КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2014 р. Справа№ 927/1321/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

при секретарі Кобець
М.О.

за участю представників:

від позивача: Литвин А.М. -
представник за довіреністю від 22.12.2014
року;

від відповідачів: 1) Яроцько Л.О. -
представник за довіреністю від 26.09.2014
року;

2) Польовик С.В. -
представник за довіреністю від 10.01.2014
року,

розглянувши у відкритому засіданні
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Агропартнер»

на рішення Господарського суду
Чернігівської області від 14.10.2014 року

у справі № 927/1321/14 (суддя
Цимбал-Нарожна М.П.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агропартнер»

до 1) Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Південкомбанк»

2) Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрохімресурс»

про визнання припиненим.
зобов'язання

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агропартнер"
звернулось до Господарського суду
Чернігівської області з позовом до
Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Південкомбанк" та
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрохімресурс" про
визнання припиненим з 27.06.2014 року
зобов'язання ТОВ "Агропартнер" по
сплаті на користь ПАТ "Комерційний банк
"Південкомбанк" грошових коштів в
розмірі 3 042, 62 доларів США процентів за
користування кредитними коштами за
травень 2014 року та 8 000, 00грн. комісії за
управління кредитною лінією за травень
2014 року, згідно договору про надання
мультивалютної відновлювальної
відкличної кредитної лінії №178К-21Ю від
19.06.2013 року, та про визнання відсутнім з
27.06.2014 року у ПАТ "Комерційний банк
"Південкомбанк" та у ТОВ "Агрохімресурс"
права на стягнення з ТОВ "Агропартнер"
грошових коштів у розмірі 3 042, 62 доларів
США процентів за користування
кредитним коштами за травень 2014 року та
8 000, 00 грн. комісії за управління
кредитною лінією за травень 2014 року за
договором про надання мультивалютної
відновлювальної відкличної кредитної
лінії № 178К-21Ю та договором поруки №
178П-21Ю/2 від 19.06.2013 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначає, що банк не виконав
умови договору банківського рахунку за
№3851Р-21Ю, а саме не виконав подані
позивачем: заявку на купівлю іноземної
валюти в сумі 3042,62 доларів США від
05.06.2014р. за №21, платіжне доручення №116
від 05.06.2014р. про перерахування коштів на
закупівлю іноземної валюти в сумі 69400,00
грн., платіжне доручення №28 про сплату
відсотків в сумі 3042,62 доларів США та
платіжне доручення №117 про сплату
комісії в сумі 8000,00грн. за договором про
надання мультивалютної
відновлювальної відкличної кредитної
лінії №178К-21Ю. У зв'язку з невиконанням
відповідачем-1 грошового зобов'язання
по перерахуванню грошових коштів на
підставі договору банківського
рахунку він став Боржником по
відношенню до ТОВ «Агропартнер», а
позивач, в свою чергу - кредитором по
відношенню до відповідача-1 - ПАТ «КБ
«Південкомбанк». На думку позивача
відбулося поєднання боржника,
зобов'язаної сторони (ТОВ
«Агропартнер» по зобов'язанню щодо
перерахування на користь ПАТ «КБ
«Південокмбанк» грошових коштів 3042,62
доларів США та 8000,00 грн., згідно
договору кредитної лінії) та кредитора,
управленої сторони (ТОВ «Агропартнер -
по праву вимоги до банку здійснити
списання грошових коштів з поточного
рахунку товариства на підставі
договору банківського рахунку) в одній
особі. А відтак свої вимоги позивач
обґрунтовує посиланням на ст. ст. 204 та
606 ЦК України.

Рішенням Господарського суду
Чернігівської області від 14.10.2014 року у
справі № 927/1321/14 у задоволенні позову
відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
позивач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення місцевого господарського суду
скасувати та прийняти нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги
повністю.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що
судом першої інстанції при прийнятті
рішення було неправильно застосовано
норми матеріального права, а висновки,
зроблені судом в оскаржуваному
рішенні, не відповідають обставинам
справи, що призвело до неправильного
вирішення господарської справи по
суті.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 11.11.2014 року
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Агропартнер" прийнято до свого
провадження колегією суддів у складі:
Дідиченко М. А. (головуюча), Пономаренко
Є. Ю. та призначено до розгляду на 09.12.2014
року.

