РІШЕННЯ

"10" листопада 2014 р.Справа № 921/952/14-г/16
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Хоми С.О.

Розглянувши справу

за позовом: Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант", юридична адреса: бул. Л. Українки, 26,м. Київ; адреса для листування: вул. І.Дубового, 14, м. Київ

до відповідача: Приватного підприємця Домарацького Євгена Володимировича, вул. Лучаківського, 5/45, м. Тернопіль.

За участю представників сторін:

позивача: не з'явився.

відповідача: Ханас І.О. - представник, довіреність № без номера від 20.10.2014 р.

Суть справи.

Хід розгляду справи відображений у відповідних ухвалах суду та протоколах судових засідань.

Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант", юридична адреса: бул. Л. Українки, 26,м. Київ; адреса для листування: вул. І.Дубового, 14, м. Київ звернулось до суду з позовом до Приватного підприємця Домарацького Євгена Володимировича вул. Лучаківського, 5/45, м. Тернопіль про cтягнення завданої матеріальної шкоди у розмір 16 780 грн.

В судове засідання представник позивача не з'явився. 10.11.2014 року від позивача надійшов лист №03/2578 від 06.11.2014 року, в якому, зокрема, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання представник відповідача в судове засідання з'явився, надав усні пояснення по суті спору, просив суд в позові відмовити.

В ході розгляду справи представнику відповідача було роз'яснено процесуальні права та обов'язки згідно ст.ст.20,22, 81-1 ГПК України; наслідки відмови позивача від позову та укладення мирової угоди.

Технічна фіксація (звукозапис) судового процесу відповідно до ст.81-1 ГПК України не здійснювалась за відсутності відповідного клопотання представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд встановив наступне.

19.04.2011 року між Приватним підприємцем Домарацьким Євгеном Володимировичем та Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" було укладено Поліс №АА/4085353 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у відповідності до якого Страхувальник - особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована цим Полісом - ПП Домарацький Євген Володимирович, забезпечений транспортний засіб - ВАЗ 21070 ЗНГ, номерний знак ВО 8723 АС, Страховик - ТДВ СК "Альфа Гарант"; ліміт відповідальності: за шкоду заподіяну майну (на одного потерпілого) - 50000 грн.

Як зазначається у позовній заяві, відповідно до постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.01.2012 року по справі №1915/414/12 Луковського В.Б., водія забезпеченого автомобіля ВАЗ д.н.з ВО 8723 АС, було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП у зв'язку з тим, що 23.12.2011 року приблизно о 18 год. 00 хв. керуючи автомобілем "ВАЗ 21070" д.н.з ВО 8723 АС здійснив зіткнення з автомобілем "Пежо" д.н.з АА 4906 НМ під керуванням Назарик О.М. Копія постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.01.2012 року по справі №1915/414/12 знаходиться в матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.05.2012 року (за вх. № 12/1072) Страхова компанія "НАСТА" звернулась із Претензією № 925 від 14.05.2012 року до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" з вимогою виплати страхового відшкодування у розмірі 16780 грн.

В даній претензії зазначається, зокрема, що:

- 23.12.2011 р. в м. Тернополі на перехресті вул. С.Будного - вул. Шептицького відбулась дорожньо-транспортна пригода (ДТП), в якій мало місце зіткнення автомобіля "ВАЗ-2107", реєстраційний номер ВО 8723 АС, під керуванням Луковського Володимира Богдановича та автомобіля "Peugeot Partner", реєстраційний номер АА 4906 НМ, що належить ТОВ "Ілта", під керуванням Назарика Олександра Мирославовича;

- автомобіль "Peugeot Partner", реєстраційний номер АА 4906 НМ є об'єктом добровільного комплексного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспорту відповідно до договору 3401.0008545/699, укладеного 03.02.2011 р. між ТДВ Страхова компанія "НАСТА" та ТОВ "Ілта" (Страхувальник);

- згідно з довідкою ВДАІ та постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.01.2012 року вищевказана ДТП відбулась внаслідок порушення Луковським Володимиром Богдановичем Правил дорожнього руху України;

15.02.2012 р. СК "НАСТА" на підставі Висновку експертного автотоварознавчого дослідження №356/12 від 29.01.2012 року було складено страховий акт та розрахунок страхового відшкодування до нього;

- на підставі вищезазначених документів СК "НАСТА" здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 16780 грн.

15.11.2011 року Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" сплатило ТДВ СК "НАСТА" страхове відшкодування в сумі 16780 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1409 від 15.11.2012 року на суму 16780 грн. (копія даного платіжного доручення знаходиться в матеріалах справи).

Як вбачається з матеріалів справи, Приватний підприємець Домарацький Євген Володимирович (Страхувальник) надав 29.12.2011 року Товариству з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" (Страховику) Повідомлення особи, відповідальність якої застраховано про дорожньо-транспортну пригоду (копія Повідомлення знаходиться в матеріалах справи). Повідомлення зареєстровано за № ЦВ/11/0600.

