ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 22» грудня 2014 р.
Справа №922/3667/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Черленяк М.І., суддя
Ільїн О.В., суддя Хачатрян В.С.,

при секретарі Кузнєцовій І.В.,

за участю представників:

позивача за первісним позовом -
Філоненко Я.А., за довіреністю №1-221214
від 22.12.2014 року;

відповідача за первісним позовом -
Голощапова Л.Л., за довіреністю б/н від
01.12.2014 року;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу позивача за
первісним позовом - Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Пекканіска», м.Київ (вх.№4031Х/1-40) на
рішення господарського суду
Харківської області від 03.11.2014 року по
справі №922/3667/14,

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Пекканіска», м.Київ,

до Товариства з обмеженою
відповідальністю Фірма «Скорпіон-РП»,
м.Харків,

про стягнення 334663,48 грн.,-

та за зустрічним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю Фірма
«Скорпіон-РП», м.Харків,

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Пекканіска», м.Київ,

про стягнення 43476,10 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Пекканіска» звернулося до
господарського суду Харківської
області з позовною заявою про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю Фірма «Скорпіон-РП»
334663,48 грн. заборгованості за договором
оренди підйомної техніки №3-080812 від
08.08.2012 року.

Товариство з обмеженою
відповідальністю Фірма «Скорпіон-РП»
звернулося з зустрічною позовною
заявою, в якій просило стягнути з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Пекканіска» 43476,10
грн., перерахованих відповідачем за
первісним позовом на розрахунковий
рахунок позивача за первісним позовом
у якості передоплати за договором
оренди підйомної техніки №3-080812 від
08.08.2012 року.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 03.11.2014 року у
справі №922/3667/14 у задоволенні
первісного позову відмовлено.

Зустрічний позов задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Пекканіска» на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю фірма «Скорпіон-РП»
43476,10 грн. боргу та 1827,00 грн. витрат з
оплати судового збору.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Пекканіска» з
вказаним рішенням суду першої
інстанції не погодилося та звернулося
до Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій, посилаючись на
порушення місцевим господарським
судом при прийнятті рішення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення
господарського суду Харківської
області від 03.11.2014 року та прийняти
нове, яким відмовити в задоволенні
зустрічного позову повністю, а за
первісним позовом задовольнити
позовні вимоги частково - в частині
стягнення заборгованості з орендної
плати в сумі 36781,28 грн. Крім того,
апелянт просить судові витрати
покласти на відповідача за первісним
позовом.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт зазначає, що грошові кошти в
сумі 42866,82 грн. не могли бути сплачені у
якості передплати за майбутні періоди
оренди, так як рахунки на підставі яких
вони були сплачені, закріплюють минулі
періоди оренди, що відбулися у строк до
моменту сплати вищевказаних коштів.

Крім того, апелянт зазначає, що у
довідці та реєстрі платіжних доручень
№56-3-1-00/810 від 29.07.2014 року містяться
чіткі посилання на рахунки та дати їх
виставлення, що виключає будь-яку
помилку її невірного зарахування.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 28.11.2014 року
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Пекканіска» прийнято до провадження
та призначено до розгляду.

18.12.2014 року відповідач за первісним
позовом надав через канцелярію суду
відзив на апеляційну скаргу (вх.№12606), в
якому просить залишити рішення
господарського суду Харківської
області від 03.11.2014 року без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення,
посилаючись на те, що доводи скаржника
є необґрунтованими і доказово не
підтверджені.

У судовому засіданні 22.12.2014 року
представник апелянта підтримав доводи
та вимоги апеляційної скарги в повному
обсязі та просив її задовольнити.

Представник відповідача за первісним
позовом згоден з рішенням
господарського суду першої інстанції,
вважає його обґрунтованим та законним,
прийнятим при об'єктивному та повному
досліджені всіх матеріали справи, без
порушення матеріального чи
процесуального права, у зв'язку з чим
просить оскаржуване рішення залишити
без змін, а проти позиції апелянта
заперечує та просить апеляційну скаргу
залишити без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, а також
викладені в апеляційній скарзі та
відзиві на неї доводи, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також повноту
встановлених обставин справи та
відповідність їх наданим доказам,
заслухавши пояснення представників
сторін, повторно розглянувши справу в
порядку ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
встановила наступне.

08.08.2012 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Пекканіска»
(позивачем за первісним позовом,
орендодавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю Фірма
«Скорпіон-РП» (відповідач за первісним
позовом, орендар) укладено договір
оренди підйомної техніки №3-080812, згідно
п. 1.1. якого позивач (орендодавець)
передав, а відповідач (орендар) прийняв
в тимчасове оплатне користування
рухоме майно - підйомну техніку, яке є
об'єктом власності позивача.
Відповідач використовує отримане за
цим договором устаткування у власній
господарській діяльності,
дотримуючись вимог законодавства
України та положень цього договору.

