ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
====================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року
Справа № 915/1689/14

Господарський суд Миколаївської
області у складі судді Давченко Т.М.

при секретарі Берко О.В.

за участю представника позивача
Андрєєва Д.В. (довіреність № 1 від
01.12.2014р.),

представник відповідача не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом Дочірнього підприємства
«Профі - Аудит» Товариства з обмеженою
відповідальністю аудиторської фірми
«Профі -Аудит» (; вул. 9
Січня, 4, м. Херсон, 73000)

до Публічного акціонерного товариства
«Миколаївський суднобудівний завод
«Океан» (; Заводська
площа, 1, м. Миколаїв, 54050)

про стягнення заборгованості, -

встановив:

Дочірнє підприємство «Профі - Аудит»
Товариства з обмеженою
відповідальністю аудиторської фірми
«Профі -Аудит» 16.10.2014р. звернулося до
суду із позовною заявою № 69/03 від
14.10.2014р. про стягнення з Публічного
акціонерного товариства
«Миколаївський суднобудівний завод
«Океан» заборгованості у розмірі 36687,93
грн. за надання аудиторських послуг та
судових витрат.

Ухвалою від 20.10.2014р. судом
порушено провадження у справі, розгляд
справи призначено на 02.12.2014р. Цією ж
ухвалою відповідача зобов'язано надати
суду відзив по суті позовної заяви
державною мовою з посиланням на номер
справи, докази на обґрунтування
відзиву і заперечень проти позову,
докази надсилання відзиву позивачу
надати суду, копію довідки про
включення відповідача до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців України.

02.12.2014р. за клопотанням
відповідача розгляд справи було
відкладено на 16.12.2014р. та вдруге
відповідача зобов'язано надати суду
відзив по суті позовної заяви
державною мовою з посиланням на номер
справи, докази на обґрунтування
відзиву і заперечень проти позову,
докази надсилання відзиву позивачу
надати суду, копію довідки про
включення відповідача до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців України.

Відповідач не скористався наданим йому
ст. 22 ГПК України правом та
повноважного представника в судове
засідання не скерував, вимог ухвали
суду від 20.10.2014р. не виконав. Будь-яких
заяв чи клопотань відповідач суду не
надав.

Згідно з ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод від 04.11.1950 року кожен має право
на справедливий і публічний розгляд
його справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення.

Разом з тим, відповідно до п. 3.9.2
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» від
26.12.2011р. № 18 у випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї
з них справа може бути розглянута без
їх участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог та заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

За ст. 43 ГПК України господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Суд дійшов висновку про достатність у
матеріалах справи документальних
доказів для вирішення спору по суті за
відсутності повноважних представників
відповідача згідно з положеннями
статті 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача,
дослідивши та оцінивши усі подані у
справі докази у їх сукупності та за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи, та
враховуючи, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, господарський суд вважає,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

27.11.2012р. між Дочірнім
підприємством «Профі-Аудит»
Товариства з обмеженою
відповідальністю аудиторської фірми
«Профі-Аудит» (далі - ДП «Профі-Аудит»
або Позивач) та Публічним акціонерним
товариством «Миколаївський
суднобудівний завод «ОКЕАН» (далі - ПАТ
«ОКЕАН» або Відповідач) було укладено
договір №13а про надання аудиторських
послуг (далі - Договір), згідно якого
позивач зобов'язався надавати
відповідні послуги, а Відповідач -
прийняти їх та оплатити.

Згідно п. 4.1 Договору вартість послуг
складає 60 000,00 грн. Згідно п. 4.2. Договору
сплата послуг здійснюється двома
платежами: 50 % (30 000,00 грн.) до початку
надання послуг та 50 % (30 000 грн.) на
протязі 3-х днів від дня підписання
сторонами акту прийому-здачі
аудиторських послуг. Платіжним
дорученням № 149 від 01.02.2013р.
Відповідачем було перераховано на
рахунок позивача 30 000,00 грн. Відповідно
до умов Договору позивачем були надані
Відповідачу аудиторські послуги з
трансформації та підтвердження
фінансової звітності за 2012 рік.

Виконання вказаних зобов'язань
позивачем підтверджується наступними
документами:

1) складеним та наданим Президенту ПАТ
«Миколаївський суднобудівельний завод
«ОКЕАН» Звітом про результати
перевірки додержання Національних
положень (стандартів) бухгалтерського
обліку (П (С)БО при складенні фінансової
звітності за 2012 рік та трансформація
фінансової звітності у відповідність з
Міжнародними стандартами фінансової
звітності (МСФЗ) від 12.03.2013р. № 52/03;

2) підписаним сторонами договору
18.03.2013р. актом № 13а прийому-здачі
аудиторських послуг.