В даному Повідомленні зазначається, зокрема, що дорожньо-транспортна пригода (ДТП) сталась о 18 год. 00 хв. 23 грудня 2011 року за участю транспортного засобу ВАЗ 2107, д.н.з. ВО 8723 АС; ДТП сталась за адресою: м. Тернопіль, перехрестя Будного - Шептицького; забезпеченим транспортним засобом керував Луковський В.Б. на підставі посвідчення водія ТЕР №001113; про настання події повідомлено страхову компанію по телефону, дата повідомлення - 23.11.2011 року, час : 20:00 год.

В матеріалах справи також знаходиться Висновок №356/12 експертного автотоварознвчого дослідження від 29.01.2012 року, у висновках досліджень якого зазначено, що матеріальний збиток, з технічної точки зору, завданий власнику колісного транспортного засобу "Peugeot Partner", реєстраційний номер АА 4906 НМ, на момент виконання дослідження становить 63788 грн. 74 коп.

Позивач у позовній заяві стверджує, що він у повному обсязі виконав умови полісу №АА/4085353 передбачені чинним законодавством України, вказує , що відповідно до підпункту "ґ" пункту 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції, що діяла на момент настання ДТП) Страховик (позивач) після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону; зокрема, що у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхувальник зобов'язаний вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач стверджує, що Приватним підприємцем Домарацьким Євгеном Володимировичем було надано письмове повідомлення Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" про настання дорожньо-транспортної пригоди лише 29.12.2011 року і отже, до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" у порядку регресу, відповідно до підпункту "ґ" пункту 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" перейшло право вимоги до страхувальника - Приватного підприємця Домарацького Євгена Володимировича в розмірі виплаченого страхового відшкодування - 16780 грн.

У Листі №03/2578 від 06.11.2014 року позивач зазначив, зокрема, що на виконання ухвали суду від 03.112014 року щодо надання письмових пояснень з приводу того, чи повідомляв водій транспортного засобу Луковський В.Б. про те, що він з поважних причин не мав змоги виконати обов'язок повідомлення про ДТП страховика та чи підтвердив це документально позивач вказує наступне:

- лише 29.12.2014 року Домарацьким Є.В. було надано повідомлення особи відповідальність якої застраховано про дорожньо-транспортну пригоду;

- водієм транспортного засобу Луковським В.Б. не було надано жодного повідомлення (письмового чи усного) про настання дорожньо-транспортної пригоди;

- вказує, що 26.12.2011 року Домарацький Є.В. телефонував на цілодобовий телефон сервісного центру ТДВ СК "Альфа-Гарант" та усно повідомляв про настання ДТП; співробітниками сервісного центру було повідомлено Домарацькому Є.В. про необхідність, протягом 3 робочих днів з дня настання ДТП, приїхати до найближчого відділення страхової компанії та подати письмову заяву, однак цього не було зроблено відповідачем;

- стверджує, що ані Домарацьким Є.В., ані водієм транспортного засобу не було вжито всіх належних засобів для повідомлення страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди, тому відповідно до підпункту г пункту 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" Страховик (позивач) після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

20.10.2014 року від відповідача надійшов Відзив на позов від 20.10.2014 року, у якому зазначено, зокрема, що відповідач вважає позовні вимоги безпідставними, виходячи із наступного:

- позивач довільно трактує норми Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції, що діяла на момент настання ДТП), а саме ст.ст. 33 та 38 Закону;

- внесенням Законом України від 17.02.2011 р. №3045-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплат страхового відшкодування" змін у статтю 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" було розширено перелік обов'язків учасників дорожньо-транспортних пригод, у зв'язку з чим обов'язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП був викладений уже в підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону №1961-VI України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Проте, відповідні зміни до абзацу "ґ" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів статті 33 зазначеного Закону щодо строків та умов обов'язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були.

- разом з тим, п.33.1.4 ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", яка кореспондується з визначеним статтею 38 цього Закону правом страховика подати регресний позов, обов'язок письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, покладено на водія транспортного засобу, причетного до такої пригоди, а не на страхувальника;

- отже, доводи позивача про те, що на відповідача як страхувальника покладено обов'язок невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, не ґрунтується на положеннях п.33.1.4. статті 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а відтак і відповідати за даним позовом він не повинен.

- правове визначення регресного позову у Законі України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не наведено, разом з тим, за приписами статті 1191 Цивільного кодексу України регресом визнається право зворотної вимоги до винної особи;

- із наданих позивачем документів, що наявні в матеріалах справи, вбачається, що винною у заподіянні майнової шкоди особою є не відповідач, а водій транспортного засобу ВАЗ-21070, реєстраційний номерний знак - ВО 8723 АС Луковський Володимир Богданович;

- за положеннями частини першої статті 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Між тим, положення цієї норми не змінюють прав та обов'язків із регресних зобов'язань. Отже, право зворотної вимоги (регресу) до відповідача, який у даних правовідносинах не є винною особою, за приписами статті 1191 Цивільного кодексу України не виникає;

- позовні вимоги ТДВ Страхова компанія "Альфа-Гарант" до Приватного підприємця Домарацького Євгена Володимировича є такими, що не ґрунтуються на нормах матеріального права, а тому не підлягають задоволенню .

