м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Господарський суд міста Києва у складі
головуючого судді Чинчин О.В., при
секретарі судового засідання Бігмі
Я.В., розглянув у відкритому судовому
засіданні справу
за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «ВІТА
МЕДІКАЛ» до Публічного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «ГАРАНТ - АВТО» простягнення
від Позивача: Гончаров О.О. (представник
від Відповідача: не з'явились;
ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ВІТА МЕДІКАЛ»
(надалі також - «Позивач») звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Публічного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «ГАРАНТ - АВТО» (надалі також -
«Відповідач») про стягнення
Позовні вимоги вмотивовано тим, що 03
лютого 2014 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю «ВІТА
МЕДІКАЛ» (Виконавець) та Публічним
акціонерним товариством «Українська
страхова компанія «ГАРАНТ - АВТО»
(Замовник) було укладено Договір про
надання медичних послуг №26/1/2014 МА,
відповідно до умов якого Виконавець
зобов'язався надавати медичні послуги
Пацієнтам, а Замовник зобов'язався
оплачувати ці Послуги відповідно до
Договору. Як зазначає Позивач, на
виконання умов Договору він надав
послуги на загальну суму 21 399 грн. 63
коп., що підтверджується відповідними
Актами наданих медичних послуг, та
відповідно до умов Договору направив
на адресу Відповідача Акти наданих
медичних послуг та рахунки на оплату на
загальну суму в розмірі 21 399 грн. 63 коп.,
які станом на 19.11.2014 року Відповідачем
не були оплачені. У зв»язку з чим, в
результаті неналежного виконання
Відповідачем зобов'язань по оплаті за
надані послуги у останнього утворилась
заборгованість перед Товариством з
обмеженою відповідальністю «ВІТА
МЕДІКАЛ» в розмірі 21 399 грн. 63 коп. Крім
того, враховуючи неналежне виконання
Відповідачем умов договору, Позивач
просить Суд стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «ГАРАНТ - АВТО» пеню
у розмірі 1 716 грн. 56 коп., 3% річних у
розмірі 208 грн. 60 коп., інфляційні у
розмірі 1 351 грн. 62 коп.
Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 26.11.2014 р. порушено провадження у
призначено на 10.12.2014 р.
10.12.2014 року в судове засідання з'явився
представник позивача. Представник
відповідача в судове засідання не
з'явився, про поважні причини неявки
Суд не повідомив, вимоги ухвали суду
про порушення провадження по справі
від 26.11.2014 року не виконав.
В судовому засіданні представник
позивача подав документи на виконання
вимог ухвали суду про порушення
провадження по справі від 26.11.2014 року, а
саме: копію витягу з ЄДР на Відповідача,
довідку з обслуговуючого банку
Позивача, письмове підтвердження того,
що у провадженні господарських судів
України або іншого органу, який в межах
своєї компетенції вирішує спір, немає
справи зі спору між тими ж сторонами,
про той же предмет і з тих же підстав та
не має рішення цих органів з такого
спору, які долучені до матеріалів
справи.
Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 10.12.2014 року відкладено розгляд
справи на 24.12.2014 р. у зв»язку з неявкою
представника відповідача в судове
засідання, невиконанням Відповідачем
вимог ухвали суду про порушення
провадження по справі.
В судовому засіданні 24.12.2014 року
представник Позивача підтримав вимоги
та доводи позовної заяви. Представник
Відповідача в судове засідання не
з'явився, про поважні причини неявки
суд не повідомив, про час та місце
судового засідання був повідомлений
належним чином, що підтверджується
відміткою про відправлення на Ухвалі
Господарського суду міста Києва від
ухвали суду про порушення провадження
у справі не виконав
За змістом пункту 32 інформаційного
листа №01-08/530 від 29.09.2009р. Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання, порушені у доповідних
записках господарських судів України у
першому півріччі 2009 року щодо
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України», якщо
відмітка про відправку, зроблена у
встановленому порядку на першому
примірникові процесуального
документа, оформлена відповідним
чином, вона, як правило, є
підтвердженням розсилання
процесуального документа сторонам та
іншим особам, які брали участь у справі,
а коли йдеться про ухвалу, де
зазначається про час і місце судового
засідання, - підтвердженням
повідомлення про час і місце такого
Відповідно до інформації розміщеної на
веб-сайті Державного підприємства
«Інформаційно-ресурсний центр»,
місцезнаходженням Публічного
акціонерного товариства «Українська
м.Київ, ПРОВУЛОК НОВОПЕЧЕРСЬКИЙ,
Суд зазначає, що Ухвали Господарського
направлялись на адресу Публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «ГАРАНТ - АВТО»,
зазначену на веб-сайті Державного
підприємства «Інформаційно-ресурсний
Згідно з абзацем 3 пункту 3.9.1 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» в
разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації -адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
Таким чином, Суд приходить до висновку,
Відповідач про час та місце судового
засідання був повідомлений належним
Відповідно до статті 75 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.
Приймаючи до уваги, що Відповідач був
належним чином повідомлений про дату
та час судового засідання, враховуючи,
що матеріали справи містять достатньо
документів для розгляду справи по суті,
Суд вважає, що неявка в судове
засідання представника Відповідача не
є перешкодою для прийняття Рішення у
даній справі.
Відповідно до статті 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 24 грудня 2014 року,
на підставі статті 85 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошено вступну та резолютивну
частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського
процесуального кодексу України, в
судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

