м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Діамед»
до Комунального підприємства
«Київжитлоспецексплуатація»
за участю третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - приватного
нотаріуса КМНО Шевчук Зої Миколаївни
про визнання виконавчого напису таким,
що не підлягає виконанню.
Суддя Сташків Р.Б.
Представники сторін:
від позивача - Половов В.О. (представник
від відповідача - Глотова С.О.
(представник за довіреністю);
від третьої особи - не з'явились.
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Діамед» (далі -
Позивач) звернулось до господарського
суду міста Києва з позовною заявою до
Комунального підприємства
«Київжитлоспецексплуатація» (далі -
Відповідач) про визнання таким, що не
підлягає виконанню виконавчого напису
№ 1426 від 11.07.2014, вчиненого приватним
нотаріусом КМНО Шевчук З.М.
Позовні вимоги мотивовані тим, що
Позивач не визнає заборгованості перед
Відповідачем у розмірі, який
зазначається у виконавчому написі, та
вказує на ненадіслання Відповідачем
Позивачу копії рахунку з відміткою про
непогашення заборгованості. Також
Позивач вказує, що Третьою особою було
невірно визначено пункт переліку
документів, за якими стягнення
заборгованості провадиться у
безспірному порядку, та що Договір не
був нотаріально посвідчений, а майно,
передане відповідно до Договору, не є
заставленим майном, тому Третьою
особою при вчиненні Виконавчого напису
на думку Позивача було порушено ст. 87
Закону України «Про нотаріат», а також
вчинено його на підставі документів,
які не можуть підтвердити безспірність
заборгованості Позивача перед
Відповідач проти заявлених позовних
вимог заперечує, та доводить, що
заборгованість Позивача дійсно
існувала, спростована ним або погашена
не була, рахунок-попередження Позивачу
надсилався, а Третьою особою було
вчинено виконавчий напис на підставі
належного пакету документів.
Третя особа подала пояснення,
відповідно до якого просить суд
розглядати справу за її відсутності та
згідно чинного законодавства.
Судом також було розглянуто заяву
Позивача про забезпечення позову, та
суд залишає її без задоволення,
оскільки Позивачем, всупереч ст. 66-67 ГПК
України, не доведено суду (не надано
письмових та інших доказів), що
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення господарського суду
по даній справі, а одні лише припущення
Позивача належними доказами не
являються. При цьому, сума судового
збору, сплачена Позивачем за звернення
до суду з даною заявою, в зв'язку з
відмовою суду в її задоволенні,
покладається на Позивача та йому не
Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши надані сторонами
докази та оцінивши їх в сукупності, суд
15.11.2013 між Департаментом комунальної
власності м. Києва (Орендодавець),
Позивачем (Орендар), а також
Відповідачем (Підприємство) було
укладено договір № 1412 оренди нежилого
приміщення (далі - Договір) площею 154,20
кв.м., яке знаходиться в м. Києві по вул.
Приозерна, 2-А, та яке було фактично
передано в користування Орендарю на
підставі акта приймання-передачі
Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України
«Про оренду державного та комунального
майна» стягнення заборгованості по
орендній платі провадиться в
безспірному порядку на підставі
виконавчого напису нотаріуса.
11.07.2014 приватним нотаріусом КМНО Шевчук
Зоєю Миколаївною (Третя особа) було
вчинено виконавчий напис (далі -
Виконавчий напис) про звернення
стягнення на заборгованість Позивача,
як Орендаря, за Договором на загальну
заборгованість з орендної плати за
період з 02.01.2014 по 30.04.2014, 1879,68 грн.
нарахована пеня за період з 01.01.2014 по
24.04.2014 та 406,18 грн. сума відповідальності
за порушення грошового зобов'язання за
період з 02.01.2014 по 24.04.2014.
На підставі Виконавчого напису 27.10.2014
головним державним виконавцем ВДВС
Святошинського РУЮ у м. Києві була
винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження № 45200479.
Позивач (боржник за Виконавчим написом)
вважає Виконавчий напис таким, що не
підлягає виконанню, оскільки не визнає
заборгованості перед Відповідачем у
розмірі, який зазначається у
Виконавчому написі, та вказує на
ненадіслання Відповідачем Позивачу
копії рахунку з відміткою про
непогашення заборгованості, як
передбачено п. 9 Постанови KMУ «Про
затвердження переліку документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів
нотаріусів» від 29.06.1999 № 1172.
