ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"26" вересня 2014 р.Справа № 921/1031/14-г/16
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

Суддя Хома С.О., розглянувши позовну заяву № 309 від 24.09.2014 року Товстенської селищної ради, вул. Українська, 84, смт. Товсте, Заліщицього району, Тернопільської області до відповідача ОСОБА_1, АДРЕСА_1 та відповідача ОСОБА_2, АДРЕСА_2, в якій позивач просить суд витребувати у відповідачів з чужого незаконного володіння майно - нежитлове приміщення, магазин, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, яке належить органу місцевого самоврядування в особі Товстенської селищної ради на підставі договору купівлі-продажу від 16.10.2013 року, встановив, що:

Згідно ст. 21 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу. Позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є підприємства та організації, яким пред'явлено позовну вимогу.

Як визначається в ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відтак, сторонами (позивачами, відповідачами) можуть бути фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, за винятками, вказаними в Закону.

Як вбачається із позовної заяви, позивач зазначив в якості відповідачів фізичних осіб: ОСОБА_1, АДРЕСА_1 та відповідача ОСОБА_2, АДРЕСА_2.

Разом з тим, у позовній заяві вказано, що договір оренди нерухомого майна укладався із фізичною-особою - підприємцем ОСОБА_1, а також в матеріалах справи знаходяться копії витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про включення відповідачів : ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ЄДРПОУ як фізичних осіб-суб'єктів підприємницької діяльності.

- об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору.

Як вбачається з позовних матеріалів, вимоги заявника до відповідачів базуються на двох різних договорах оренди, а саме:

- договорі оренди № 4 нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади селища Товсте від 01.11.2013 року, що укладений з Фізичною особо-підприємцем ОСОБА_1;

- договорі оренди № 5 нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади селища Товсте від 01.11.2013 року, що укладений з Фізичною особо-підприємцем ОСОБА_2.

Відтак, заявлені позивачем вимоги мають різні підстави виникнення та випливають з різних договорів.

З огляду на наведене, вказані позовні вимоги підлягають розгляду в окремих позовних провадженнях, оскільки не пов'язані між собою підставами виникнення та поданими доказами та сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору.

Згідно ч. 1 ст. 58 ГПК України в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. сумісний розгляд яких перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору є підставою для повернення позовної заяви згідно з п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Таким чином, заявлені вимоги потребують роз'єднання та направлення з дотриманням правил подання позовної заяви у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України.

- позовну заяву підписано особою, посадове становище якої не вказано.

Позовна заява № 309 від 24.09.2014 року підписана без зазначення посадового становища особи, яка її підписала.

Частиною 1 статті 54 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником.

Пунктом 5.23 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 N 55 передбачено, що: "Підпис складається з назви посади особи, яка підписує документ (повної, якщо документ надруковано не на бланку, скороченої - на документі, надрукованому на бланку), особистого підпису, ініціалу (-ів) і прізвища. Реквізит розміщують під текстом документа або під відміткою про наявність додатків. У разі відсутності посадової особи, підпис якої зазначено в документі, документ підписує особа, яка виконує її обов'язки, або її заступник. У цьому випадку обов'язково зазначають посаду і прізвище особи, яка підписала документ (виправлення вносять рукописним або машинописним способом), наприклад: "Виконувач обов'язків", "Заступник".

- до позовної заяві не додано доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини.

У відповідності до ч.2 ст.36 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії.

У п. 2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18, з наступними змінами та доповненнями, зазначається, зокрема, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії (стаття 36 ГПК). Якщо документи, які мають значення для правильного вирішення спору, і підписи на них виготовлені стороною за допомогою будь-яких технічних засобів, то такі документи повинні прийматись господарським судом як письмові докази, досліджуватись та оцінюватись за загальними правилами ГПК.

Копії, які видаються органами державної влади України, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та їх об'єднаннями усіх форм власності, повинні бути засвідчені з додержанням вимог пункту 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 N 55, а разі якщо інструкціями з діловодства, які діють у відповідних органах, підприємствах, установах і організаціях, установлено додаткові вимоги щодо оформлення копій, - також і цих вимог.

У разі невідповідності наданих суду копій документів згаданим вимогам вони не вважаються належними і допустимими доказами і не беруться судом до уваги у вирішенні спору.

Подані сторонами копії документів, виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо), засвідчуються підписом особи, яка їх виготовила або яка перевірила їх на відповідність оригіналам, із зазначенням її прізвища, ініціалів та посади (якщо вона є посадовою особою) та з прикладенням печатки (за її наявності).

Натомість, позивачем до позовної заяви № 309 від 24.09.2014 р. долучено неналежним чином засвідчені копії доданих до позовної заяви документів - ксерокопії, а відтак, такі документи не мають доказової сили.

- до позовної заяви не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку.

Квитанція (платіжне доручення) про сплату судового збору подається в оригіналі. Копія квитанції №к19/N/21 від 23.09.2014 року про сплату судового збору в розмірі 1218 грн. не може бути належним доказом сплати судового збору. У відповідності до Інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про оформлення платіжних документів на перерахування судового збору" №v0074328-12 від 17.09.2012 року, платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Невиконання цієї вимоги тягне за собою повернення позовної заяви відповідно до пункту 4 частини 1 статті 63 ГПК України.

- до позовної заяви не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Однак, в позовних матеріалах відсутні описи вкладення до цінного листа, як доказ направлення копії позовної заяви №309 від 24.09.2014 року та доданих до неї документів відповідачам - ОСОБА_1, АДРЕСА_1 та ОСОБА_2, АДРЕСА_2 .

Також, заявником до його позовної заяви № 309 від 24.09.2014 року додано копію, а не оригінал фіскального чеку №2703 від 24.09.2014 року, який не може вважатися належним доказом направлення позовної заяви № 309 від 24.09.2014 року та доданих до неї документів відповідачу - ОСОБА_2, АДРЕСА_2.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що перелік приміщень та їх площа, які перебували в оренді відповідачів конкретизовані в договорах оренди.

А тому, в прохальній частині позовної заяви повинно бути вказано вірно обраний спосіб захисту (виходячи з умов договорів оренди) та вказано конкретний перелік приміщень та їх площ згідно договорів оренди.

Крім того, при роз'єднанні позовних вимог, судовий збір повинен бути сплачений у встановленому порядку та розмірі з кожної позовної заяви окремо.

Пунктом 2 частини 2 статті 54 ГПК України передбачено, що позовна заява повинна містити, зокрема, найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по-батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або індивідуальні ідентифікаційні номери за їх наявності (для фізичних осіб - платників податків).

Позовна заява №309 від 24.09.2014 року не містить відомостей щодо ідентифікаційних кодів відповідачів .

Таким чином, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду у відповідності до п.п.1,4,5,6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі наведеного, керуючись пунктами 1,4,5,6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Повернути без розгляду позовну заяву №309 від 24.09.2014 року та додані до неї документи, всього на 55-ти аркушах, в тому числі копію квитанції №к19/N/21 від 24.09.2014 року про сплату судового збору в розмірі 1218 грн. Товстенської селищної ради, вул. Українська, 84, смт. Товсте, Заліщицього району, Тернопільської області .

2.Повернення позовної заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Суддя С.О. Хома