03 лютого 2014 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю «ВІТА
МЕДІКАЛ» (Виконавець) та Публічним
акціонерним товариством «Українська
страхова компанія «ГАРАНТ - АВТО»
(Замовник) було укладено Договір про
надання медичних послуг №26/1/2014 МА,
відповідно до умов якого Виконавець
зобов'язався надавати медичні послуги
Пацієнтам, а Замовник зобов'язався
оплачувати ці Послуги відповідно до
Договору.

Замовник зобов»язаний оплачувати
медичні послуги, надані Пацієнтам
виконавцем, відповідно до умов даного
Договору. (пп.2.4.1 Договору)

Відповідно до п.4.2 Договору підставою
для оплати Замовником Послуг, наданих
Виконавцем, є наявність підписаного
Сторонами Акту виконаних робіт згідно
Замовлення.

Пунктом 4.3 Договору передбачено, що
Замовник оплачує Виконавцю вартість
наданої Пацієнту медичної допомоги
протягом 20 (двадцяти) банківських днів
з моменту отримання Замовником
завірених підписом та печаткою
Виконавця двох екземплярів Актів
виконаних робіт та рахунку - фактури.

Згідно з п.4.5 Договору оплата Послуг,
наданих відповідно до даного Договору,
здійснюється в національній грошовій
одиниці України шляхом прямого
банківського переводу грошових коштів
на рахунок Виконавця.

Пунктом 7.2 Договору передбачено, що
замовник несе відповідальність за
несвоєчасну оплату рахунків Виконавця
(п.4.3) в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, що діє у період
прострочення платежу, від суми
заборгованості за кожен день
прострочення термінів оплати.

Даний Договір набуває чинності із дати
його підписання і діє протягом 1
(одного) року (до 31 грудня 2014 року
включно). У випадку, якщо жодна з Сторін
не повідомить про свій намір припинити
його дію за 20 (двадцять) календарних
днів до дати його припинення, Договір
продовжує діяти протягом кожного
наступного року.