У судовому засіданні 09.12.2014 року
представник позивача заявив
клопотання про витребування у
Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Південкомбанк"
доказів, а саме: - довідку про наявність
грошових коштів на поточному рахунку №
4001 у гривнях, відкритому у ПАТ "КБ
"Південкомбанк", що належать ТОВ
"Агропартнер", станом на 09.12.2014 року; -
довідку про розмір заборгованості ТОВ
"Агропартнер" перед ПАТ "КБ
"Південкомбанк" по кредиту, відповідно
до договору про надання мультивалютної
відновлювальної відкличної кредитної
лінії № 178К-21Ю від 19.06.2013 року, станом на
09.12.2014 року, оскільки у позивача
відсутній доступ до системи
"клієнт-банк" у зв'язку з припиненням її
роботи.

Представник відповідача 1 у судовому
засіданні 09.12.2014 року заперечував проти
заявленого позивачем клопотання.

Представник відповідача 2 у судовому
засіданні 09.12.2014 року підтримав
клопотання про витребування доказів.

Відповідно до ст. 38 ГПК України, сторона
або прокурор у разі неможливості
самостійно надати докази вправі подати
клопотання про витребування
господарським судом доказів. У
клопотанні повинно бути зазначено: 1)
який доказ витребовується; 2) обставини,
що перешкоджають його наданню; 3)
підстави, з яких випливає, що цей доказ
має підприємство чи організація; 4)
обставини, які може підтвердити цей
доказ.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
задовольнила клопотання про
витребування доказів.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 09.12.2014 року
відкладено розгляд справи до 23.12.2014
року.

Представник позивача у судовому
засіданні 23.12.2014 року підтримав доводи,
викладені в апеляційній скарзі та
просив суд її задовольнити.

Представник відповідача-1 у судовому
засіданні 23.12.2014 року заперечував проти
доводів апеляційної скарги, просив
відмовити у її задоволенні, рішення
залишити без змін.

Представник відповідача-2 у судовому
засіданні 23.12.2014 року підтримав доводи
апеляційної скарги просив суд її
задовольнити.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, Київський
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як вірно встановлено місцевим
господарським судом та
підтверджується матеріалами справи,
23.04.2013 року між ПАТ «КБ «Південкомбанк»
(банк) та ТОВ «Агропартнер» (клієнт)
укладено договір банківського рахунку
№ 3851Р-21Ю (далі - договір банківського
рахунку).

Відповідно до п. 1.1. договору
банківського рахунку, банк відкриває
клієнту поточний рахунок №4001
(далі-рахунок) в гривнях.

Відповідно до п. 2.1.3. договору
банківського рахунку, банк взяв на себе
зобов'язання здійснювати всі види
розрахунково-касових операцій за
рахунком клієнта згідно з тарифами
банку (додаток 1) та окремими рішеннями
кредитного комітету банку щодо
кредитування рахунку, відповідно до
умов цього договору та законодавства
України.

19.06.2013 року між ПАТ "КБ "Південкомбанк"
(кредитор) та ТОВ "Агропартнер"
(позичальник) укладено договір про
надання мультивалютної
відновлювальної відкличної кредитної
лінії №178К-21Ю (далі - договір кредитної
лінії), відповідно до умов якого,
кредитор відкриває позичальнику
мультивалютну відновлювальну
відкличну лінію та в її межах надає
позичальнику в користування грошові
кошти (надалі - кредит) на наступних
умовах:

- загальний ліміт кредитування:
8000000,00грн. або еквівалента сума в
доларах США за курсом НБУ на дату
видачі траншу;

- валюти кредиту: гривня, долар США;

- строк кредитної лінії: з 19.06.2013р. по
18.06.2014р.;

- процента ставка: у гривні - 21,1% річних,
у доларах США -10,8% річних;

- ціль використання коштів - для
закупівлі мінеральних добрив.

Згідно із п.п. 3.3.5 та 3.3.6 договору
кредитної лінії позивач зобов'язувався
сплатити кредитору проценти та комісії
на умовах цього договору та повернути
кредитору в повному обсязі суму
отриманих кредитних коштів в строк,
визначений п.1.1 договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

19.06.2014 року між ПАТ «КБ «Південкомбанк»
(кредитор), ТОВ «Агрохімресурс»
(поручитель) та ТОВ «Агропартнер»
(боржник) укладено договір поруки
№178П-21Ю/2 (далі - договір поруки).