Як вказує позивач за первісним позовом,
в період дії договору, з серпня 2012 року
по квітень 2014 року включно, ним було
надано відповідачу послуги на загальну
суму 940661,97 грн.

Відповідно до п. 3.3. договору, орендна
сплачується орендарем щомісячно до
10-го (десятого) числа місяця, що слідує
за місяцем, в якому було надано послуги
з оренди підйомної техніки.

Позивач за первісним позовом зазначає,
що відповідач лише частково
розрахувався за отримані послуги з
оренди підйомної техніки, сплативши на
користь позивача грошові кошти у сумі
605998,49 грн., що підтверджується довідкою
та реєстром платіжних доручень
№56-3-1-00/810 від 29.07.2014 року, наданими AT
«Райффайзен Банк Аваль». Залишок
заборгованості за договором становить
334663,48 грн., що і стало підставою для
звернення до суду з позовною заявою.

Як вказує позивач за первісним позовом,
останнім місяцем надання послуг з
оренди за договором є квітень 2014 року,
оскільки останній акт надання послуг
було підписано сторонами 28.04.2014 року,
тобто, відповідач був зобов'язаний в
строк до 10.05.2014 року сплатити на користь
позивача залишок з орендної плати в
сумі 334663,48 грн., відповідно до п. 3.3.
договору.

Розділом 4 спірного договору
врегульовано порядок передачі майна в
оренду.

Так, згідно п. 4.2. договору, передача
майна в оренду здійснюється
орендодавцем орендарю згідно заявок
орендаря, в яких вказується: дата
початку оренди; передбачуваний строк
оренди; назва та адреса об'єкту; тип
робіт, що будуть виконуватися за
допомогою підйомної техніки;
відповідальні особи на об'єкті.

Передача устаткування орендодавцем
орендарю відбувається за актами
приймання-передачі в оренду, що є
невід'ємною частиною договору, в яких
зазначається ціна оренди, марка та
модель устаткування, дата початку
оренди (п.4.3. договору).

Згідно п. 4.7. договору, після закінчення
терміну оренди підйомна техніка
повертається орендодавцю,
підтвердженням факту повернення
техніки є відповідним чином складений
та підписаний акт повернення-передачі.

На підтвердження надання відповідачу
за первісним позовом в оренду
устаткування позивачем за первісним
позовом надано до матеріалів справи
копії відповідних актів надання
послуг, частину з яких не підписана
відповідачем за первісним позовом, а
саме: №393 від 30.04.2013р. на суму 164249,10 грн.
(з ПДВ); №525 від 31.05.2013р. на суму 45979,75 грн.
(з ПДВ); №686 від 30.06.2013р. на суму 19709,93 грн.
(з ПДВ); №1744 від 16.12.2013р. на суму 9349,96 грн.
(з ПДВ); №1878 від 31.12.2013р. на суму 58000,32 грн.
(з ПДВ); №103 від 31.01.2014р. на суму 19600,13 грн.
(з ПДВ); №235 від 28.02.2014р. на суму 22866,82 грн.
(з ПДВ); №387 від 31.03.2014р. на суму 25316,83 грн.
(з ПДВ); №447 від 28.04.2014р. на суму 13066,75 грн.

Всього відповідачем не підписано актів
з надання послуг на загальну суму 378139,59
грн., до якої увійшла сума позовних
вимог ТОВ «Пекканіска» - 334663,48грн.

Матеріали справи свідчать, що за
двостороннє підписаними актами
надання послуг орендна плата
здійснювалась орендарем своєчасно та у
повному обсязі.

Відповідно до листа Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у
м.Харкові МГУ Міндоходів від 24.10.2014 року
№6194/28-09-10-12, податкові накладні за
господарськими операціями, а саме: №138
від 30.04.2013р. на суму ПДВ 27374,85 грн.,
загальна сума 164249,10 грн.; №135 від 31.05.2013р.
на суму ПДВ 7633,29 грн., загальна сума 45979,75
грн.; №154 від 30.06.2013р. на суму ПДВ 3284,99
грн., загальна сума 3284,99 грн.; №70 від
16.12.2013р. на суму ПДВ 1558,33 грн., загальна
сума 9349,96 грн.; №193 від 31.12.2013р. на суму
ПДВ 9666,72 грн., загальна сума 58000,32 грн.;
№113 від 31.01.2014р. на суму ПДВ 3266,69 грн.,
загальна сума 19600,13 грн.; №123 від 28.02.2014р.
на суму ПДВ 3811,14 грн., загальна сума 22866,82
грн.; №118 від 31.03.2014р. на суму ПДВ 4219,47
грн., загальна сума 25316,83 грн.; №76 від
28.04.2014р. на суму ПДВ 2177,79 грн., загальна
сума 13066,75 грн. до Єдиного державного
реєстру податкових накладних не
вносилися. Суми податку на додану
вартість до складу податкового
кредиту, у відповідних податкових
періодах, по вищезазначеним податковим
накладним ТОВ фірма «Скорпіон-РП» не
віднесено.