Як зазначає Позивач, на виконання умов
Договору про надання медичних послуг
№26/1/2014 МА від 03.02.2014 року він надав
медичні послуги Пацієнтам, що
підтверджується Актами про надані
медичні послуги №179/ГА-СК від 02.04.2014 р.
на суму 4 360 грн. 00 коп., №196/ГА-СК від
05.05.2014 р. на суму 7 486 грн. 63 коп.,
№210/ГА-СК від 02.06.2014 р. на суму 4 489 грн. 00
коп., №222/ГА-СК від 01.07.2014 р. на суму 4 170
грн. 00 коп., №232/ГА-СК від 04.08.2014 р. на суму
894 грн. 00 коп., а загалом на суму в
розмірі 21 399 грн. 63 коп.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги,
Позивач зазначає, що відповідно до умов
Договору направив на адресу
Відповідача Акти наданих медичних
послуг та рахунки на оплату на загальну
суму в розмірі 21 399 грн. 63 коп., які
станом на 19.11.2014 року Відповідачем не
були підписані й оплачені. У зв»язку з
чим, в результаті неналежного
виконання Відповідачем зобов'язань по
оплаті за надані послуги у останнього
утворилась заборгованість перед
Товариством з обмеженою
відповідальністю «ВІТА МЕДІКАЛ» в
розмірі 21 399 грн. 63 коп. Крім того,
враховуючи неналежне виконання
Відповідачем умов договору, Позивач
просить суд стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «ГАРАНТ - АВТО» пеню
у розмірі 1 716 грн. 56 коп., 3% річних у
розмірі 208 грн. 60 коп., інфляційні у
розмірі 1 351 грн. 62 коп.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та, враховуючи те, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що
позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВІТА МЕДІКАЛ»
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Внаслідок укладення Договору про
надання медичних послуг №26/1/2014 МА від
03.02.2014 року між сторонами згідно з
пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного
кодексу України, виникли цивільні
права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі
склалися господарські правовідносини,
то до них слід застосовувати положення
Господарського кодексу України як
спеціального акту законодавства, що
регулює правовідносини у
господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193
Господарського кодексу України до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського
кодексу України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості (частина 1 статті 627
Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу
України визначено, що зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного
кодексу України, договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (стаття 525
Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 530
Цивільного кодексу України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193
Господарського кодексу України
встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Не допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка
виконання з мотиву, що зобов'язання
другої сторони за іншим договором не
було виконано належним чином (частина 7
статті 193 Господарського кодексу
України).

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень; докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу; обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти
як закріплену в процесуальному та
матеріальному законодавстві міру
належної поведінки особи, що бере
участь у судовому процесі, із збирання
та надання доказів для підтвердження
свого суб'єктивного права, що має за
мету усунення невизначеності, яка
виникає в правовідносинах у разі
неможливості достовірно з'ясувати
обставини, які мають значення для
справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання умов Договору про надання
медичних послуг №26/1/2014 МА від 03.02.2014
року Позивач надав медичні послуги
Пацієнтам, що підтверджується Актами
про надані медичні послуги №179/ГА-СК
від 02.04.2014 р. на суму 4 360 грн. 00 коп.,
№196/ГА-СК від 05.05.2014 р. на суму 7 486 грн. 63
коп., №210/ГА-СК від 02.06.2014 р. на суму 4 489
грн. 00 коп., №222/ГА-СК від 01.07.2014 р. на суму
4 170 грн. 00 коп., №232/ГА-СК від 04.08.2014 р. на
суму 894 грн. 00 коп., а загалом на суму в
розмірі 21 399 грн. 63 коп., проте
Відповідачем вказані Акти підписані не
були.

Пунктом 4.3 Договору передбачено, що
Замовник оплачує Виконавцю вартість
наданої Пацієнту медичної допомоги
протягом 20 (двадцяти) банківських днів
з моменту отримання Замовником
завірених підписом та печаткою
Виконавця двох екземплярів Актів
виконаних робіт та рахунку - фактури.

