КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2014 р.
Справа№ 17/301

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Алданової С.О.

Коршун Н.М.

при секретарі Драчук
Р.А.

за участю представників:

від позивача не з'явились

від відповідача Тимошенка О.Л. -
дов. №24-12/114-Д від 24.12.2013 р.

від третьої особи не з'явились

від ДВС Сіщука В.В. -
посвідчення №00987

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Державного
підприємства «Вугілля України»

на ухвалу господарського суду
міста Києва

від 05.11.2014 р. (суддя
Гулевець О.В.)

за скаргою Державного
підприємства «Вугілля України»

на дії головного
державного виконавця відділу
примусового

виконання рішень
Державної виконавчої служби України

(далі - ВПВР ДВС)

у справі №17/301

за позовом Державного
підприємства «Донецька залізниця»

(далі - ДП «Донецька
залізниця»)

до Державного
підприємства «Вугілля України»

(далі - ДП «Вугілля
України»)

третя особа Державна
адміністрація залізничного транспорту
України

«Укрзалізниця» (далі -
ДАЗТ «Укрзалізниця»)

про стягнення 621 478 424,17
грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 05.11.2014 р. у справі №17/301
відмовлено в задоволенні скарги ДП
«Вугілля України» на дії головного
державного виконавця ВПВР ДВС у
повному обсязі.

Не погоджуючись із згаданою ухвалою, ДП
«Вугілля України» оскаржило її в
апеляційному порядку, просило
скасувати та визнати недійсною
резолютивну частину постанови
головного державного виконавця ВПВР
ДВС Сіщука В.В. від 31.03.2014 р. у
виконавчому провадженні №24887365 про
арешт коштів боржника в частині
накладення арешту на кошти за
реквізитами: «код фінансової установи:
300012, назва фінансової установи: ПАТ
Промінвестбанк, номер рахунку: 0866,
код валюти рахунку: 980», а також
зобов'язати головного державного
виконавця ВПВР ДВС Сіщука В.В. у
виконавчому провадженні № 24887365,
порушеному на підставі наказу
господарського суду міста Києва від
17.02.2011 р. №17/301, в резолютивних частинах
майбутніх постанов про арешт коштів
боржника після переліку рахунків, на
яких арештовуються кошти, вказувати
текст: «крім рахунків боржника, які
використовуються для зарахування
страхових коштів відповідно до ст. 21
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням».

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги
відповідач зазначав, що суд першої
інстанції відмовляючи в задоволенні
скарги ДП «Вугілля України» посилався
на ст.ст. 52, 57, 65 Закону України «Про
виконавче провадження», проте не надав
належної юридичної оцінки тому факту,
що в силу приписів ст. 21 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
кошти на рахунку 0866 не є майном
боржника, йому не належать, а відтак
винесення державним виконавцем
постанови в частині накладення арешту
на кошти, які знаходяться на цьому
рахунку, є незаконним тощо.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 11.12.2014 р.
апеляційну скаргу ДП «Вугілля України»
прийнято до провадження в складі
колегії суддів: головуючий суддя
Дикунська С.Я., судді: Алданова С.О.,
Коршун Н.М. та призначено розгляд
справи на 23.12.2014 року.

Представники позивача та третьої особи
в судове засідання не з'явилися, хоча
про час і місце розгляду справи їх
повідомлено належно, про причини
неявки апеляційний господарський суд
не повідомили, клопотань про
відкладення розгляду справи не
надіслали.

Присутні в судовому засіданні
представники відповідача та ВПВР ДВС
проти розгляду апеляційної скарги по
суті за відсутності представників
позивача та третьої особи не
заперечували.

У відповідності до ч. 2 ст. 102 ГПК України
апеляційна скарга на ухвалу місцевого
господарського суду розглядається
протягом п'ятнадцяти днів з дня
постановлення ухвали про прийняття
апеляційної скарги до провадження.

З огляду на положення ч. 2 ст. 102 ГПК
України та ту обставину, що неявка
представників позивача та третьої
особи не перешкоджає вирішенню
апеляційної скарги по суті,
апеляційний господарський суд дійшов
висновку про необхідність розгляду
скарги по суті за відсутності згаданих
вище представників за наявними у
справі матеріалами.

Представник відповідача в судовому
засіданні доводи апеляційної скарги
підтримав, просив її задовольнити,
оскаржену ухвалу скасувати за
наведених в ній підстав, задовольнити
скаргу ДП «Вугілля України» на дії
державного виконавця в повному обсязі.

Представник ВПВР ДВС в судовому
засіданні доводи скарги заперечив,
просив не брати їх до уваги, а відтак
оскаржену ухвалу місцевого суду як
законну та обґрунтовану просив
залишити без змін.