Також Позивач вказує, що Третьою особою
було невірно визначено пункт вказаного
Переліку документів, за якими
стягнення заборгованості провадиться
у безспірному порядку, та що Договір не
був нотаріально посвідчений, а майно,
передане відповідно до Договору, не є
заставленим майном, тому Третьою
особою при вчиненні Виконавчого напису
на думку Позивача було порушено ст. 87
Закону України «Про нотаріат», а також
вчинено його на підставі документів,
які не можуть підтвердити безспірність
заборгованості Позивача перед
Однак до доводів Позивача суд
За умовами Договору за користування
об'єктом оренди Позивач сплачує
компенсує витрати Відповідача за
користування земельною ділянкою, на
якій розташовано об'єкт оренди, яка
складає 460 грн. 74 коп. Розмір орендної
плати за кожний наступний місяць
визначається з урахуванням індексу
інфляції за попередній місяць,
опублікованому у поточному місяці.
При цьому, п. 3.7 Договору передбачає, що
орендна плата та компенсація витрат
підприємства за користування
земельною ділянкою сплачується
орендарем незалежно від наслідків
господарської діяльності орендаря
щомісячно не пізніше 5 числа наступного
місяця. Тобто, умови Договору
передбачають обов'язок орендаря
самостійно сплачувати орендну плату, з
урахуванням її індексації, та
компенсувати витрати підприємства за
користування земельною ділянкою.
У абз. 2, 3 пункту 8 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
24.10.2011 № 10 «Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ
господарським судам» роз'яснено, що
спори про визнання виконавчого напису
таким, що не підлягає виконанню
повністю або частково, вирішуються
господарським судом за позовами
боржників або зазначених осіб до
стягувачів, якщо суб'єктний склад
сторін відповідного спору відповідає
приписам статті 1 ГПК України. При цьому
за змістом статей 1, 2, 18, 22, 27 ГПК України,
статей 1 і 3 Закону України «Про
нотаріат» нотаріус не може бути
відповідачем у господарському процесі,
а залучається до участі в ньому як
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору. Водночас слід
мати на увазі, що до господарського
суду не можуть оскаржуватися дії
нотаріуса щодо вчинення виконавчого
напису, коли йдеться виключно про
порушення нотаріусом правил вчинення
відповідної нотаріальної дії і при
цьому позивачем не порушується питання
про захист права, заснованого на
приписах цивільного чи господарського
Таким чином, господарські суди не
перевіряють правильність виконавчого
напису з позиції законності дій
приватного нотаріуса при його
вчиненні, оскільки нотаріус не може
бути відповідачем у господарському
процесі, а дія або відмова у її
вчиненні, нотаріальний акт підлягають
окремому оскарженню до суду.
Господарські суди при розгляді позову
про визнання виконавчого напису
нотаріуса таким, що не підлягає
виконанню, перевіряють лише належність
кредитора, розмір заборгованості та
штрафних санкцій боржника,
правильність їх нарахування, та
правильність вимог, зазначених у
виконавчому написі, а також
встановлюють наявність (відсутність)
об'єктивних обставин, за яких
виконавчий напис втратив чинність та
не підлягає виконанню.
Згідно з частиною 2 статті 87 Закону
України «Про нотаріат» перелік
документів, за якими стягнення
заборгованості провадиться у
безспірному порядку на підставі
виконавчих написів, встановлюється
Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 3.2, 3.5 глави 16
Порядку про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України
(затверджений наказом Міністерства
юстиції України від 22.02.2012 № 296/5;
зареєстрований в Міністерстві юстиції
безспірність заборгованості
підтверджують документи, передбачені
Переліком документів, за якими
стягнення заборгованості провадиться
у безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі -
Перелік). При вчиненні виконавчого
напису нотаріус повинен перевірити, чи
подано на обґрунтування стягнення
документи, зазначені у цьому Переліку.
Пунктом 9 цього Переліку передбачено
порядок стягнення заборгованості з
орендної плати за користування
державним та комунальним майном, та
зазначено, що для одержання
виконавчого напису подаються: а)
оригінал договору оренди; б) засвідчена
стягувачем копія рахунка, надісланого
боржникові, з відміткою про
непогашення заборгованості після
вручення письмового попередження.
У зв'язку з систематичним порушенням
Позивачем умов Договору у частині
несплати орендної плати та компенсації
витрат підприємства за користування
земельною ділянкою, Відповідачем було
направлено Позивачу вимоги про сплату
заборгованості від 20.03.2014 № 155/1/03-1079, від
23.06.2014 № 155/1/03-2444 та
рахунок-попередження від 28.04.2014 №
155/1/03-1615 (останній відповідно до
рекомендованого повідомлення про
вручення поштового відправлення
Позивачем було отримано 07.05.2014).
