м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 910/23807/14 17.12.14

за заявою №5957 від 02.12.2014р. Комунального
підприємства "Центр обслуговування
споживачів Шевченківського району" про
розстрочення виконання рішення від
21.11.2014р. господарського суду міста
Києва по справі

за позовом: Публічного акціонерного
товариства "Київенерго", м.Київ,

до відповідача: Комунального
підприємства "Центр обслуговування
споживачів Шевченківського району",
м.Київ,

про стягнення 116 419,60 грн.

Суддя Любченко М.О.

Представники:

від позивача: Кучкова Ю.В. - по дов.

від відповідача: Поліщук Л.П. - по дов.

Рішенням від 21.11.2014р. господарського
суду міста Києва по справі №910/23807/14
задоволено частково позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
«Київенерго» до Комунального
підприємства «Центр обслуговування
споживачів Шевченківського району» та
стягнуто з відповідача на користь
позивача основний борг в сумі 95 570,86
грн., 3% річних в розмірі 5 022,04 грн. та
інфляційні втрати в розмірі 10 451,83 грн.,
а також судовий збір в сумі 2 220,89 грн.

09.12.2014р. на виконання вказаного рішення
видано наказ.

03.12.2014р. до господарського суду міста
Києва надійшла заява №5957 від 02.12.2014р.
Комунального підприємства «Центр
обслуговування споживачів
Шевченківського району» про
розстрочення виконання рішення від
21.11.2014р. у справі №910/23807/14
господарського суду міста Києва
строком на 60 місяців з щомісячним
платежем в сумі 3 146,27 грн.

В обґрунтування своєї заяви відповідач
посилається на відсутність у
Комунального підприємства «Центр
обслуговування споживачів
Шевченківського району» грошових
коштів для оплати заборгованості перед
Публічним акціонерним товариством
«Київенерго». Заявником зазначено, що
боржник на даний час має великий розмір
дебіторської заборгованості, яка
виникла внаслідок несвоєчасного
внесення споживачами плати за
використану електро- та теплову
енергію. Одночасно, заявником
наголошено, що у зв'язку з внесенням
змін до чинного законодавства України,
відповідач фактично втратив статус
виконавця комунальних послуг, а отже з
01.07.2014р. у останнього відсутні підставі
для їх надання кінцевим споживачам.
Таким чином, на думку заявника, вказані
обставини та дійсні показники
фінансового становища боржника
свідчать про наявність ускладнень
виконання судового рішення по справі,
тобто є достатніми підставами для
розстрочення його виконання.

Позивач у судовому засіданні 17.12.2014р.
проти задоволення заяви боржника в
повному обсязі надав заперечення та
зазначив, що вирішуючи питання щодо
розстрочення виконання судового
рішення слід враховувати інтереси
обох сторін.

Розглянувши заяву №5957 від 02.12.2014р.
Комунального підприємства «Центр
обслуговування споживачів
Шевченківського району» про
розстрочення виконання рішення від
21.11.2014р. господарського суду м.Києва,
заслухавши представників сторін,
господарський суд встановив.

Відповідно до ст.124 Конституції України
судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Статтею 13 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів»
передбачено, що судові рішення, які
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання усіма органами державної
влади, органами місцевого
самоврядування, їх посадовими та
службовими особами, фізичними і
юридичними особами та їх об'єднаннями
на всій території України.

За приписами ст.4-5, ст.115 Господарського
процесуального кодексу України
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України.

Згідно з мотивувальною частиною
рішення Конституційного Суду України
№16-рп/2009 від 30.06.2009р., виконання всіма
суб'єктами правовідносин приписів,
викладених у рішеннях суду, які набрали
законної сили, утверджує авторитет
держави як правової держави.

Конституційний Суд України
неодноразово зазначав, що виконання
судового рішення є невід'ємною
складовою права кожного на судовий
захист і охоплює, зокрема, законодавчо
визначений комплекс дій, спрямованих
на захист і відновлення порушених прав,
свобод, законних інтересів фізичних та
юридичних осіб, суспільства, держави
(п.2 мотивувальної частини рішення від
13.12.2012р. Конституційного суду України
по справі №18-рп/2012); невиконання
судового рішення загрожує сутності
права на справедливий розгляд судом (п.3
мотивувальної частини рішення від
25.04.2012р. Конституційного суду України
по справі №11-рп/2012). Аналогічну позицію
наведено в рішенні від 26.06.2013р.
Конституційного Суду України по справі
№ 1 7/2013.