Відповідно до умов договору поруки,
поручитель зобов'язується відповідати
перед кредитором за виконання
боржником його зобов'язань за
договором про надання мультивалютної
відновлювальної відкличної кредитної
лінії №178К-21Ю від 19.06.2013р., укладеного
між кредитором та боржником, а також
усіх додаткових угод до нього, які
можуть бути укладені до закінчення
строку його дії, включаючи зобов'язання
із повернення отриманих грошових
коштів (суми кредиту) сплати процентів
за користування кредитними коштами,
комісій, пені, інших штрафних санкцій,
відшкодування збитків, тощо. Строк,
порядок надання та повернення кредиту,
нарахування та сплата процентів,
комісій визначено основним договором.

Відповідно до ст..553 ЦК України, за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Порукою може забезпечуватися
виконання зобов'язання частково або у
повному обсязі.

Як зазначає позивач, на його рахунку
знаходяться кошти в сумі 703669,00грн.

Відповідно до довідки банку від 16.09.2014
року, станом на 27.06.2014 року на рахунку
позивача знаходились кошти в сумі 703
669,12 грн..

Як встановлено колегією суддів,
рішенням правління Національного
банку України від 23.05.2014 року ПАТ "КБ
"Південкомбанк" віднесено до категорії
неплатоспроможних та рішенням Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб від
26.05.2014 року запроваджено тимчасову
адміністрацію.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.2 Закону України
«Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб», неплатоспроможний банк
- це банк, щодо якого Національний банк
України прийняв рішення про віднесення
до категорії неплатоспроможних у
порядку, передбаченому ЗУ «Про банки та
банківську діяльність».

Відповідно до п.16 ч.1 ст.2 Закону України
«Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб», тимчасова
адміністрація - це процедура виведення
банку з ринку, що запроваджується
Фондом стосовно неплатоспроможного
банку в порядку, встановленому цим
Законом.

Отже, з 26.05.2014 року ПАТ "КБ
"Південкомбанк" віднесено до категорії
неплатоспроможних та запроваджено
тимчасову адміністрацію, а відтак до
правовідносин між Банком та його
клієнтами застосовуються, зокрема,
положення Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб».

05.06.2014 року позивачем, відповідно до
умов договору банківського рахунку,
подано відповідачу-1 до виконання
заявку за № 21 про купівлю іноземної
валюти або банківських металів на суму
3042,62 доларів США та платіжне доручення
№ 116 від 05.06.2014 року на суму 69400,00 грн. про
перерахування гривневого еквіваленту
на купівлю іноземної валюти за заявкою
№ 21. Разом з цим, позивачем подано
платіжне доручення в іноземній валюті
№ 28 від 05.06.2014 року про сплату відсотків
в сумі 3042,62 доларів США за травень 2014
року за договором кредитної лінії,
платіжне доручення № 117 від 05.06.2014 року
на суму 8000, 00 грн. про сплату комісії за
травень 2014 року за договором кредитної
лінії.

У зв'язку з тим, що система клієнт - банк
ПАТ «КБ «Південкомбанк» не працювала у
звичному режимі, розрахункові
документи були надіслані позивачем до
банку на паперових носіях, відповідно
до умов п. 4.1. договору банківського
рахунку, що підтверджується квитанцією
№ 45/46 від 05.06.2014 року, описом поштового
вкладення та повідомленням про
вручення від 05.06.2014 року.

Листом від 13.06.2014 року банк надав
позивачу відповідь, де посилаючись на
ч.5 ст. 36 Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»
зазначив, що виконання розрахункових
документів на перерахування коштів з
поточного рахунку під час тимчасової
адміністрації не можуть бути
задоволені.

Подані позивачем розрахункові
документи (про купівлю валюти та
перерахування коштів на виконання
зобов'язань позивача перед банком
(відповідачем-1) за договором кредитної
лінії) не були повернуті позивачу та
залишились не виконані банком.

Позивач вважає, що оскільки відповідач
-1 не виконав свої зобов'язання щодо
купівлі валюти, то він став по
відношенню до позивача боржником, а
позивач по відношенню до банку -
кредитором по договору банківського
рахунку.

