м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Приватного
підприємства "ЮСЦЕНТР"до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ліко-Житлосервіс"
про розірвання договору
та стягнення 28 600,00 грн.
Суддя Стасюк С.В.
Представники сторін:
від позивача Любаренко Д.О. (дов. б/н
від 14.01.2013 року)від відповідача не
Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 23 грудня 2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення у справі.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Приватне підприємство "ЮСЦЕНТР" (надалі
по тексту - позивач) звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
"Ліко-Житлосервіс" (надалі по тексту -
відповідач) про розірвання договору та
стягнення 28 600,00 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на порушення відповідачем
умов Договору № 4/4 від 30.04.2011 року, а
саме - несвоєчасне здійснення
відповідачем оплати наданих послуг з
охорони та збереження майна на об'єкті,
що знаходяться за адресою: м. Київ, вул.
Ломоносова, буд. 60-а (блок Г).
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 29.10.2014 року порушено
призначено справу до розгляду на 02.12.2014
02.12.2014 року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшли документи на
виконання вимог ухвали суду та
клопотання про зупинення провадження у
справі. В обґрунтування поданого
клопотання пр. зупинення провадження у
справі представник позивача зазначає,
що Господарським судом міста Києва
визнання недійсним Договору про
надання охоронних послуг № 2 від 28.05.2014
року, укладеного між відповідачем та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "АСБ ЩИТ".
У судовому засіданні 02.12.2014 року
представник позивача надав усні
пояснення по суті спору, в яких просить
суд задовольнити позовні вимоги у
Представник відповідача у судовому
засіданні 02.12.2014 року надав відзив на
позовну заяву, відповідно до якого
заперечував проти заявлених позовних
вимог посилаючись на те, що відповідач
направив на адресу позивача
повідомлення вих. №156 від 30.04.2014 року
про розірвання з 01.06.2014 року Договору №
4/4 від 30.04.2011 року в підтвердження чого
надав копію фіскального чеку № 6881 від
30.04.2014 року та копію повідомлення про
вручення поштового відправлення від
30.04.2014 року. Також, відповідач зазначив,
що з 01.06.2014 року охорону паркінгів
забезпечує Товариство з обмеженою
відповідальністю "АСБ ЩИТ" на підставі
укладеного з Товариством з обмеженою
відповідальністю "Ліко-житлосервіс"
Договору про надання охоронних послуг
№ 2 від 28.05.2014 року.
Розгляд поданого позивачем клопотання
про зупинення провадження у справі
відкладено судом до наступного
судового засідання.
Відповідно до статті 77 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 02.12.2014 року винесено
ухвалу про відкладення розгляду справи
22.12.2014 року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
представника Сартанія Т.Г. надійшла
заява про залучення правонаступника. У
зв'язку з укладенням Договору про
відступлення права вимоги № 8/10/2014-4 від
19.12.2014 року між Приватним підприємством
"ЮСЦЕНТР" та Сартанія Тимуром
Гівовичем, відповідно до якого до
останнього перейшло право вимоги до
відповідача за Договором № 4/4 від 30.04.2011
року, заявник просив Сартанія Тимура
Гівовича залучити в якості позивача по
справі.
Розглянувши подане клопотання про
залучення правонаступника суд
відмовляє у його задоволенні, оскільки
права вимоги фізичній особі за
Договором про відступлення права
вимоги № 8/10/2014-4 від 19.12.2014 року із
зазначенням у договорі відповідного
обсягу зобов`язання, не є підставою для
заміни позивача за позовом юридичної
особи, оскільки уступка прав позивача в
господарському процесі шляхом
укладення цивільно-правової угоди з
особою, яка не може бути стороною цього
процесу чинним законодавством не
Крім того, суд відмовляє у задоволенні
клопотання позивача про зупинення
провадження у справі, оскільки
позивачем не доведено яким чином
на розгляд даної справи по суті.
Представник позивача в судовому
засіданні 23.12.2014 року надав усні
пояснення по суті спору, відповідно до
яких просив залишити позов без
Проте, суд не вбачає підстав для
залишення позову без розгляду,
оскільки позивачем не наведено тих
обставин з якими Господарський
процесуальний кодекс України (стаття 81)
дає підстави для залишення позову без
Представник відповідача в судове
засідання 23.12.2014 року не з'явився, про
причини неявки суду невідомо, про час
та дату судового засідання
повідомлений належним чином.