Виходячи з того, що згідно із ст.1
Конституції України Україна є правовою
державою, обов'язковість виконання
судових рішень є обов'язковою
гарантією, дотримання якої є
визначальним для утвердження
авторитету України.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист
прав людини та основоположних свобод
кожен має право на справедливий і
публічний розгляд його справи упродовж
розумного строку незалежним і
неупередженим судом. У рішенні
Європейського суду з прав людини від
20.07.2004р. по справі «Шмалько проти
України» (заява №60750/00) зазначено, що
для цілей ст.6 виконання рішення,
ухваленого будь-яким судом, має
розцінюватися як невід'ємна частина
«судового розгляду». У рішенні від
17.05.2005р. по справі «Чіжов проти України»
(заява №6962/02) Європейський суд з прав
людини зазначив, що позитивним
обов'язком держави є організація
системи виконання рішень таким чином,
щоб переконатися, що неналежне
зволікання відсутнє та що система
ефективна і законодавчо, і практично, а
нездатність державних органів ужити
необхідних заходів для виконання
рішення позбавляє гарантії,
передбаченої параграфом 1 ст.6
Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод.

З урахуванням викладеного, відповідно
до вимог Конституції України судове
рішення по справі №910/23807/14, яке набрало
законної сили, є обов'язковим для
виконання та має бути виконане.

Згідно з ч.1 ст.121 Господарського
процесуального кодексу України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора і у
виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може, зокрема,
розстрочити виконання рішення.

При цьому, за змістом наведеної норми,
відстрочення та розстрочення є правом,
а не обов'язком суду, яке реалізується
у будь-який час від набрання рішенням
законної сили та до його фактичного
повного виконання, але виключно у
виняткових випадках та за наявністю
підстав, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим.

Згідно з п.7.1.2 Постанови №9 від 17.10.2012р.
Пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України»
розстрочка означає виконання рішення
частками, встановленими господарським
судом, з певним інтервалом у часі.
Строки виконання кожної частки також
повинні визначатись господарським
судом. При цьому слід мати на увазі, що
розстрочка можлива при виконанні
рішення, яке стосується предметів, що
діляться (гроші, майно, не визначене
індивідуальними ознаками; декілька
індивідуально визначених речей тощо).

Пунктом 7.2 Постанови №9 від 17.10.2012р.
Пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України»
встановлено, що підставою для
розстрочки можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк або встановленим
господарським судом способом. При
цьому слід мати на увазі, що згоди
сторін на вжиття заходів, передбачених
ст.121 Господарського процесуального
кодексу України, ця стаття не вимагає, і
господарський суд законодавчо не
обмежений будь-якими конкретними
термінами розстрочки виконання
рішення.

При цьому, вирішуючи питання про
розстрочку виконання рішення
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, скрутний матеріальний
стан, стосовно юридичної особи - наявну
загрозу банкрутства, відсутність
коштів на банківських рахунках і майна,
на яке можливо було б звернути
стягнення.

Статтею 129 Конституції України
передбачено, що основними засадами
судочинства є змагальність сторін та
свобода в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Статтями 4-3, 33 Господарського
процесуального кодексу України
встановлений принцип господарського
судочинства, згідно з яким кожна
сторона повинна довести обставини, на
які вона посилається в обгрунтування
своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.33 вказаного Кодексу
кожна сторона повинна довести ті
обставини справи, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
та заперечень.

За приписом ст.43 вказаного Кодексу
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, яке
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи положення вказаних вище
норм процесуального законодавства, при
зверненні до суду з заявою про
розстрочку виконання судового рішення
заявником повинні бути доведені
конкретні обставини, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим у встановлений строк.

