ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.12.14р. Справа № 904/8497/14

За позовом Приватного акціонерного
товариства "ЗАВОД ЗАЛІЗОБЕТОННИХ
КОНСТРУКЦІЙ № 11"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЮОЛА"

про стягнення 44 000 грн. попередньої
оплати

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача - не з'явився (про час і місце
засідання суду сповіщений належно)

Відповідача - не з'явився (про час і
місце засідання суду сповіщений
належно)

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача
44 000,00 грн. попередньої оплати,
мотивуючи порушенням Відповідачем
зобов'язань в частині поставки товару.

Відповідач явку повноважного
представника у судове засідання не
забезпечив. Відзив на позов та
документи витребувані судом не надав.

Сторони у судове засідання 23.12.14р. не
з'явились.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони
добросовісно користуватись належними
їм процесуальними правами.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що
господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених статтею 69 цього
Кодексу розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

Оскільки явка у судове засідання
представників сторін - це право, а не
обов'язок, справа може розглядатись без
їх участі, якщо нез'явлення цих
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України,
розглядається за наявними у ній
матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі виставленого
рахунку-фактури №СФ-00031 від 10.07.13р. за
товар "Балка 12" на суму 157 500 грн.
Позивач платіжним дорученням №246 від
12.07.13р. перерахував на банківський
рахунок Відповідача 48 800,00 грн. та
платіжним дорученням №254 від 16.07.13р. - 100
000,00 грн.

Обумовлений товар Відповідач
Позивачеві не поставив, у зв'язку з чим
платіжним дорученням №11 від 23.07.13р.
Відповідач поверну Позивачеві 48 800,00
грн., а за платіжним дорученням №12 від
26.07.13р. - 56 000,00 грн., однак 44 000,00 грн. не
повернув.

20.08.14р. Позивач направив Відповідачеві
вимогу про повернення залишку
попередньої оплати у сумі 44 000,00 грн.,
однак Відповідач вимогу залишив без
задоволення.

Наведені обставини стали причиною
звернення Позивачем з позовом та є
предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у
справі на підставі Договору, є
господарськими зобов'язаннями, тому,
згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК
України, до цих відносин мають
застосовуватися відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей передбачених
Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

За загальним правилом щодо укладання
договорів, встановленим ст. 638 ЦК
України, договір укладається шляхом
пропозиції однієї сторони укласти
договір (оферти) і прийняття пропозиції
(акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ГК України
допускається укладення
господарських договорів у спрощений
спосіб, тобто шляхом обміну листами,
факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів.

Відносини, що виникли між Сторонами, за
своїм змістом є договором поставки.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором
поставки одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Аналогічні положення містить ст. 712 ЦК
України.

Статтею 193 ГК України визначено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону та інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог - відповідно до вимог, що у певних
умовах звичайно ставляться. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше
не встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його не
виконання або виконання з порушенням
умов, які визначені змістом
зобов'язання. Договір є обов'язковим
для виконання сторонами (ст. 629 ЦК
України).

Якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події. Якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства (ст. 530
ЦК України).

Згідно з ч.2 ст. 220 ГК України, якщо
внаслідок прострочення боржника
виконання втратило інтерес для
кредитора, він має право відмовитися
від прийняття виконання і вимагати
відшкодування збитків. Аналогічні
положення містяться у ч. 3 ст. 612 ЦК
України.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідач не надав суду доказів
виконання умов договору щодо поставки
Позивачеві товару на суму передоплати
або повернення передоплати Позивачеві
ані після направлення Відповідачеві
вимоги повернути невикористану
передоплату, ані після звернення
Позивачем з позовом.

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню у
повному обсязі.

Згідно зі ст. 49 ГПК України
господарські витрати у справі слід
покласти на Відповідача.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЮОЛА" (49100,
м.Дніпропетровськ, пр-т Героїв, 18, кв. 17,
код 202 986 09) на користь Приватного
акціонерного товариства "ЗАВОД
ЗАЛІЗОБЕТОННИХ КОНСТРУКЦІЙ № 11" (63734,
Харківська область, м. Куп'янськ, смт
Ківшарівка, код 012 671 59) 44 000,00 грн. - боргу,
1827,00 грн. - судового збору.

Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня підписання його повного тексту.

Суддя
С.Г. Юзіков

Рішення підписане__________________