За загальним положенням цивільного
законодавства, зобов'язання виникають
з підстав, зазначених у статті 11
Цивільного кодексу України. За
приписами частини 2 цієї статті
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язку, зокрема, є договори та
інші правочини, інші юридичні факти.
Підставою виникнення цивільних прав та
обов'язків є дії осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також дії, що не передбачені цими
актами, але за аналогією породжують
цивільні права та обов'язки.

У відповідності зі ст. 173
Господарського кодексу України та ст.
509 Цивільного кодексу України
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або
утримуватися від певних дій, а інший
суб'єкт (управлена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконати її
обов'язок.

Господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема, з господарського
договору та інших угод, передбачених
законом, а також з угод, не передбачених
законом, але таких, які йому не
суперечать (ст. 174 Господарського
кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного
кодексу України договором є
домовленість двох чи більше осіб,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

У відповідності до ч. 1 ст. 759 Цивільного
кодексу України за договором найму
(оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

Частиною 1 ст. 283 Господарського кодексу
України передбачено, що за договором
оренди одна сторона (орендодавець)
передає другій стороні (орендареві) за
плату на певний строк у користування
майно для здійснення господарської
діяльності.

Умовами договору оренди підйомної
техніки №3-080812 від 08.08.2012 року, а саме
пунктом 4.3., визначено, що передача
устаткування орендодавцем орендарю
відбувається за актами
приймання-передачі в оренду, що є
невід'ємною частиною договору.

Відповідно до статті 509 Цивільного
кодексу України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов`язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Положення статті 525 Цивільного кодексу
України визначають, що одностороння
відмова від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом не
допускається.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Надані позивачем за первісним позовом
не підписані відповідачем акти надання
послуг не є належними доказами надання
послуг з оренди устаткування на суму
334663,48 грн. Будь-яких інших доказів
позивачем у підтвердження надання
послуг не надано.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Факт отримання відповідачем за
первісним позовом від позивача послуг
з оренди устаткування за не
підписаними актами надання послуг не
доведений належними доказами.

Отже, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог щодо
стягнення заборгованості з орендної
плати за оренду устаткування в розмірі
334663,48 грн., оскільки вказані вимоги не
доведені та не підтвердженні, у зв'язку
з чим правомірно відмовив у
задоволенні первісних позовних вимог.

Щодо позовних вимог за зустрічною
позовною заявою, колегія суддів
зазначає наступне.

Згідно проведеної між сторонами звірки
взаємних розрахунків за період з 01.01.2012
року по 20.09.2014 року, яка оформлена актом
звірки взаємних розрахунків, сальдо на
користь ТОВ Фірма «Скорпіон-РП» за
зустрічним позовом станом на 20.09.2014
року становить 43476,10 грн.

Колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
вважає, що суд першої інстанції,
перевіривши наявні матеріали справи,
зокрема, рахунки, платіжні доручення та
акти надання послуг вірно встановив, що
грошові кошти в сумі 43476,10 грн. були
перераховані позивачем за зустрічним
позовом у якості передплати. Складання
між сторонами та підписання акту
звірки взаємних розрахунків, з якого
вбачається сальдо в розмірі 43476,10 грн.
на користь ТОВ Фірма «Скорпіон-РП» за
зустрічним позовом станом на 20.09.2014
року тільки додатково підтверджує факт
здійснення передплати.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку щодо правомірності
задоволення зустрічних позовних вимог
і стягнення з ТОВ «Пекканіска» на
користь ТОВ Фірма «Скорпіон-РП» 43476,10
грн.

Статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів дійшла висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги в зв'язку з її юридичною та
фактичною необґрунтованістю та
відсутністю фактів, які свідчать про
те, що оскаржуване рішення прийнято з
порушенням судом норм матеріального та
процесуального права. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
наведені висновки колегії суддів, у
зв'язку з чим апеляційна скарга
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Пекканіска» не
підлягає задоволенню з підстав,
викладених вище, а оскаржуване рішення
господарського суду Харківської
області від 03.11.2014 року по справі
№922/3667/14 має бути залишене без змін.

Враховуючи, що апеляційний
господарський суд дійшов висновку про
відмову у задоволенні апеляційної
скарги, витрати апелянта по сплаті
судового збору за подання апеляційної
скарги не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 99, 101, п.1 ст.
103, ст. 105 Господарського процесуального
кодексу України, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Пекканіска» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Харківської області від 03.11.2014 року по
справі №922/3667/14 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 29
грудня 2014 року.

Головуючий суддя
Черленяк М.І.

Суддя
Ільїн О.В.

Суддя
Хачатрян В.С.