Разом з тим, позивач залишається
боржником по відношенню до банку, а
банк по відношенню до позивача -
кредитором по договору кредитної
лінії.

Оскільки, ТОВ «Агропартнер» 27.06.2014 року
направило листа банку за №1295/06 про
поєднання боржника та кредитора в
одній особі, тому посилаючись на ст.606
ЦК України таст.204 ГК України, позивач
вважає, що грошові зобов'язання, які
виникли на підставі договору кредитної
лінії, укладеного між позивачем та
відповідачем-1, підлягають припиненню у
зв'язку з поєднанням боржника та
кредитора в одній особі.

Відповідно до ст.606 ЦК України,
зобов'язання припиняється поєднанням
боржника і кредитора в одній особі.

Поєднання (збіг) боржника і кредитора в
одній особі має місце у разі, якщо до
сторони, яка є боржником, переходить
відповідно до будь-якої зазначеної в
законі, підстави зобов'язання іншої
особи, за яким ця особа є кредитором
щодо боржника, і навпаки. Поєднання
боржника і кредитора в одній особі може
мати місце, наприклад, при спадкуванні -
у разі переходу майна кредитора до
боржника і навпаки; при реорганізації
шляхом злиття або приєднання юридичних
осіб, пов'язаних між собою взаємним
зобов'язанням. В обох цих випадках
зникає один із суб'єктів
правовідношення, у зв'язку з чим
припиняється і саме правовідношення.

Водночас, в даному випадку існують
окремі зобов'язання по договору
банківського рахунку між позивачем і
відповідачем-1 та зобов'язання по
договору про надання мультивалютної
відновлювальної кредитної лінії між
тими ж сторонами. І поєднання (збіг)
боржника і кредитора в одній особі не
відбулося у зв'язку з направленням
позивачем заяви-повідомлення від 27.06.2014
року до банку.

Як вірно зазначено судом першої
інстанції, позовні вимоги ТОВ
«Агропартнер» є вимогами щодо
припинення зобов'язання шляхом
зарахування зустрічних однорідних
вимог, передбачених ст. 601 ЦК України.

Проте, відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 36 Закону
України «Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб», під час
тимчасової адміністрації не
здійснюється зарахування зустрічних
однорідних вимог, якщо це може
призвести до порушення порядку
погашення вимог кредиторів,
встановленого цим Законом.

Крім того, постановою правління
Національного банку України від 24.09.2014
року за № 598 прийнято рішення про
відкликання банківської ліцензії та
розпочато ліквідацію ПАТ «КБ
«Південкомбанк».

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб №101
від 26.09.2014 року розпочато процедуру
ліквідації ПАТ «КБ «Південкомбанк»,
уповноваженою особою Фонду на
ліквідацію ПАТ «КБ «Південкомбанк» та
призначено Славкіну М.А. строком з
26.09.2014 року по 26.09.2015 року.

Відповідно до ч.3 ст. 46 ЗУ "Про систему
гарантування вкладів", під час
здійснення ліквідації у банку не
виникає жодних додаткових зобов'язань
(у тому числі зі сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів), крім
витрат, безпосередньо пов'язаних із
здійсненням ліквідаційної процедури.

Вимоги за зобов'язаннями банку, що
виникли під час проведення ліквідації,
можуть пред'являтися тільки в межах
ліквідаційної процедури та
погашаються у сьому чергу відповідно
до ст. 52 цього Закону.

Виходячи з викладеного, колегія суддів,
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позовні вимоги ТОВ
«Агропартнер» до ПАТ «КБ
«Південомбанк» є необгрунтованими та
такими, що задоволенню не підлягають.

Крім того, в обґрунтування позовних
вимог до ТОВ «Агрохімресурс», позивач
посилається ст. 559 ЦК України та вважає,
що на рівні припинення його зобов'язань
за договором кредитної лінії, повинні
бути припинені і зобов'язання
поручителя (відповідача-2) за договором
поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ГПК України,
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Таким чином, особа має право звертатись
до суду за захистом саме порушених або
оспорюваних прав і охоронюваних
законом інтересів. Особи, які
звертаються до суду, повинні довести
належними та допустимими доказами
порушення своїх прав та необхідність
їх захисту.