Заслухавши представників відповідача
та ВПВР ДВС, розглянувши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
письмові докази, долучені до
матеріалів справи, виходячи з вимог
чинного законодавства, апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що
скарга підлягає задоволенню.

Так, рішенням господарського суду
міста Києва від 08.11.2010 р. у справі №17/301,
залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 31.01.2011 р.,
позовні вимоги ДП «Донецька залізниця»
задоволено частково, стягнуто з ДП
«Вугілля України» на користь позивача
581 692 176,36 грн. основного боргу, 10 000 000,00
грн. пені, 4 837 669,92 грн. трьох процентів
річних, 949 555,90 грн. інфляційних збитків,
25 500,00 грн. витрат по оплаті державного
мита, 236,00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу, 10 052,64 грн. витрат,
пов'язаних з оплатою експертного
дослідження. В іншій частині позову
відмовлено. 17.02.2011 р. на виконання
згаданого рішення видано наказ.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконанні ВПВР ДВС перебуває виконавче
провадження № 24887365, яке відкрите 03.03.2011
р. на підставі наказу № 17/301 від 17.02.2011
року.

В межах виконавчого провадження №
24887365, постановою головного державного
виконавця ВПВР ДВС Сіщука В.В. від 31.03.2014
р. накладено арешт на кошти, які
містяться на рахунках боржника в межах
суми 63 466 349,99грн., в тому числі на
рахунок 086, код фінансової
установи: 300012, назва фінансової
установи: ПАТ Промінвестбанк, код
валюти рахунку: 980.

14.07.2014 р. до господарського суду міста
Києва надійшла скарга ДП «Вугілля
України» (боржника) на дії головного
державного виконавця ВПВР ДВС в
частині накладення арешту на грошові
кошти боржника, які розміщені на
рахунку 0866, відкритому в ПАТ
«Промінвестбанк». Апелянт вважає
згадані дії державного виконавця
неправомірними, оскільки цей рахунок
використовується для зарахування
страхових коштів на підставі ст. 21
Закону, а відтак накладенням арешту на
кошти, які знаходяться на цьому
рахунку, порушуються права працівників
ДП «Вугілля України» на отримання
матеріального забезпечення та
соціальних послуг з настанням
страхового випадку в період роботи
тощо.

Місцевий суд, дослідивши матеріали
справи, дійшов висновку про
необґрунтованість доводів скаржника,
відтак прийняв рішення про відмову в
задоволенні скарги.

Так, постановляючи оскаржену ухвалу
місцевий суд, своє рішення обґрунтував
приписами ст.ст. 52, 57, 65 Закону України
«Про виконавче провадження» та
зазначив, що державний виконавець при
винесенні постанови про арешт коштів
боржника від 31.03.2014 р. діяв в межах
наданих йому повноважень та у
відповідності до вимог цього Закону,
будь-яких обмежень щодо накладення
арешту на рахунки боржника положення
згаданого Закону не містять. Стосовно
посилань скаржника на вимоги ст. 21
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» суд
вважав, що цією нормою передбачено
порядок фінансування Фондом
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності страхувальників
та інших отримувачів страхових коштів,
вона не забороняє державному
виконавцеві вчинення відповідних дій,
а лише вказує про те, що зараховані
страхові кошти не можуть бути
спрямовані на стягнення згідно
виконавчих та інших документів тощо.

Проте, апеляційний господарський суд
не погоджується з такими висновками
суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 65 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець може звернути стягнення на
кошти боржника - юридичної особи, що
знаходяться на його рахунках, а також
на рахунках, відкритих боржником -
юридичною особою через свої філії,
представництва та інші відокремлені
підрозділи.

Разом з тим, в силу положень ч. 2 ст. 19, ст.
21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
кошти загальнообов'язкового
державного соціального страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням, не включаються
до Державного бюджету України, не
підлягають вилученню та
використовуються тільки за цільовим
призначенням. Страхові кошти,
зараховані на окремий поточний рахунок
у банку або на окремий рахунок в органі,
що здійснює казначейське
обслуговування бюджетних коштів,
можуть бути використані
страхувальником виключно на надання
матеріального забезпечення та
соціальних послуг застрахованим
особам. Страхові кошти, зараховані на
окремий рахунок, не можуть бути
спрямовані на задоволення вимог
кредиторів, на стягнення на підставі
виконавчих та інших документів, за
якими здійснюється стягнення
відповідно до закону.