Розглянувши подані сторонами
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги,
Господарський суд міста Києва -
30.04.2011 року між Приватним підприємством
"Юсцентр" (виконавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Ліко -
Житлосервіс" (замовник) був укладений
Договір № 4/4 (далі-Договір), яким
передбачено, що відповідач доручає, а
позивач зобов'язується забезпечити
охорону і збереження майна на об'єкті
відповідача за адресою: м. Київ, вул.
Ломоносова, буд. 60-а (блок "Г") у
відповідності до ліцензійних умов
провадження господарської діяльності
з наданням послуг, пов'язаних з
охороною державної та іншої власності,
затверджених Наказом Міністерства
внутрішніх справ України 01.12.2009 року №
Відповідно до пункту 2.1 Договору
вартість послуг за даним договором
складає 7 150,00 грн. за один місяць, в т.ч.
Згідно з пунктами 2.2, 2.3, 2.4 Договору
оплата наданих послуг здійснюється
відповідачем щомісячно до 10-го числа
наступного місяця на підставі акта
здачі-приймання послуг. Вартість
послуг за погодженням сторін може
уточнюватись в зв'язку з інфляцією на
підставі рішень, прийнятих Урядом
шляхом укладання додаткової угоди.
Оплата наданих послуг здійснюється
відповідачем щомісячно до 10-го числа
наступного місяця на підставі акта
здачі-приймання послуг.
Виконавець бере на себе зобов'язання
своєчасно та якісно надавати послуги
замовнику, передбачені пунктом 1 цього
договору (пункт 3.1.1 Договору).
Відповідно до пункту 3.2.3 Договору
замовник бере на себе зобов'язання
проводити оплату за надані послуги
згідно з пунктом 2 цього Договору.
Пунктом 4.2 Договору сторони
передбачили, що замовник має право в
односторонньому порядку розірвати
договір через тридцять календарних
днів після письмового повідомлення про
Даний договір набирає чинності з
моменту його підписання сторонами та
діє до 31.11.2011 року (пункт 5.1 Договору).
26.05.2014 року позивач звернувся до
відповідача листом № 4 про збільшення
вартості послуг у зв'язку з
інфляційними процесами, шляхом
укладення додаткової угоди та
повідомив, що у разі відсутності згоди
на її укладення договір № 4/4 від 30.04.2011
року буде вважатись припиненим,
починаючи з 01.08.2014 року.
В подальшому, позивач неодноразово
звертався до відповідача з листами в
яких пропонував відповідачу сплатити
заборгованість (належним чином
засвідчені копії листів наявні в
матеріалах справи).
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що у відповідача виникла
заборгованість з оплати наданих
позивачем послуг за Договором у період
з червня по вересень 2014 року в розмірі 28
У зв'язку з тим, що Договір між
сторонами не розірвано, заборгованість
не сплачена, позивач звернувся до суду
з позовом в якому просить розірвати
Договір № 4/4 від 30.04.2011 року та стягнути
з відповідача заборгованість в розмірі
Відповідач проти позову заперечує,
посилаючись на те, що він направив на
адресу позивача повідомлення вих. №156
від 30.04.2014 року про розірвання з 01.06.2014
року Договору № 4/4 від 30.04.2011 року в
підтвердження чого надав копію
фіскального чеку № 6881 від 30.04.2014 року та
копію повідомлення про вручення
поштового відправлення від 30.04.2014 року.
Також, відповідач зазначив, що з 01.06.2014
року охорону паркінгів забезпечує
Товариство з обмеженою
відповідальністю "АСБ ЩИТ" на підставі
укладеного з Товариством з обмеженою
відповідальністю "Ліко-житлосервіс"
Договору про надання охоронних послуг
№ 2 від 28.05.2014 року.
Оцінивши наявні в справі докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, суд
приходить до висновку, що заявлені
позовні вимоги не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.
Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного
кодексу України передбачено, що однією
із підстав виникнення цивільних прав
та обов'язків є договори та інші
Згідно з частиною першою статті 509
Цивільного кодексу України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
Відповідно до статті 901 Цивільного
кодексу України, за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної ії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Положеннями статті 526 Цивільного
кодексу України передбачено, що
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (стаття 525
Цивільного кодексу України).
Позивач зазначив суду, що Договір № 4/4
від 30.04.2011 року про надання послуг діє,
однак, відповідач неналежним чином
виконує свої зобов'язання за цим
договором, в результаті чого у
останнього утворилась заборгованість
в сумі 28 600,00 грн. за період з червня 2014
року по вересень 2014 року.