Згідно ст. 20 ГК України, кожний суб'єкт
господарювання та споживач має право
на захист своїх прав і законних
інтересів.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 55
Конституції України, відповідно до
якої кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб, та ч. 2 ст. 124
Конституції України, відповідно до
якої юрисдикція судів поширюється на
всі правовідносини, що виникають у
державі. Конституційний Суд України в
рішенні у справі за конституційним
зверненням громадян Проценко Р.М.,
Ярошенко П.П. та інших громадян щодо
офіційного тлумачення статей 55, 64, 124
Конституції України (справа за
зверненнями жителів міста Жовті Води)
від 25 грудня 1997 р. дав офіційне
тлумачення такого змісту:

«частину першу статті 55 Конституції
України треба розуміти так, що кожному
гарантується захист прав і свобод у
судовому порядку. Суд не може відмовити
у правосудді, якщо громадянин України,
іноземець, особа без громадянства
вважають, що їх права і свободи
порушені або порушуються, створено або
створюються перешкоди для їх
реалізації або мають місце інші
ущемлення прав та свобод».

До господарського суду вправі
звернутися кожна особа, яка вважає, що
її право чи охоронюваний законом
інтерес порушено чи оспорюється. Тобто
в контексті цієї норми має значення
лише суб'єктивне уявлення особи про те,
що її право чи законний інтерес
потребує захисту. Водночас за змістом
коментованої статті порушення права чи
законного інтересу або спір щодо них
повинні існувати на момент звернення
до суду.

Так, позивач вважає, що його
зобов'язання є припиненими по
відношенню до ТОВ «Агрохімресурс»,
оскільки, відповідно до умов договору
про надання мультивалютної
відновлювальної кредитної лінії від
19.06.2013 року та договору поруки від 19.06.2013
року, ТОВ «Агрохімресурс» виступило
поручителем та зобов'язалось
відповідати перед банком за виконання
позивачем його забов'язань по договору
про надання мультивалютної
відновлювальної кредитної лінії від
19.06.2013 року.

Відповідно до ст. 599 ЦК України,
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Отже, позивач повинен надати суду
докази, що на момент подачі позову його
зобов'язання по сплаті грошових коштів
у сумі 3 042 ,62 доларів США процентів за
користування кредитним коштами за
травень 2014 року та 8 000, 00 грн. комісії за
управління кредитною лінією за травень
2014 року за договором про надання
мультивалютної відновлювальної
відкличної кредитної лінії №178К-21Ю є
виконаними.

За змістом статей 33 і 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог.

Позивачем на момент звернення з
позовом до суду не надано доказів, що
підтверджують виконання його
зобов'язань перед банком в частині
сплати 3 042, 62 доларів США процентів за
користування кредитним коштами за
травень 2014 року та 8 000,00 грн. комісії за
управління кредитною лінією за травень
2014 року за договором про надання
мультивалютної відновлювальної
відкличної кредитної лінії №178К-21Ю.

Виходячи з викладеного, позивачем не
доведено наявність порушеного права чи
охоронюваного законом інтересу, що є
підставою для звернення до суду з
позовом до відповідача-2.

З огляду на вищезазначене, апеляційний
господарський суд погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позовні вимоги ТОВ «Агропартнер» до
ТОВ «Агрохімресурс» є
необгрунтованими та не підлягають
задоволенню.

За таких обставин висновки суду першої
інстанції про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, а тому рішення
Господарського суду Чернігівської
області від 14.10.2014 року у справі №
927/1321/14 відповідає чинному
законодавству, фактичним обставинам та
матеріалам справи і підстав для його
скасування не вбачається.

Згідно із ст. 49 ГПК України, витрати по
сплаті судового збору за подання
апеляційної скарги покладаються на
заявника.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Агропартнер» на рішення
Господарського суду Чернігівської
області від 14.10.2014 року залишити без
задоволення.

2. Рішення Господарського суду
Чернігівської області від 14.10.2014 року у
справі № 927/1321/14 - без змін.

3. Матеріали справи № 927/1321/14 повернути
до Господарського суду Чернігівської
області.

Постанова може бути оскаржена протягом
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Головуючий суддя
М.А. Дідиченко

Судді
Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко