ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

0,2

22.12.14 №910/28331/14.

Суддя Яковенко А.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль"

до Публічного акціонерного товариства "Будівельне управління №813";

Публічного акціонерного товариства "Південьзахідшляхбуд"

про стягнення 12 863 399,31 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства "Будівельне управління №813", Публічного акціонерного товариства "Південьзахідшляхбуд" про стягнення грошових коштів в розмірі 12 863 399,31 грн.

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що позовна заява без номеру без дати (вх. №28331/14 від 17.12.2014) і додані до неї документи підлягають поверненню позивачеві без розгляду з наступних підстав:

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила поєднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Згідно з ст. 58 Господарського процесуального кодексу України, в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

В даній позовній заяві без номеру без дати (вх. №28331/14 від 17.12.2014) ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль" об'єднано кілька вимог, а саме вимоги про: -стягнення з Публічного акціонерного товариства "Будівельне управління № 813" на користь позивача 12 863 399,31 грн. за Договором поруки №б/н від 12.04.2010 (далі - Договір-1); -стягнення з Публічного акціонерного товариства "Південьзахідшляхбуд" на користь позивача 12 863 399,31 грн. за Договором поруки №б/н від 12.04.2010 (далі - Договір-2).

Для встановлення фактичних обставин справи, судом має бути досліджено два окремі договори поруки та договір фінансового лізингу, на виконання якого було укладено зазначені договори поруки між позивачем і відповідачем-1 та між позивачем і відповідачем-2.

Згідно п. 4.1.4. Постанови Пленуму ВГСУ №1 від 24.11.2014 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів" зазначено, що особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (частина третя статті 554 ЦК України). Ця норма не може бути застосована до правовідносин, що виникли з декількох договорів поруки, оскільки поручителі не несуть солідарної відповідальності один перед одним, якщо інше не передбачено договором, і таку поруку не можна вважати їхньою спільною. Таким чином, порука кількох осіб може бути визначена як спільна у разі укладення договору поруки декількома поручителями та встановлення умовами договору волевиявлення цих осіб щодо спільного забезпечення зобов'язання. Лише у такому випадку поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою (спільна порука).

Відповідно до ч. 3 пункту 3.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду міста Києва №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", якщо позивач порушив правила об'єднання вимог або об'єднання цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву (стаття 58 та пункт 5 частини першої статті 63 ГПК).

Навіть у випадку коли позивач правомірно об'єднав вимоги, пов'язані між собою, суд вправі повернути позовну заяву, якщо вважатиме, що сумісний розгляд об'єднаних вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору.

За поданою позивачем позовною заявою фактично підлягають вирішенню два окремих спори між різними сторонами (за Договором-1 між позивачем і Публічним акціонерним товариством "Будівельне управління №813"; за Договором-2 між позивачем і Публічним акціонерним товариством "Південьзахідшляхбуд"), підставами виникнення спірних правовідносин сторін є різні господарські договори.

При цьому, підлягають встановленню обставини щодо підстав стягнення з відповідача-1 заборгованості, що виникла на підставі Договору-1 та з відповідача-2 заборгованості, що виникла на підставі Договору-2, необхідним є з'ясування чи відповідають дійсності та підтверджуються відповідними доказами вимоги про стягнення грошових коштів по кожному з договорів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем порушено правила об'єднання позовних вимог, що суперечить правилам ст. 58 ГПК України, внаслідок чого, зазначений позов підлягає поверненню без розгляду.

Вказану правову позицію також висловлено в постанові Вищого господарського суду України №905/2792/13 від 18.07.2013., постанові Вищого господарського суду України №917/207/13-г від 30.04.2013.

Крім того, з бази "Діловодство господарських судів" стало відомо про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" вже зверталося до Господарського суду міста Києва з вищевказаним позовом до Публічного акціонерного товариства "Будівельне управління №813", Публічного акціонерного товариства "Південьзахідшляхбуд" про стягнення грошових коштів в розмірі 12 863 399,31 грн.

Судом встановлено, що 03.12.2014 суддею Пукшин Л.Г. оголошено ухвалу Господарського суду міста Києва по справі №910/26917/14, відповідно до якої позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" до Публічного акціонерного товариства "Будівельне управління №813", Публічного акціонерного товариства "Південьзахідшляхбуд" про стягнення грошових коштів в розмірі 12 863 399,31 грн., повернуто позивачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України. Також, відповідно до інформації з бази "Діловодство господарських судів" встановлено, що ухвала Господарського суду міста Києва від 03.12.2014 у справі №910/26917/14 (суддя Пукшин Л.Г.) позивачем не оскаржувалась, відповідно набрала законної сили.

Беручи до уваги наведене, зважаючи на те, що заявником не дотримано вимог ст.ст. 54, 57 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що приписи ст. 63 Господарського процесуального кодексу України носять імперативний характер, суд дійшов висновку, що викладені обставини є підставою для повернення позовної заяви відповідно до ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Проаналізувавши всі наведені вище обставини, суд дійшов висновку, що позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Суд звертає увагу позивача, що після усунення недоліків, які стали підставою повернення позовної заяви без розгляду, він може повторно звернутися до Гсподарського суду міста Києва з позовом, відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 63, ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачеві без розгляду.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя А.В.Яковенко