Як видно з наявної в матеріалах справи
(а. с. 5 том 20) довідки банку, ДП «Вугілля
України» () відкрито в
ПАТ «Промінвестбанк» (код банку 300012)
спеціальний рахунок №0866 в
національній валюті для зарахування
страхових внесків. Таким чином на
кошти, які знаходяться на цьому рахунку
на підставі ст. 21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» не
може бути накладено арешт.

Крім цього, матеріалами справи
підтверджено повідомлення органу ДВС
про те, що відкритий в ПАТ
«Промінвестбанк» рахунок №0866
використовується для зарахування
страхових коштів відповідно до ст. 21
вищезгаданого Закону. Про це
вказується й головним державним
виконавцем Гречух О.Я. в постанові від
17.06.2013 р. про арешт коштів боржника у
виконавчому провадженні №24887365, яким
зокрема зазначено, що на адресу ДВС
надійшла заява генерального директора
ДП «Вугілля України» від 26.02.2013 р. про
скасування арешту коштів на рахунку
№0866, так як він використовується
для зарахування страхових коштів
відповідно до ст. 21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням».

Таким чином, апеляційний господарський
суд погоджується із доводами апелянта
про те, що місцевим судом не взято до
уваги приписів ст. 21 вищенаведеного
Закону та не враховано винятків щодо
накладення арешту на кошти, які
зараховано на окремий поточний рахунок
у банку та які можуть бути використані
страхувальником виключно на надання
матеріального забезпечення та
соціальних послуг застрахованим
особам, і які не можуть бути спрямовані
на задоволення вимог кредиторів, на
стягнення на підставі виконавчих та
інших документів, за якими
здійснюється стягнення відповідно до
закону.

За таких обставин, наведені місцевим
судом обґрунтування оскарженої ухвали
є помилковими, такими, що суперечать
положенням ст. 21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»,
відтак апеляційна скарга підлягає
задоволенню, ухвала місцевого суду -
скасуванню з прийняттям відповідного
рішення про задоволення скарги ДП
«Вугілля України» на дії головного
державного виконавця ВПВР ДВС.

Постановою пленуму Верховного Суду
України №14 від 26.12.2003 р. "Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність органів і посадових
осіб державної виконавчої служби та
звернень учасників виконавчого
провадження" (п. 22) встановлено, що
скарги на рішення, дії або
бездіяльність посадових осіб
державної виконавчої служби
оплачуються державним митом
відповідно до Декрету Кабінету
Міністрів України від 21 січня 1993 р. №7-93
"Про державне мито". Інші витрати,
пов'язані з розглядом таких скарг,
включаючи й витрати для надання
юридичної допомоги, а також витрати,
пов'язані з поїздками, згідно зі ст. 248 25
ЦПК, ч. 5 ст. 49 ГПК покладаються судом у
разі задоволення скарг - на відділ
державної виконавчої служби, а в разі
відмови в цьому - на заявника.

З огляду на наведене, витрати зі сплати
судового збору за подання апеляційної
скарги в розмірі 609,00 грн. належить
покласти на відділ примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України.

Керуючись ст.ст.99, 101-106, 121-2 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства «Вугілля України»
задовольнити, ухвалу господарського
суду міста Києва від 05.11.2014 р. у справі
№17/301 - скасувати.

Скаргу Державного підприємства
«Вугілля України» на дії головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
задовольнити:

визнати недійсною резолютивну частину
постанови головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Сіщука В.В. від 31.03.2014 р. у
виконавчому провадженні №24887365 про
арешт коштів боржника в частині
накладення арешту на кошти за
реквізитами: «код фінансової установи:
300012, назва фінансової установи: ПАТ
Промінвестбанк, номер рахунку: 0866,
код валюти рахунку: 980»;

зобов'язати головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Сіщука В.В. у
виконавчому провадженні №24887365,
порушеному на підставі наказу
господарського суду міста Києва від
17.02.2011 р. №17/301, в резолютивних частинах
майбутніх постанов про арешт коштів
боржника після переліку рахунків, на
яких арештовуються кошти, вказувати
текст: «крім рахунків боржника, які
використовуються для зарахування
страхових коштів відповідно до ст. 21
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням».

Стягнути з відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України (04053, м. Київ, вул. Артема,
73) на користь Державного підприємства
«Вугілля України» (01601, м. Київ, вул.
Б.Хмельницького, 4) витрати зі сплати
судового збору за подання апеляційної
скарги в розмірі 609 (шістсот дев'ять)
грн. 00 коп.

Видачу наказу доручити господарському
суду міста Києва.

Матеріали справи №17/301 повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя
С.Я. Дикунська

Судді
С.О. Алданова

Н.М. Коршун