Таким чином, Позивачем договірні
зобов'язання виконані. В порушення умов
договору, після підписання акту
прийому-здачі аудиторських послуг
18.03.2013р., Відповідач не сплатив залишок
коштів за виконані позивачем послуги у
розмірі 30 000,00 грн. Вказаний залишок
Замовник (Відповідач) мав перерахувати
Позивачу до 21.03.2013р включно, однак,
станом на 16.12.2014р. заборгованість
Позивачем не погашена. Тому, з 22.03.2013р.
зобов'язання є простроченим.

Згідно ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором. Як
зазначалось вище, послуги були надані,
відповідно - мають бути оплачені.

З ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України
вбачається, якщо договором передбачено
надання послуг за плату, замовник
зобов'язаний оплатити надану йому
послугу, в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.
Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Виконання Позивачем обов'язків за
Договором підтверджене актом
прийому-передачі аудиторських послуг,
в якому зазначено, що послуги надані
якісно та у повній відповідності до
умов Договору. Виконання ж
Відповідачем обов'язків щодо сплати
частини вартості отриманих послуг
відсутнє.

Таким чином, Відповідач зобов'язаний
сплатити Позивачу борг в сумі 30 000,00 грн.

Також, згідно ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Окрім основного боргу, Позивач на
підставі ст. 625 Цивільного кодексу
України нарахував та просить суд
стягнути з відповідача втрати від
інфляції в сумі 5 280,00 грн. та три
відсотки річних в розмірі 1 407,93 грн.

Судом ретельно перераховано розмір 3%
річних за період з 22.03.2012р. по 13.10.2014р. та
встановлено, що за 2013 рік сума втрат
становить 702,73 грн. (30000,00 (грн.) * 285 (дні
прострочення)/365 днів у році * 3%). За 2014
рік - 705,20 грн. (30000,00 (грн.) * 286 (дні
прострочення)/365 днів у році * 3%). Разом -
1407,93 грн.

Втрати від інфляції становлять 5 280,00
грн. та розраховані за формулою 30000,00
грн. *1,176 (загальний індекс інфляції за
весь період прострочки) - 30000,00.

Слід зазначити, що вимоги Позивача є
вимогами поточними, оскільки Договір
був укладений 27.11.2012р., послуги передані
18.03.2013р., а справа про банкрутство
боржника порушена 07.07.2012р. (процедура
розпорядження майном введена ухвалою
від 24.07.2012р.). Згідно ст. 1 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(далі - Закон) поточні кредитори - це
кредитори за вимогами до боржника, які
виникли після порушення провадження у
справі про банкрутство. Згідно ч. 5 ст. 19
Закону дія мораторію на задоволення
вимог кредиторів не поширюється на
вимоги поточних кредиторів. Тому
нарахування 3-х процентів річних та
інфляційних втрат є правомірним.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу
України, кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Відповідач мав достатньо часу для
надання відзиву, спростування вимог
Позивача, однак, не скористався
наданими йому ст. 22 ГПК України правами.

Таким чином, суд задовольняє позов у
повному обсязі, оскільки вимоги
підтверджуються матеріалами справи та
відповідають вимогам чинного
законодавства

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України
судовий збір при виконанні договорів
та з інших підстав покладається на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. З огляду на
задоволення позовних вимог повністю,
судовий збір в сумі 1827,00 грн.
покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
ст.ст. 16, 901, 903 ЦК України, господарський
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Миколаївський
суднобудівний завод «ОКЕАН» (; Заводська площа, 1, м.
Миколаїв, 54050) на користь Дочірнього
підприємства «Профі - Аудит»
Товариства з обмеженою
відповідальністю аудиторської фірми
«Профі -Аудит» (; вул. 9
Січня, 4, м. Херсон, 73000) заборгованість у
сумі 38514,93 грн. (тридцять вісім тисяч
п'ятсот чотирнадцять грн. 93 коп.) з яких
30 000,00 грн. (тридцять тисяч грн. 00 коп.)
основний борг, 1 407,93 грн. (одна тисяч
чотириста сім грн. 93 коп.) 3-% річних, 5
280,00 грн. (п'ять тисяч двісті вісімдесят
грн. 00 коп.) інфляційні втрати, 1827,00 грн.
(одна тисяча вісімсот двадцять сім грн.
00 коп.) - судовий збір.

Видати наказ позивачу після
набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
Т.М.Давченко

Повний текст рішення складено та
підписано 23.12.2014 р.