Керуючись принципами повного та
всебічного розгляду всіх обставин
справи, з огляду на всі представлені
заявником документи, суд дійшов
висновку, що заява №5957 від 02.12.2014р.
Комунального підприємства «Центр
обслуговування споживачів
Шевченківського району» про
розстрочення виконання рішення від
21.11.2014р. господарського суду м.Києва
підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Як вказувалось вище, в обґрунтування
своїх вимог відповідач посилається на
відсутність у Комунального
підприємства «Центр обслуговування
споживачів Шевченківського району»
грошових коштів для оплати
заборгованості перед Публічним
акціонерним товариством «Київенерго».

Заявником зазначено, що боржник на
даний час має великий розмір
дебіторської заборгованості, яка
виникла внаслідок несвоєчасного
внесення споживачами плати за
використану електро - та теплову
енергію, і значну фінансову
заборгованість перед безпосередньо
енергопостачальною організацією.
Одночасно, заявником наголошено, що у
зв'язку з внесенням змін до чинного
законодавства України відповідач
фактично втратив статус виконавця
комунальних послуг, а отже з 01.07.2014р. у
останнього відсутні підставі для їх
надання кінцевим споживачам. Таким
чином, на думку заявника, вказані
обставини та дійсні показники
фінансового становища боржника
свідчать про наявність ускладнень
виконання судового рішення по справі,
тобто є достатніми підставами для
розстрочення його виконання.

На підтвердження своїх пояснень
заявником представлено до матеріалів
справи довідку про стан розрахунків за
теплову енергію перед Публічним
акціонерним товариством «Київенерго»
станом на 01.05.2014р., з якої вбачається, що
кредиторська заборгованість
відповідача перевищує 200 000 000 грн.

Судом також прийнято до уваги, що
представник позивача в судовому
засіданні 17.12.2014р. підтвердив наявність
значної заборгованості Комунального
підприємства «Центр обслуговування
споживачів Шевченківського району»
перед енергопостачальником.

Одночасно, відповідачем представлено
суду баланс (звіт про фінансовий стан)
підприємства станом на 01.10.2014р. У
наведеному звіті відображено, що у
порівнянні з показниками фінансової
звітності на початок звітного періоду,
фінансові показники на кінець періоду
є значно нижчими, що фактично вказує на
збитковість господарської діяльності
Комунального підприємства «Центр
обслуговування споживачів
Шевченківського району».

При цьому, суд приймає до уваги
твердженнями заявника про те, що
вказана заборгованість фактично
виникла через значні зміни кон'юктури
фінансового ринку України та зниження
платоспроможності споживачів теплової
та електричної енергії.

Одночасно, судом враховано, що основним
видом діяльності боржника є саме
надання комунальних послуг кінцевим
споживам, а фактично з набранням сили
Законом України «Про внесення змін до
деяких законів України щодо
удосконалення розрахунків за
енергоносії» Комунальне підприємство
«Центр обслуговування споживачів
Шевченківського району» не є
виконавцем послуг з централізованого
опалення та послуг з централізованого
постачання електроенергії.

Таким чином, за висновками суду, все
вищенаведене фактично вказує на
скрутне фінансове становище боржника
та дійсну наявність ускладнень при
виконанні рішення від 21.11.2014р.
господарського суду м.Києва по справі
№910/23807/14.

Одночасно, як вказувалось вище, під час
розгляду заяв про розстрочку виконання
судового рішення господарський суд
також повинен враховувати інтереси
кредитора. Аналогічну позицію наведено
у постанові від 25.07.2013р. Вищого
господарського суду України по справі
№5017/2763/2012.

У даному випадку, суд враховує, що
фактично рішенням по справі №910/23807/14 з
відповідача стягнуто грошові кошти на
користь Публічного акціонерного
товариства «Київенерго».

Господарський суд зазначає, що
Публічне акціонерне товариство
«Київенерго» є стратегічним
підприємством на ринку України,
оскільки останнє представляє собою
цілий комплекс, що забезпечує як
виробництво електричної і теплової
енергії, так і постачання
електроенергії кінцевим споживачам в
місті Київ.

Зі місту статуту Публічного
акціонерного товариства «Київенерго»
вбачається, що основним предметом
діяльності вказаного суб'єкта
господарювання є виробництво та
постачання електричної й теплової
енергії.