Як встановлено Судом, відповідно до п.4.3
Договору про надання медичних послуг
№26/1/2014 МА від 03.02.2014 року Позивачем були
направлені на адресу Відповідача Акти
про надані медичні послуги та рахунки
на оплату. Так, Акт про надані медичні
послуги №179/ГА-СК від 02.04.2014 р. та
рахунок №179 від 02.04.2014 року на суму 4 360
грн. 00 коп. були отримані Відповідачем
07.04.2014 р.; Акт №196/ГА-СК від 05.05.2014 р. та
рахунок №96 від 05.05.2014 р. на суму 7 486 грн.
63 коп. - 21.05.2014 р.; Акт №210/ГА-СК від 02.06.2014
р. та рахунок №210 від 02.06.2014 р. на суму 4
489 грн. 00 коп. - 12.06.2014 р.; Акт №222/ГА-СК від
01.07.2014 р. та рахунок №222 від 01.07.2014 р. на
суму 4 170 грн. 00 коп. - 07.07.2014 р.; Акт
№232/ГА-СК від 04.08.2014 р. та рахунок №232 на
суму 894 грн. 00 коп. - 11.08.2014 р. Факт
отримання вказаних документів
підтверджується відповідними
рекомендованими повідомленнями про
вручення поштового відправлення,
надісланих ТОВ «ВІТА МЕДІКАЛ» на
адресу Відповідача - Публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «ГАРАНТ - АВТО»: 01042,
м.Київ, ПРОВУЛОК НОВОПЕЧЕРСЬКИЙ,
будинок 19/3.

Враховуючи вищевикладене, Суд
приходить до висновку, що у Відповідача
на підставі п.4.3 Договору виникло
зобов»язання з оплати наданих послуг
на загальну суму 21 933 грн. 63 коп.
протягом 20 (двадцяти) банківських днів
саме з моменту отримання Замовником
завірених підписом та печаткою
Виконавця двох екземплярів Актів
виконаних робіт та рахунків - фактур,
які є платіжними вимогами про сплату
контрагентом за договором суми наданих
послуг із зазначенням необхідних
реквізитів.

Однак, матеріали справи не містять
жодних належних та допустимих доказів
відповідно до статей 33, 34, 36
Господарського процесуального кодексу
України на підтвердження сплати
Відповідачем грошових коштів
Товариству з обмеженою
відповідальністю «ВІТА МЕДІКАЛ» в
розмірі 21 399 грн. 63 коп.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в
порушення вищезазначених норм
Цивільного кодексу України та умов
Договору, не здійснив оплату вартості
наданих послуг в повному обсязі, тобто
не виконав свої зобов'язання
належним чином, а тому позовні вимоги
щодо стягнення 21 399 грн. 63 коп. - суми
основної заборгованості є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

При зверненні до суду Позивач також
просив стягнути з Відповідача на його
користь 3% річних за загальний період
прострочки з 07.05.2014 р. по 19.11.2014 р. у
розмірі 208 грн. 60 коп. та інфляційні у
розмірі 1 351 грн. 62 коп.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитору
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Так, інфляційні нарахування на суму
боргу, сплата яких передбачена
частиною другою статті 625 Цивільного
кодексу України, не є штрафною
санкцією, а виступають способом
захисту майнового права та інтересу,
який полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення коштів внаслідок
інфляційних процесів за весь час
прострочення в їх сплаті. Крім того,
сплата трьох процентів річних від
простроченої суми (якщо інший їх розмір
не встановлений договором або законом)
не мають характеру штрафних санкцій і є
способом захисту майнового права та
інтересу кредитора шляхом отримання
від боржника компенсації (плати) за
користування ним коштами, належними до
сплати кредиторові. (п.п. 3.1, 4.1
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов»язань» №14
від 17.12.2013 року).

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних,
як плати за користування чужими
грошовими коштами за період прострочки
Відповідачем сплати за надані послуги
за Договором про надання медичних
послуг №26/1/2014 МА від 03.02.2014 року за
загальний період прострочки з 07.05.2014 р.
по 19.11.2014 р. вважає, що ця частина
позовних вимог підлягає задоволенню.
Проте, як встановлено Судом, Позивачем
невірно визначені періоди початку
нарахування 3% річних та суми боргу, з
яких був здійснений розрахунок 3%
річних.