Разом з тим, як встановлено судом, 30.04.2014
року відповідач у порядку,
передбаченому пунктом 4.2 Договору,
направив на адресу позивача
повідомлення про розірвання даного
договору з 01.06.2014 року та додаткову
угоду про розірвання договору, які були
отримані позивачем 21.05.2014 року.
У силу положень статті 626 Цивільного
кодексу України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
Згідно з статтею 651 Цивільного кодексу
України зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
У разі односторонньої відмови від
договору у повному обсязі або частково,
якщо право на таку відмову встановлено
договором або законом, договір є
відповідно розірваним або зміненим.
Згідно з частиною 1 статті 188
Господарського кодексу України зміна
та розірвання господарських договорів
в односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором.
Статтею 907 Цивільного кодексу України
визначено, що договір про надання
послуг може бути розірваний, у тому
числі, шляхом односторонньої відмови
від договору, в порядку та на підставах,
встановлених цим Кодексом, іншим
законом або за домовленістю сторін.
Порядок і наслідки розірвання договору
про надання послуг визначаються
домовленістю сторін або законом.
Як вже встановлено судом, відповідно до
пункту 4.2 Договору замовник
(відповідач) має право в
односторонньому порядку розірвати
договір через тридцять календарних
днів після письмового повідомлення про
З огляду на встановлені обставини у
справі суд дійшов висновку, що
відповідач в односторонньому порядку
розірвав Договір № 4/4 від 30.04.2011 року,
направивши відповідне повідомлення
позивачу 30.04.2014 року, як це передбачили
сторони у договорі, а, отже, вказаний
договір припинив свою дію з 01.06.2014 року.
Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, 28.05.2014 року між відповідачем та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "АСБ Щит" укладений
договір № 2 про надання охоронних
послуг, умовами якого передбачено, що
замовник доручає і оплачує, а
виконавець бере на себе зобов'язання
своїми силами і засобами забезпечити
цілодобову охорону підземних
автостоянок, що знаходиться за адресою:
Судом встановлено, що даний договір
вступив в силу з 01.06.2014 року та сторони
вчиняють дії по його виконанню, про що
свідчать акт прийому-передачі під
охорону, акти здачі-прийняття робіт
(надання послуг) № ОУ-0000011 від 30.06.2014
року, № ОУ-0000014 від 31.07.2014 року,
№ ОУ-0000017 від 31.08.2014 року, № ОУ-0000021 від
30.09.2014 року, а також платіжні доручення
Отже, цей договір був укладений
відповідачем з іншою (третьою) особою,
оскільки він вважав дію Договору № 4/4
від 30.04.2011 року, укладеного з позивачем,
Всі інші доводи представника позивача
не спростовують вищевказаних
висновків, зроблених на підставі
встановлених обставин у справі та норм
діючого законодавства.
Крім того, позивач не підтвердив
належними доказами факту надання
відповідачу послуг з охорони об'єкту,
який знаходиться за адресою: м. Київ,
період з червня по вересень 2014 року.
З урахуванням викладеного, враховуючи
той факт, що Договір № 4/4 від 30.04.2011 року
відповідачем був розірваний в
односторонньому порядку згідно з
пунктом 4.2 даного договору, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог про
стягнення з відповідача
заборгованості у сумі 28 600,00 грн. за
період з червня по вересень 2014 року та
розірвання договору.
Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог чи заперечень.
Відповідно до статті 34 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
Обов'язок доказування та подання
доказів відповідно до статті 33
Господарського процесуального кодексу
України розподіляється між сторонами
виходячи з того, хто посилається на
певні юридичні факти, які
обґрунтовують його вимоги та
Це стосується позивача, який мав
довести наявність тих обставин, на
підставі яких він звернувся до
господарського суду з позовними
Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позивачем не
представлено належних (первинних)
доказів на підтвердження заявлених
позовних вимог, а відтак матеріали
справи не свідчать про порушення
відповідачем прав позивача, що
виключає можливість їх захисту в
судовому порядку.
За таких обставин, позовні вимоги
Приватного підприємства "ЮСЦЕНТР"
задоволенню не підлягають.
Відшкодування судових витрат
відповідно до статей 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України, покладаються судом на
Виходячи з вищенаведеного та керуючись
статтями 4, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -
У позові Приватного підприємства
"ЮСЦЕНТР" відмовити.
Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 29.12.2014

Суддя
С.В. Стасюк