Відповідно до Державної програми
активізації розвитку економіки на 2013 -
2014 роки, яку затверджено Постановою №187
від 27.02.2013р. Кабінету міністрів України,
на даний час в України провадяться
послідовні реформи, в тому числі, у
сфері енергетики, що передбачають
вдосконалення системи ціноутворення в
електроенергетиці, лібералізацію
ринку електричної енергії.

Крім того, судом також враховано, що
згідно з Розпорядженням №1170 від
21.10.2014р. Київської міської державної
адміністрації «Про початок
опалювального періоду 2014/2015 років в
місті Києві» з метою своєчасного та
якісного забезпечення споживачів
міста Києва тепловою енергією,
недопущення виникнення нештатних
ситуацій на джерелах теплопостачання,
які можуть призвести до негативних
екологічних та техногенних наслідків,
враховуючи особливості роботи
теплових мереж міста та окремих зон
теплозабезпечення, а також для
створення комфортних умов у
помешканнях мешканців столиці України
під час проходження осінньо-зимового
періоду 2014/2015 років, в межах функцій
органу місцевого самоврядування
керівників теплопостачальних
підприємств і організацій незалежного
від форм власності за умови готовності
систем теплоспоживання зобов'язано
розпочати з 22 жовтня 2014 року подачу
теплоносіїв.

Тобто, виконання судового рішення по
справі може впливати на належне
забезпечення Публічним акціонерним
товариством «Київенерго» споживачів
тепловою енергією у триваючий наразі
опалювальний період.

За таких обставин, з метою дотримання
принципу збалансованості інтересів
обох сторін під час розгляду заяв про
розстрочення виконання рішень, з
огляду на всі фактичні обставини
справи, господарський суд дійшов
висновку, що виконання рішення від
21.11.2014р. господарського суду м.Києва по
справі №910/22719/14 може бути розстрочене
на 12 місяців наступним чином (основний
борг 95 570,86 грн. + 3% річних 5 022,04 грн. +
інфляційні втрати 10 451,83 грн. + судовий
збір 2 220,89 грн. = 113 265,62 грн.):

до 17.01.2015р. - 9 438,80 грн.;

до 17.02.2015р. - 9 438,80грн.;

до 17.03.2015р. - 9 438,80грн.;

до 17.04.2015р. - 9 438,80грн.;

до 17.05.2015р. - 9 438,80грн.;

до 17.06.2015р. - 9 438,80грн.;

до 17.07.2015р. - 9 438,80грн.;

до 17.08.2015р. - 9 438,80грн.;

до 17.09.2015р. - 9 438,80грн.;

до 17.10.2015р. - 9 438,80грн.;

до 17.11.2015р. - 9 438,80грн.;

до 17.12.2015р. - 9 438,82грн.

Отже, заява №5957 від 02.12.2014р.
Комунального підприємства «Центр
обслуговування споживачів
Шевченківського району» про
розстрочення виконання рішення від
21.11.2014р. у справі №910/23807/14
господарського суду міста Києва
строком на 60 місяців з щомісячним
платежем в сумі 3 146,27 грн. підлягає
задоволенню частково.

Таким чином, керуючись ст.ст.86, 121
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Частково задовольнити заяву №5957 від
02.12.2014р. Комунального підприємства
«Центр обслуговування споживачів
Шевченківського району» про
розстрочення виконання рішення від
21.11.2014р. у справі №910/23807/14
господарського суду міста Києва
строком на 60 місяців.

Розстрочити виконання рішення від
21.11.2014р. господарського суду м.Києва по
справі №910/23807/14 на 12 місяців наступним
чином:

до 17.01.2015р. - 9 438,80 грн.;

до 17.02.2015р. - 9 438,80грн.;

до 17.03.2015р. - 9 438,80грн.;

до 17.04.2015р. - 9 438,80грн.;

до 17.05.2015р. - 9 438,80грн.;

до 17.06.2015р. - 9 438,80грн.;

до 17.07.2015р. - 9 438,80грн.;

до 17.08.2015р. - 9 438,80грн.;

до 17.09.2015р. - 9 438,80грн.;

до 17.10.2015р. - 9 438,80грн.;

до 17.11.2015р. - 9 438,80грн.;

до 17.12.2015р. - 9 438,82грн.

Суддя
М.О. Любченко