ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.14р. Справа № 904/9487/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Євраз Суха Балка", м. Кривий
Ріг, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аюспромсервіс", м.
Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення неустойки та штрафу за
договором купівлі-продажу в сумі 6 560
грн. 78 коп.

Суддя
Красота О.І.

Представники:

від позивача: Павлова Н.Ф., дов. №4164
від 22.12.2014 року;

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Євраз
Суха Балка" (далі-Позивач) звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Аюспромсервіс" (далі-Відповідач) про
стягнення неустойки за порушення
строків поставки товару в сумі 6 517 грн.
22 коп. та штрафу за штрафу за поставку
товару невідповідної якості в сумі 43
грн. 56 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням Відповідачем
умов Договору купівлі-продажу товару
№2282 від 30.04.2014 року (а.с. 13-17), а саме
несвоєчасної поставки товару та
невідповідності якості поставленого
товару обумовленій умовами Договору.

В судовому засіданні представник
Позивача позовні вимоги підтримав,
просив суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
з'явився. Відзив на позов та документи
витребувані ухвалою господарського
суду, а також докази оплати до суду не
надав. 23.12.2014 року направив до
господарського суду клопотання про
відкладення розгляду спору
посилаючись на зайнятість його
представника, а саме участь останнього
в іншому судовому процесі.

Розглянувши вказане клопотання
Відповідача та приймаючи до уваги те,
що наслідком чергового відкладення
розгляду справи є невиправдане
затягування розгляду справи, що не
узгоджується, зокрема, з положеннями
ст. 6 Конвенції про захист прав людини
та основоположних свобод 1950 року
стосовно права кожного на розгляд його
справи судом упродовж розумного
строку, господарський суд не знаходить
підстав для задоволення клопотання
Відповідача про відкладення розгляду
справи.

Крім того, пунктом 3.9.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №18 від 26.12.2011 року "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції"
передбачено, що у випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням
обставин конкретної справи може
відхилити доводи учасника судового
процесу - підприємства, установи,
організації, іншої юридичної особи,
державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і
т.п.). При цьому господарський суд
виходить з того, що у відповідних
випадках такий учасник судового
процесу не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з
числа як своїх працівників, так і осіб,
не пов'язаних з ним трудовими
відносинами. Неможливість такої заміни
представника і неможливість розгляду
справи без участі представника
підлягає доведенню учасником судового
процесу на загальних підставах (статті
32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів
для оплати послуг представника не може
свідчити про поважність причини його
відсутності в судовому засіданні. (ч.2 п.
3.9.2 Постанови).

Окрім цього, Відповідачем до
клопотання про відкладення розгляду
справи з підстав зайнятості
представника в іншому судовому
засіданні не додано жодних доказів в
обґрунтування, які б підтверджували
насправді зайнятість представника.

Також, необхідно зазначити, що ухвалу
про порушення провадження у справі та
призначення розгляду справи на 25.12.2014
року о 10:30 год. Відповідачем отримано ще
12.12.2014 року, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення,
виплату поштового переказу за
№703, отже до судового засідання,
яке було призначено судом на 25.12.2014 року
у Відповідача було достатньо часу
надати витребувані судом документи та
підготувати відзив (заперечення) на
позов стосовно заявлених позовних
вимог, чого останнім зроблено так і не
було.

Таким чином, суд доходить висновку, що
чергове відкладення розгляду справи у
разі задоволення відповідного
клопотання Відповідача призведе лише
до затягування такого розгляду, що є
неприпустимим з огляду на норми
діючого законодавства.

За наведеного, суд вважає можливим
розглянути справу за відсутності
представника Відповідача, оскільки
останній повідомлений про час та місце
судового засідання належним чином (а.с.
33, 34), а в матеріалах справи наявні
документи необхідні для вирішення
спору по суті та прийняття
обґрунтованого рішення.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу сторонами не
подавалось.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

В порядку ст. 85 ГПК України, у судовому
засіданні оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши представника Позивача,
оцінивши надані докази в їх сукупності,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

30.04.2014 року між Публічним акціонерним
товариством "Євраз Суха Балка"
(далі-Покупець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Аюспромсервіс" (далі-Постачальник) був
укладений Договір купівлі-продажу
товару №2282 (далі-Договір), відповідно
до пункту 1.1 якого Постачальник
зобов'язався передати у власність
Покупцеві продукцію, а Покупець
зобов'язується прийняти у власність і
оплатити товар на передбачених
Договором умовах.

