м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Товариства з обмеженою
відповідальністю відповідальністю
«Торговий Дім «Екотронік»
до Товариства з обмеженою
відповідальністю відповідальністю
«Торговий Дім «Сінто»
Суддя Грєхова О.А.
Представники сторін:
від позивача: Єфімова О.С. - представник
від відповідача: не з'явився.
Заявлено позов про стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий Дім
«Сінто» заборгованості за Договором
поставки партії товарів № 372197 від
пені, 290,07 грн. 3% річних.
Позовні вимоги мотивовані відсутністю
у відповідача правових підстав для
грн., отриманих як оплату товару за
Договором поставки партії товарів №
372197 від 23.07.201213, оскільки сам товар
позивачем повернуто відповідачу.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 07.10.2014 порушено провадження
призначено на 03.11.2014.
У зв'язку з нез'явленням в судове
засідання 03.11.2014 представника
відповідача розгляд справи було
відкладено на 01.12.2014.
26.11.2014 представник позивача через
відділ діловодства суду подав заяву
про зміну предмету позову, в якій
суми попередньої оплати.
Розглянувши заяву позивача про зміну
предмету позову, суд дійшов наступних
Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України
позивач вправі до прийняття рішення по
справі, зокрема до початку розгляду
господарським судом справи по суті
змінити предмет або підставу позову
шляхом подання письмової заяви.
Відповідно до п. 3.12 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" від 26.12.2011 № 18 право
позивача на зміну предмета або
підстави позову може бути реалізоване
лише до початку розгляду господарським
судом справи по суті та лише у суді
першої інстанції шляхом подання до
суду відповідної письмової заяви, яка
за формою і змістом має узгоджуватися
із статтею 54 ГПК з доданням до неї
документів, зазначених у статті 57
Під предметом позову розуміється певна
матеріально-правова вимога позивача до
відповідача, стосовно якої позивач
просить прийняти судове рішення.
Відтак зміна предмета позову означає
зміну вимог, з якими позивач звернувся
Оскільки заява про зміну предмету
позову подана до початку розгляду
справи по суті та з дотриманням вимог
ст.ст. 54, 57 ГПК України, вона
приймається судом до розгляду.
01.12.2014 через відділ діловодства суду
представник відповідача подав відзив
на позовну заяву, в якому проти позову
заперечив з підстав того, що відповідно
до виписки по рахунку відповідач
повернув позивачу сплачену суму у
В судовому засіданні 01.12.2014, у
відповідності до статті 77
Господарського процесуального кодексу
України, оголошено перерву до 08.12.2014.
08.12.2014 в судовому засіданні продовжено
строк розгляду спору на 15 днів та
відповідно до вимог статті 77
Господарського процесуального кодексу
України, оголошено перерву до 22.12.2014.
В судовому засіданні 22.12.2014 представник
позивача підтримав позовні вимоги в
Представник відповідача в судове не
з'явився, про причини неявки суду не
повідомив, хоча про час та місце
проведення судового засідання був
повідомлений своєчасно та належним
Згідно із п.3.9.2 Постанови №18 від
26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського
суду України "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
Зважаючи на те, що неявка представника
відповідача не перешкоджає всебічному,
повному та об'єктивному розгляду всіх
обставин справи, суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судових засіданнях складалися
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
присутніх в судовому засіданні
представників учасників процесу,
всебічно і повно з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, господарський
суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

23.07.2012 між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Торговий Дім
«Сінто» (далі - відповідач,
постачальник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Торговий
Дім «Екотронік» (далі - позивач,
покупець) було укладено Договір
поставки партії товарів №372197,
відповідно до умов якого постачальник
зобов'язується передати покупцеві
товар, що визначений у цьому договорі,
який не обтяжений та щодо якого
відсутні претензії третіх осіб, а
покупець зобов'язується прийняти
зазначений вище товар і оплатити його
вартість (п. 1.1. Договору).

За умовами п. 3.1. Договору, ціна за
одиницю товару визначається рахунками
на оплату в кожному випадку поставки
окремо.