Суд перевірив наведений Відповідачем у
рахунку-попередженні від 28.04.2014 №
155/1/103-1615 розрахунок заборгованості,
пені та 3%, та встановив, що він є
обґрунтованим, арифметично правильним,
відповідає закону та умовам Договору
оренди, та наведені у
заборгованості з орендної плати за
період з 02.01.2014 по 30.04.2014, 1879,68 грн.
нарахованої пені за період з 02.01.2014 по
24.04.2014 та 406,18 грн. відповідальності за
порушення грошового зобов'язання за
період з 02.01.2014 по 24.04.2014 обраховані
Відповідачем правильно, та доказів їх
погашення Позивач не надав, а також
нарахованих Відповідачем сум та
наявності заборгованості не
Таким чином, дійсна загальна сума боргу
за Договором оренди складає 75 030 грн. 65
коп., яка не спростована Позивачем, та
на яку і було вчинено Виконавчий напис.
Відповідачем також залучено до
матеріалів справи листи Позивача, у
яких він визнає заявлену до нього
Відповідачем заборгованість, яка
виникла на підставі Договору оренди.
Дані листи Позивачем перед судом не
З огляду на вищенаведене, суд приходить
до висновку, що твердження Позивача,
викладене у позовній заяві стосовно не
визнання заборгованості по Договору
оренди перед Відповідачем не щодо
надсилання Відповідачем копії рахунку
не відповідають дійсності та
спростовуються залученими до
матеріалів справи письмовими доказами.
Отже, у відповідності до п. 9 Постанови
КМУ «Про затвердження переліку
документів, за якими стягнення
заборгованості провадиться у
безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів» від 29
червня 1999 року № 1172, нотаріусу було
а) оригінал договору оренди (у даному
випадку було подано вищеописаний
Договір № 1412 про передачу майна
територіальної громади міста Києва в
оренду від 15.11.2013);
б) засвідчена стягувачем копія рахунка,
надісланого боржникові, з відміткою
про непогашення заборгованості після
вручення письмового попередження (у
даному випадку було подано
вищеописаний рахунок-попередження №
155/1/03-1615 від 28.04.2014).
Наказом Міністерства юстиції України
«Про затвердження Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України»
від 22.02.2012 № 296/5 передбачено, що
Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо
подані документи підтверджують
безспірність заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
Судом встановлено, що наведена у
рахунку-попереджені № 155/1/03-1615 від
28.04.2014 заборгованість зі сплати
орендної плати, пені та 3% річних
існувала, є обґрунтованою та
арифметично правильною, Позивачем
оспорена або спростована не була, та
для вчинення виконавчого напису
приватному нотаріусу КМНО Шевчук Зої
Миколаївни було подано повний та
достовірний пакет документів, що
передбачений п. 9 Постанови КМУ «Про
затвердження переліку документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів
нотаріусів» від 29 червня 1999 року № 1172.
З огляду на вищенаведене, посилання
Позивача на вчинення Третьою особою
спірного виконавчого напису на
підставі невірного переліку
документів, визнається судом
необґрунтованим, і так само суд
відхиляє посилання Позивача щодо
необхідності обов'язкового
посвідчення Договору оренди
нотаріально, оскільки за законом така
вимога до даного типу договорів оренди
не передбачена, та Позивачем не
обгрунтвоано протилежного, натомість
п. 9 Постанови КМУ «Про затвердження
переліку документів, за якими
стягнення заборгованості провадиться
у безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів» від 29
червня 1999 року № 1172 подання
нотаріально посвідченого договору
Посилання у Виконавчому написі на п. 1
вказаного переліку, замість п. 9,
визнається судом опискою, яка не тягне
за собою недійсності чи протиправності
Виконавчого напису, оскільки він
вчинений саме відповідно до п. 9
вказаного переліку та повністю йому
Позаяк наведені Позивачем
обґрунтування позовних вимог про
визнання Виконавчого напису таким, що
не підлягає виконанню, не знайшли свого
належного доказового підтвердження, та
натомість, були спростовані
Відповідачем належними засобами
доказування, то суд не вбачає підстав
для задоволення вимог і в позові
Відповідно до статті 49 ГПК України
судовий збір покладається на Позивача.
Виходячи з викладеного та керуючись
статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд
У задоволенні позову відмовити
Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 25.12.2014

Суддя
Сташків Р.Б.