Згідно з пунктом 1.2 Договору,
номенклатурний перелік, асортимент,
кількість, ціна і вартість товару
узгоджуються сторонами в
Специфікаціях (Додатках), які після їх
підписання є невід'ємною частиною
Договору.

Пунктом 2.2 Договору передбачено, що
базисні умови, терміни поставки товару,
а також відвантажувальні реквізити,
узгоджуються сторонами в
Специфікаціях (Додатках) до Договору.

Розділом 5 Договору передбачені вимоги
до якості товару, а саме:

- 5.1. Якість товару, що поставляється
повинна відповідати технічним умовам
або стандартам, передбачених у
Специфікаціях (Додатках) до Договору і
підтверджується сертифікатом або
паспортом якості, чи іншими
документами, що направляються
Постачальником Покупцеві разом із
супровідними документами на товар.

- 5.2. Якщо товар виявиться дефектним або
не відповідатиме вимогам щодо якості,
погодженим сторонами у Специфікації
(Додатку) до Договору, Постачальник
зобов'язаний замінити такий товар
протягом 20 днів з моменту виявлення
Покупцем такої невідповідності. Усі
витрати, пов'язані з такою заміною,
покладаються на Постачальника.

Відповідно до пункту 9.1 Договору, у разі
поставки Постачальником товару
невідповідної якості, Постачальник
сплачує на користь Покупця штрафні
санкції у розмірі 10% від вартості
поставленого товару невідповідної
якості. При цьому сплата штрафних
санкцій не звільняє сторону від
виконання своїх зобов'язань за
Договором.

Згідно з пунктом 9.2 Договору, у разі
порушення термінів поставки товару з
вини Постачальника, крім форм-мажорних
обставин, Постачальник сплачує на
користь Покупця неустойку у розмірі 0,2%
від вартості не поставленого в строк
товару за кожний день прострочення.
Сплата неустойки не звільняє
Постачальника від зобов'язань з
поставки товару.

Згідно Специфікації №1 від 30.04.2014 року,
яка була підписана 05.05.2014 року, сторони
погодили перелік товарів, які
підлягають поставці за Договором, їх
найменування, кількість, ціну та термін
поставки кожної партії продукції.

Так, в Специфікації було погоджено
поставку продукції двома партіями:

- перша партія 95 одиниць - до 30.05.2014 року;

- друга партія 55 одиниць - до 10.06.2014 року.

На виконання умов Договору
Відповідачем була здійснена поставка
обумовленої договором продукції, з
якої своєчасно було поставлено лише 3
одиниць продукції, що підтверджується
видатковими накладними №РН-00007 від
23.05.2014 року (а.с. 21).

Крім того, згідно Акту №29/7-14 від 29.05.2014
року "Про фактичну якість та
комплектність отриманої продукції
(П-7)", відповідно до якого зафіксовано
виявлені дефекти поставленої
Відповідачем згідно накладної №РН-00007
від 23.06.2014 року продукції, а саме: "Блок
БС-16 - 1 шт.: монтаж фіксуючої планки
виконаний з порушенням креслення. Дана
продукція підлягає поверненню. 24.06.2014
року здійснена заміна блока БС-16 у
кількості 1 од.".

Таким чином Відповідачем погоджено
факт поставки неякісної продукції,
оскільки останнім у добровільному
порядку здійснено його заміну.

Претензією №1 від 29.07.2014 року вих.№2585,
яку Відповідач отримав 27.08.2014 року,
Позивач вимагав здійснити
перерахування грошових коштів в
рахунок відшкодування збитків, у
вигляді неустойки та штрафу, за
порушення строків поставки та поставку
продукції неналежної якості (а.с. 25-27).

04.09.2014 року за вих. №35 Відповідач надав
Відповідь №1 на претензію Позивача,
згідно якої відмовив в її задоволенні з
огляду на фактичну дату укладення
Договору 05.05.2014 року та порушення
Позивачем строків оплати за продукцію
(а.с. 28-29).