Оплата за товар здійснюється наступним
чином: передоплата в розмірі 100% від
загальної ціни, зазначеної в п. 3.1. цього
договору, повинна бути переказана
покупцем на поточний рахунок
постачальника, зазначений в розділі
«Місцезнаходження та реквізити
Сторін» цього Договору, протягом 10
банківських днів з моменту отримання
покупцем рахунку на оплату (розділ 4
Договору).

Відповідно до п.п. 10.1.-10.3. Договору,
строк його дії починає свій перебіг з
моменту його підписання сторонами та
його скріплення печатками та
закінчується 31.12.2012. Якщо жодна із
сторін не заявила письмово про
розірвання цього Договору за 10 днів до
закінчення строку його дії, то він
вважається пролонгованим на наступний
рік. Закінчення строку цього Договору
не звільняє сторони від
відповідальності за його порушення,
яке мало місце під час дії цього
Договору.

На виконання умов договору, позивачем
за період з 11.03.2013 по 23.09.2013 позивачем
сплачено на рахунок відповідача 117981,00
грн. та 21.11.2013 здійснено повернення
частини продукції відповідачу, що
підтверджується поверненням
постачальнику №4 на суму 20052,00 грн., яке
підписано уповноваженими
представниками сторін та скріплено
печатками підприємств.

В свою чергу, відповідачем поставлено
позивачу товар за видатковими
накладними №248 від 10.04.2013, №329 від 22.04.2013,
№330 від 24.05.2013, №422 від 25.06.2013, №459 від
08.07.2013, №527 від 06.08.2013 та №641 від 23.09.2013 на
загальну суму 117981,00 грн.

Втім, відповідач, повернення коштів за
повернутий позивачем товар згідно з
накладною на повернення товару № 4 від
21.11.2013 не здійснив, у зв'язку з чим за ним
виникла заборгованість в сумі 20052,00
грн., про що сторонами складено акт
звірки станом на 31.12.2013.

Претензією №1 від 18.03.2014 позивач
звернувся до відповідача з вимогою
повернути сплачені кошти у розмірі
20052,00 грн., однак вказана претензія
залишена відповідачем без задоволення
та відповіді, в зв'язку з чим позивач
звернувся до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного
кодексу України передбачено, що
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Як встановлено ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який
час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Претензія позивачем направлялася на
адресу відповідача 18.03.2014 та отримана
останнім 26.03.2014, про що свідчить
зворотне поштове повідомлення з
відміткою про вручення, яке наявне в
матеріалах справи.

Частиною 1 статті 614 ЦК України
визначено, що особа, яка порушила
зобов'язання, несе відповідальність за
наявності її вини (умислу або
необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.
При цьому відсутність своєї вини
відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України
доводить особа, яка порушила
зобов'язання.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу
України особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Положення цієї
глави застосовуються незалежно від
того, чи безпідставне набуття або
збереження майна було результатом
поведінки набувача майна, потерпілого,
інших осіб чи наслідком події.
Положення цієї глави застосовуються
також до вимог про повернення
виконаного однією із сторін у
зобов'язанні.

Таким чином, оскільки позивачем
повернуто товар на суму 20052,00 грн., а
відповідач зберігає вказані кошти без
достатньої правової підстави, суд
приходить до висновку, про обов'язок
відповідача повернути помилково
отримані кошти на користь позивача з
моменту отримання претензії та повинен
бути виконаним до 03.04.2014.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього
Кодексу кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідач під час розгляду справи не
надав суду належних та допустимих
доказів, які б спростовували заявлені
позовні вимоги, як і не надав доказів
часткової або повної сплати заявленої
до стягнення суми.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про наявність правових підстав для
стягнення з відповідача грошових
коштів у розмірі 20052,00 грн., у зв'язку з
чим позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі, з
покладенням витрат по сплаті судового
збору на відповідача в порядку ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий Дім
«Сінто» (02140, м. Київ, вул. Вишняківська,
9, кв. 97, ідентифікаційний код 36825176) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий Дім
«Екотронік» (02140, м. Київ, вул. Л.Руденко,
6-А, ідентифікаційний код 37219775) 20052
(двадцять тисяч п'ятдесят дві) грн. 00
коп. - основного боргу та 1827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. -
витрат по сплаті судового збору.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 29.12.2014р.

Суддя
О.А. Грєхова