ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

29.12.14р. Справа № 904/10369/14

Суддя Рудовська І.А. , розглянувши
матеріали

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Міський комерційний банк",
м. Київ

до Дочірнього підприємства "Мега Пак"
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Клайм", м.
Дніпропетровськ

Третя особа: Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Торгівельно-виробнича компанія "Мега
Пак", м. Дніпропетровськ

про звернення стягнення на предмет
договору застави

ВСТАНОВИВ:

Стаття 63 Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язує суддю, який вирішує питання
про прийняття позовної заяви,
повернути позовну заяву з підстав
неправильного оформлення позовної
заяви та доданих до неї документів.

Суд досліджує позовну заяву за
формальними ознаками, не вивчаючи
питання по суті позовних вимог.

Позовна заява підлягає поверненню,
якщо вона за формою та змістом не
відповідає вимогам статей 54 - 58
Господарського процесуального кодексу
України.

Стаття 65 Кодексу визначає дії судді з
підготовки справи до розгляду, які
полягають у здійсненні певних заходів
і процесуальних дій, спрямованих на
правильне і своєчасне вирішення спору.

Суддя самостійно на власний розсуд
визначає, які саме дії слід учинити
виходячи з конкретних обставин справи,
ступеня підготовленості матеріалів
самими сторонами, а також тих
клопотань, що подані позивачем разом із
позовною заявою.

Публічне акціонерне товариство
"Міський комерційний банк" звернулося
до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом
(вх. № суду 10181/14 від 26.12.2014 р.) до
Дочірнього підприємства "Мега Пак"
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Клайм" про звернення
стягнення на предмет договору застави.

Розглянувши позовні матеріали вих. №
23/725 від 22.12.2014 р., суд вважає, що позовна
заява підлягає поверненню без розгляду
за таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України до позовної заяви додаються
документи, які підтверджують сплату
судового збору у встановлених порядку
і розмірі.

Згідно до статті 4 Закону України "Про
судовий збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VІ, за
подання до господарського суду
позовної заяви майнового характеру
підлягає сплаті судовий збір у розмірі
2% ціни позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат.

У позовній заяві позивач зазначає, що
він звільнений від сплати судового
збору згідно з п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону
України "Про судовий збір".

Судом було проаналізовано зазначені
норми та встановлено наступне.

Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про
судовий збір" звільняється від сплати
судового збору уповноважена особа
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб - у справах, пов'язаних із
здійсненням тимчасової адміністрації
та ліквідації банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України
"Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб" протягом 30 днів з дня
початку тимчасової адміністрації
уповноважена особа Фонду зобов'язана
забезпечити перевірку договорів (інших
правочинів), укладених банком протягом
одного року до дня запровадження
тимчасової адміністрації банку, на
предмет виявлення договорів
(правочинів), виконання яких спричинило
або може спричинити погіршення
фінансового стану банку та які
відповідають одному з таких критеріїв:
1) договори, за якими було або має бути
здійснено відчуження (або передача в
користування) майна банку на умовах,
значно гірших за звичайні ринкові
умови здійснення відповідних операцій;
2) договори про здійснення кредитних
операцій, які передбачають надання
клієнту пільг і які банк не уклав би за
звичайних ринкових умов; 3) договори про
здійснення кредитних операцій та інші
господарські договори, що мають на меті
штучне виведення активів банку
внаслідок шахрайських дій та
зловмисних намірів; 4) договори, що
передбачають платіж чи операцію з
майном з метою надання пільг окремим
кредиторам банку; 5) договори
(правочини) з пов'язаною особою банку,
якщо така операція не відповідає
вимогам законодавства України або
загрожує інтересам вкладників і
кредиторів банку; 6) господарські
операції, де оплата значно перевищує
реальну вартість товарів, послуг,
іншого майна, отриманого банком.

Частиною 3 статті 38 Закону України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб" встановлено, що договори,
зазначені в частині другій цієї статті,
є нікчемними. Уповноважена особа Фонду
зобов'язана вжити заходів для
витребування (повернення) майна
(коштів) банку, переданого за такими
договорами, а також має право вимагати
відшкодування збитків, спричинених їх
укладенням. У разі звернення до суду
уповноваженої особи Фонду державне
мито не сплачується.

Посилаючись на звільнення від сплати
судового збору при подачі позову до
суду, позивач не враховує той факт, що
вказана норма передбачає таке право
лише у разі подачі віндикаційного
позову до суду або позову про стягнення
збитків за договорами, які є нікчемними
та перелік яких зазначено у ч. 2 ст. 38
Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб".

Із позовних матеріалів вбачається, що
позивач заявив вимогу про звернення
стягнення на предмет договору застави
у рахунок погашення за Договором про
надання овердрафту № 1046/980-ЮО/О
від 08.10.2013 року в розмірі 1 638 803,66 грн., що
з огляду на викладене не входить до
переліку обставин звільнених від
сплати судового збору.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що при подачі зазначеної позовної
заяви уповноважена особа Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб не
звільняється від сплати судового
збору.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів сплати судового
збору у встановлених порядку та
розмірі.

При цьому суд приймає до уваги правову
позицію Вищого господарського суду
України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3
постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", згідно якої
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК
щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК.

За змістом ч. 2 ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть бути
підтверджені іншими засобами
доказування.

Вказана обставина є підставою для
повернення позовної заяви та доданих
до неї документів без розгляду.

Додатково зазначаємо, що згідно з ч. 3
ст. 63 Господарського процесуального
кодексу України повернення позовної
заяви не перешкоджає повторному
зверненню з нею до господарського суду
в загальному порядку після усунення
допущеного порушення.

Керуючись ч. 2 ст. 34, ст. 57, п. 4 ч. 1 ст. 63,
ст.ст. 86, 87 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду.

Додаток: - позовна заява з додатками на
85 аркушах, у тому числі конверт.

Суддя І.А. Рудовська