ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

29.12.2014
Справа № 908/6211/14

Суддя Мойсеєнко Т.В., розглянувши
матеріали

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВЕК", м. Бендери,
Придністровська Молдавська
Республіка,

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "АГ СТАЛЬ", м.
Маріуполь, Донецька область,

про стягнення 47997,50 доларів США,

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької
області надійшла позовна заява (вх. №
6462/09-05/14 від 25.12.2014р.) Товариства з
обмеженою відповідальністю "ВЕК" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "АГ СТАЛЬ" про
стягнення 47997,50 доларів США за
контрактом купівлі-продажу
металопродукції № 242-EXP-13 від 25.10.2013 р.

Вивчивши матеріали позовної заяви,
господарським судом встановлено, що
позовна заява підлягає поверненню без
розгляду у зв'язку з наступним.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського
процесуального кодексу України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують сплату судового
збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України
"Про судовий збір" судовий збір
справляється за подання до суду
позовної заяви та іншої заяви,
передбаченої процесуальним
законодавством.

Відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону
України "Про судовий збір" за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру справляється
судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни
позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат.

Статтею 8 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік» мінімальна
заробітна плата встановлена у розмірі
1218,00 гривень.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про
судовий збір» за подання позовів, ціна
яких визначається в іноземній валюті,
судовий збір сплачується у гривнях з
урахуванням офіційного курсу гривні до
іноземної валюти, встановленого
Національним банком України на день
сплати.

Відповідно до п. 2.6 постанови пленуму
Вищого господарського суду України
від 21.02.2013 р. № 7 «Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України» за змістом пункту 4
частини першої статті 55 ГПК у позовах
про стягнення іноземної валюти ціна
позову визначається як в іноземній
валюті, так і в національній валюті
України відповідно до офіційного
курсу, встановленого Національним
банком України на день подання позову.
Виходячи саме з такої ціни позову (в
національній валюті) й визначається
сума судового збору, що підлягає
сплаті. Однак якщо день подання позову
не співпадає з днем сплати судового
збору (збір сплачується раніше), то
останній визначається з урахуванням
офіційного курсу гривні до іноземної
валюти, встановленого Національним
банком України саме на день сплати, а не
на день подання позову (абзац другий
частини першої статті 6 Закону).

Судовий збір оплачений позивачем
квитанцією від 25.12.2014 р. № в сумі
15138,64 грн. Інших доказів оплати судового
збору не додано.

На момент сплати судового збору 25.12.2014
р. мінімальний офіційний курс НБУ
становив 15,90 грн. за 1 долар США. Звідси
загальна сума позовних вимог про
стягнення 47997,50 доларів США
еквівалентна 763160,25 грн. Отже, за розгляд
цих позовних вимог підлягає сплаті
судовий збір в розмірі 763160,25 грн. х 2% =
15263,21 грн. Позивачем сплачено судовий
збір в сумі 15138,64 грн., відтак недоплата
становить 124,57 грн.

Таким, чином, позивачем не подано
доказів сплати судового збору у
встановленому розмірі.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів сплати судового збору у
встановлених порядку та розмірі.

Враховуючи викладене, позовна заява
підлягає поверненню без розгляду.

Крім того, суд зазначає, що відповідно
до п. 2.3 роз'яснення Вищого
господарського суду України від
31.05.2002р. № 04-5/608 «Про деякі питання
практики розгляду справ за участю
іноземних підприємств і організацій» з
метою дотримання вимог законодавства
щодо правосуб'єктності сторін спору
господарський суд вживає заходів для
встановлення статусу іноземного
підприємства чи організації, яка є
учасником судового процесу.

На вимогу суду, який розглядає справу,
іноземна юридична особа має подати
оформлений з урахуванням статті 13
Закону України "Про міжнародне
приватне право" документ, що є доказом
правосуб'єктності юридичної особи
(сертифікат реєстрації, витяг з
торгового реєстру тощо).

Порядок визначення правового статусу
іноземної особи може бути передбачено
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

У разі відсутності у міжнародному
договорі такого порядку суд має
звернутися до норм внутрішнього
цивільного законодавства.

Зокрема, відповідно до частини другої
статті 567 Цивільного кодексу України
цивільна правоздатність іноземних
підприємств і організацій під час
укладання угод у сфері зовнішньої
торгівлі та пов'язаних із нею
розрахункових, страхових та інших
операцій визначається за законом
країни, де створено підприємство чи
організацію. Отже, згідно з цією
колізійною нормою правовий статус
іноземного учасника судового процесу
визначається за його особистим
законом, який надає можливість
визначити обсяг правоздатності та
дієздатності іноземної особи.

Правовий статус іноземної юридичної
особи визначається за законом країни,
де створено (інкорпоровано) юридичну
особу.

Правовий статус іноземного суб'єкта
господарювання підтверджується, як
правило, випискою з торговельного
(банківського, судового) реєстру
країни, де такий суб'єкт господарювання
має офіційно зареєстровану контору.
Правовий статус іноземних суб'єктів
господарювання може також
підтверджуватись еквівалентними
доказами правового статусу, що
визнаються як такі законодавством
країни створення, громадянства або
місця знаходження такого суб'єкта і
видані компетентними органами цієї
країни.

Згідно з п. 7 вищенаведеного
роз'яснення, господарський суд приймає
як докази офіційні документи, що
походять з інших держав, за умови їх
легалізації дипломатичними або
консульськими службами України.
Консули України легалізують іноземні
документи, що подаються до офіційних
органів України, відповідно до статті 54
Консульського статуту України,
затвердженого Указом Президента
України від 02.04.94 р. N 127/94. Посвідчення
консулами зазначених документів
означає встановлення і засвідчення
справжності підписів на цих
документах і відповідності їх законам
держави перебування.

Легалізація іноземного документа є
необхідною умовою для подання його як
доказу у судовому процесі, але не
виключає у разі необхідності перевірки
з боку суду з метою встановлення
правильності вміщених у ньому
відомостей по суті.

Міжнародними договорами України про
правову допомогу може передбачатися
надання іноземних офіційних
документів без консульської
легалізації.

Таким чином, господарський суд має
право приймати іноземні офіційні
документи без консульської
легалізації у випадках, передбачених
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Господарський суд приймає документи,
складені мовами іноземних держав, за
умови супроводження їх нотаріально
засвідченим перекладом на українську
або російську мову з урахуванням вимог
статті 21 Закону України "Про мови в
Українській РСР" (стаття 3 ГПК).

Всі документи, які додані до позовної
заяви Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВЕК",
Придністровська Молдавська
республіка, не засвідчені у
встановленому міжнародним
законодавством порядку, а документи, що
посвідчують правовий статус позивача,
не легалізовані дипломатичними або
консульськими службами України.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63, ст. 86
Господарського процесуального кодексу
України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї
матеріали повернути без розгляду на
адресу для листування представника
позивача в Україні Хабазня Світлани
Юріївни: вул.Дзержинського, буд. 84, офіс
408, м. Запоріжжя, 69002.

Додаток: позовна заява від 25.12.2014 р. б/н з
матеріалами всього на 63 арк., в тому
числі оригінали: квитанції від 25.12.2014 р.
№ на суму 15138,64 грн., опису
вкладення від 25.12.2012 р. на ім'я ТОВ «АГ
СТАЛЬ», фіскального чеку від 25.12.2014 р. на
адресу: АГ СТАЛЬ, МАРІУПОЛЬ, копії
довіреності від 08.12.2014 р. № 081214-2/с на
ім'я Хабазня Світлани Юріївни.

Суддя
Т.В.Мойсеєнко