витрати
по оплаті судового збору в сумі 2294,00
грн. та витрати на проведення судової
експертизи в розмірі 12000,00 грн.

Керуючись ст ст. ст. 1, 22, 27, 32, 33, 34, 41, 43, 44,
49, 82-85, 111-12, 116 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати недійсним наказ Міністерства
охорони здоров'я України (01021, м. Київ,
вул. Грушевського,7; ідентифікаційний
код 00012925) від 21.09.2012 року № 734 "Про
державну реєстрацію препаратів
(перереєстрацію) лікарських засобів та
внесення змін до реєстраційних
матеріалів" у частині реєстрації на
ім'я Приватного акціонерного
товариства "Фармацевтична фірма
"Дарниця" (02093, м. Київ, вул.
Бориспільська, буд. 13; ідентифікаційний
код 00481212) лікарського засобу
"Офтамірин" (краплі очні/вушні/назальні,
розчин; 0,1мг/мл по 5 мл у флаконах № 1,
реєстраційне посвідчення № UA/12521/01/01);

3. Зобов'язати Приватне акціонерне
товариство "Фармацевтична фірма
"Дарниця" (02093, м. Київ, вул.
Бориспільська, буд. 13; ідентифікаційний
код 00481212) припинити використання у
будь-який спосіб винаходу "Очний
антисептик", який охороняється
патентом України № 64800 і належить
Megainpharm GmbH (Мегаінфарм ГмбХ; 9082 Maria Wоrth,
Wurthrsee-Sоduferstr.163 c 5, Austria).

4. Зобов'язати Приватне акціонерне
товариство "Фармацевтична фірма
"Дарниця" " (02093, м. Київ, вул.
Бориспільська, буд. 13; ідентифікаційний
код 00481212) припинити дії щодо введення в
цивільний обіг лікарського засобу
"Офтамірин" (краплі очні/вушні/назальні,
розчин; 0,1мг/мл по 5 мл у флаконах №1), в
якому використано винахід "Очний
антисептик" за патентом України № 64800,
володільцем якого є Megainpharm GmbH
(Мегаінфарм ГмбХ; 9082 Maria Wоrth,
Wurthrsee-Sоduferstr.163 c 5, Austria).

5. Стягнути з приватного акціонерного
товариства "Фармацевтична фірма
"Дарниця" (02093, м. Київ, вул.
Бориспільська,13; ідентифікаційний код
00481212) на користь Megainpharm GmbH (Мегаінфарм
ГмбХ; 9082 Maria Wоrth, Wurthrsee-Sоduferstr.163 c 5, Austria) 2
294,00 грн. (дві тисячі двісті дев'яносто
чотири грн. 00 коп.) судового збору, 12000,00
(дванадцять тисяч гривень 00 коп.) витрат
на проведення судової експертизи
об'єктів інтелектуальної власності.

6. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

7. Після набрання рішенням законної
сили видати накази.

.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги (ч. 1 ст. 93
ГПК України), якщо апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 30.12.2014 р.

Суддя
Гумега О.В.