Ухвалою суду від 20.10.2014 року від відповідача було витребувано письмові докази на підтвердження правовідносин між водієм транспортного засобу Луковським В.Б та власником транспортного засобу Домарацьким Є.В.

03.11.2014 року представник відповідача подав до матеріалів справи копію договору оренди легкового автомобіля № без номера із строком користування від 16 липня 2011 року до 15 листопада 2012 року.

Вказаний договір оренди легкового автомобіля укладений між громадянином України Домарацьким Євгеном Володимировичем, як "Орендодавцем", з однієї сторони та Луковським Володимиром Богдановичем, як "Орендарем", з другої сторони, у відповідності до п.1.1 р. 1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, "Орендодавець" зобов'язується передати за плату "Орендареві" у строкове користування, а "Орендар" зобов'язується прийняти у строкове користування легковий автомобіль, що визначений у цьому договорі (надалі іменується "автомобіль, що орендується") та зобов'язується сплачувати "Орендодавцеві" орендну плату.

У п. 1.2 р. 1 договору вказуються відомості про автомобіль, що орендується: марка ВАЗ 2107 (п.п. 1.2.1), номерний знак ВО 8723 АС (п.п. 1.2.2), вартість автомобіля 32000 грн. (п.п. 1.2.3).

Згідно п. 3.2 р. 3 договору передання автомобіля, що орендується в користування оформлюється актом здавання-приймання.

У відповідності до п. 4.1 р. 4 договору строк користування автомобілем, що орендується від 16 листопада 2011 року до 15 листопада 2012 року.

Як визначається у п. 10.3 р. 10 договору, строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 10.2 цього договору та закінчується 15 листопада 2012 року.

16 листопада 2011 року між сторонами вказаного договору було складено АКТ прийому-передачі легкового автомобіля, згідно якого Домарацький Євген Володимирович, як "Орендодавець" передав, а Луковський Володимир Богданович, як "Орендар" прийняв легковий автомобіль в оренду. Даний АКТ скріплений підписами сторін (належним чином засвідчена копія АКТу знаходиться в матеріалах справи).

У відповідності до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Як визначається у ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Статтею 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначається, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Із внесенням Законом України від 17 лютого 2011 року №3045-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування" змін у статтю 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" було розширено перелік обов'язків учасників дорожньо-транспортної пригоди, у зв'язку з чим обов'язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП був викладений уже в підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону № 1961-IV Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Так, згідно п.п. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Проте, відповідні зміни до підпункту 38.1.1 "ґ" пункту 38.1 статті 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" , у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів статті 33 вказаного Закону щодо строків та умов обов'язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були.

Так, згідно підпункту 3.8.1.1 "ґ" пункту 3.8.1 статті 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Водночас, п. 33.1.4 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів", яка кореспондується з визначеним статтею 38 цього Закону правом страховика подати регресний позов, обов'язок письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, покладено на водія транспортного засобу, причетного до такої пригоди, а не на страхувальника.

Відтак, твердження позивача, що на відповідача - Приватного підприємця Домарацького Євгена Володимировича, як на страхувальника покладено обов'язок невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, не ґрунтується на положеннях п. 33.1.4 ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів", а відтак, відповідати за даним позовом він не повинен (Дана правова позиція викладена також у Постанові Вищого господарського суду України від 23 квітня 2014 року по справі № 910/14378/13).

У відповідності до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Як вбачається із матеріалів справи, 23.12.2011 року у момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди за кермом автомобіля "ВАЗ-2107", реєстраційний номер ВО 8723 АС знаходився водій - Луковський Володимир Богданович, який орендував даний автомобіль у відповідача на підставі договору оренди легкового автомобіля № без номера зі строком користування від 16 листопада 2011 року до 15 листопада 2012 року.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.01.2012 року по справі №1915/414/12 Луковського Володимира Богдановича, водія автомобіля "ВАЗ-21070", реєстраційний номер ВО 8723 АС було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП у зв'язку з тим, що 23.12.2011 року приблизно о 18 год. 00 хв. керуючи автомобілем "ВАЗ 21070" д.н.з ВО 8723 АС допустив зіткнення з автомобілем "Пежо Партнер" н.з АА 4906 НМ під керуванням Назарик О.М.

Як визначається в ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Із встановлених судом обставин справи №1915/414/12 вбачається, що винною у заподіянні майнової шкоди особою є водій транспортного засобу "ВАЗ-21070", реєстраційний номер ВО 8723 АС - Луковський Володимир Богданович.

Отже, право зворотної вимоги (регресу) до відповідача, який у даних правовідносинах не є винною особою, за приписами ст.1191 Цивільного кодексу України не виникає.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст.32 ГПК України, відповідно, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору; ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі.

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 статті 33 ГПК України, відповідно, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

У відповідності до ч. 1 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на матеріали справи та норми чинного законодавства господарський суд дійшов висновку про те, що в позові слід відмовити.

У відповідності до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 43,49,82,85 Господарського процесуального кодексу України, суд:

В И Р І Ш И В :

1. В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України, через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 17 листопада 2014 року

Суддя С.О. Хома