Розглядаючи вказані позовні вимоги
необхідно вказати на наступне.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Стаття 193 ГК України встановлює, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно п.1 ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Нормами статті 530 Цивільного кодексу
України, встановлено що, якщо у
зобов'язанні встановлено строк (термін)
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк.

Стаття 598 Цивільного кодексу України
встановлює, що зобов'язання
припиняється частково або у повному
обсязі на підставах, встановлених
договором або законом.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним
чином.

Згідно з частиною 1 статті 662 Цивільного
кодексу України, продавець
зобов'язаний передати покупцеві товар,
визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 663 Цивільного кодексу України
передбачено, що продавець зобов'язаний
передати товар покупцеві у строк,
встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо зміст договору
не дає змоги визначити цей строк, -
відповідно до положень статті 530 цього
Кодексу.

Частиною 1 статті 673 Цивільного кодексу
України передбачено, що продавець
повинен передати покупцеві товар,
якість якого відповідає умовам
договору купівлі-продажу.

Товар, який продавець передає або
зобов'язаний передати покупцеві, має
відповідати вимогам щодо його якості в
момент його передання покупцеві, якщо
інший момент визначення відповідності
товару цим вимогам не встановлено
договором купівлі-продажу (ч. 1 ст. 675 ЦК
України).

Пунктом 2 частини 1 статті 678 Цивільного
кодексу України передбачено, що
покупець, якому переданий товар
неналежної якості, має право, незалежно
від можливості використання товару за
призначенням, вимагати від продавця
безоплатного усунення недоліків
товару в розумний строк.

Порушення зобов'язання є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

За вимогами статті 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, у вигляді сплати
неустойки.

Статтею 549 названого Кодексу
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій
законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг) (ч. 4
ст. 231 ГК України).

Як вказувалось вище, умовами Договору
сторони передбачили:

- у разі поставки Постачальником товару
невідповідної якості, Постачальник
сплачує на користь Покупця штрафні
санкції у розмірі 10% від вартості
поставленого товару невідповідної
якості. При цьому сплата штрафних
санкцій не звільняє сторону від
виконання своїх зобов'язань за
Договором.

- у разі порушення термінів поставки
товару з вини Постачальника, крім
форм-мажорних обставин, Постачальник
сплачує на користь Покупця неустойку у
розмірі 0,2% від вартості не
поставленого в строк товару за кожний
день прострочення. Сплата неустойки не
звільняє Постачальника від зобов'язань
з поставки товару.

Розрахований Позивачем розмір 10%
штрафу від вартості поставленого
товару невідповідної якості становить
суму в розмірі 43 грн. 56 коп., яка
розрахована Позивачем вірно.

Розрахований Позивачем розмір 0,2%
неустойки від вартості не поставленого
в строк товару за кожний день
прострочення становить суму в розмірі 6
517 грн. 22 коп., яка розрахована Позивачем
не вірно, але є меншою, ніж сума
неустойки, яка розрахована судом, тому
підлягає задоволенню в заявленому
розмірі.

За наведеного, враховуючи наявні в
матеріалах справи докази,
господарський суд вважає за можливе
позовні вимоги задовольнити та
стягнути з Відповідача на користь
Позивача 6 517 грн. 22 коп. - неустойки за
порушення строків поставки товару, 43
грн. 56 коп. - штрафу за штрафу за
поставку товару невідповідної якості.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати
по справі покладаються на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43-45, 49, 75, 82-85,
116-117 Господарського процесуального
кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити - повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аюспромсервіс" (50106,
Дніпропетровська область, м. Кривий
Ріг, вул. Фабрична, 3/14, ) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Євраз Суха Балка" (50029,
Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг,
вул. Конституційна, 5, ) 6 517
грн. 22 коп. - неустойки за порушення
строків поставки товару, 43 грн. 56 коп. -
штрафу за штрафу за поставку товару
невідповідної якості, 1 827 грн. 00 коп. -
витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Суддя
О.І.
Красота

Рішення підписано

25.12.2014 року