Так, обов»язок Відповідача по оплаті за
надані послуги за Актом про надані
медичні послуги №179/ГА-СК від 02.04.2014 р.
та рахунку №179 від 02.04.2014 року на суму 4
360 грн. 00 коп., а не на суму 894 грн. 00 коп.,
як помилково зазначає Позивач, виникає
з 09.05.2014 р. (з урахуванням святкових та
вихідних днів 21.04.14, 01.05.14, 02.04.14);
обов»язок по оплаті за Актом №196/ГА-СК
від 05.05.2014 р. та рахунку №96 від 05.05.2014 р.
виникає дійсно з 20.06.2014 р., проте із
розрахунку суми боргу 11 846 грн. 63 коп.
(4360 грн. 00 коп. + 7 486 грн. 63 коп.), а не на
суму 5 064 грн. 00 коп., як помилково
зазначає Позивач; обов»язок по оплаті
за Актом №210/ГА-СК від 02.06.2014 р. та
рахунку №210 від 02.06.2014 р. виникає з 12.07.2014
р. (з урахуванням святкових і вихідних
днів 30.06.14) із розрахунку суми боргу 16 335
грн. 63 коп. (11 846 грн. 63 коп. + 4 489 грн. 00
коп.), а не на суму 9 553 грн. 00 коп., як
помилково зазначає Позивач; обов»язок
по оплаті за Актом №222/ГА-СК від 01.07.2014 р.
та рахунку №222 від 01.07.2014 р. виникає з
05.08.2014 р. із розрахунку суми боргу 20 505
грн. 63 коп. (16 335 грн. 63 коп. + 4 170 грн. 00
коп.), а не на суму 17 039 грн. 63 коп., як
помилково зазначає Позивач; обов»язок
по оплаті за Актом №232/ГА-СК від 04.08.2014 р.
та рахунку №232 від 04.08.2014 р. виникає з
09.09.2014 р. із розрахунку суми боргу 21 399
грн. 63 коп., як вже вірно зазначив
Позивач.

Проте, оскільки відповідно до статті 83
Господарського процесуального кодексу
України Суд не може виходити за межі
заявлених позовних вимог, до стягнення
з Відповідача на користь Позивача
підлягає 3% річних саме у заявленому
Позивачем розмірі 208 грн. 60 коп., як
плати за користування чужими грошовими
коштами в період прострочки виконання
Відповідачем його грошового
зобов'язання за загальний період з
09.05.2014 року по 19.11.2014 року.

Суд, перевіривши розрахунок
інфляційних, як збільшення суми
основного боргу в період прострочки
виконання боржником його грошового
зобов»язання в зв»язку з девальвацією
грошової одиниці України, наданий
Позивачем, вважає, що позовні вимоги
Позивача про стягнення з Відповідача
інфляційних за період травень 2014 року -
жовтень 2014 року у розмірі 1 351 грн. 62
коп. підлягають задоволенню у
заявленому Позивачем розмірі, оскільки
Позивач також невірно визначив розмір
боргу, з якого був здійснений
розрахунок інфляційних.

При зверненні до суду Позивач також
просив стягнути з Відповідача на його
користь пеню за загальний період у
розмірі 1 716 грн. 56 коп.

Згідно приписів ст. ст. 216 - 218
Господарського кодексу України,
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за порушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських
санкцій. Господарськими санкціями
визнаються заходи впливу на
правопорушника у сфері господарювання,
в результаті застосування яких для
нього настають несприятливі
економічні та/або правові наслідки.
Господарські санкції застосовуються в
установленому законом порядку за
ініціативою учасників господарських
відносин. Підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного
кодексу України, неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Статтями 1, 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» від
22.11.96 р. № 543-96-ВР (з змінами), платники
грошових коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочення
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Пунктом 7.2 Договору передбачено, що
замовник несе відповідальність за
несвоєчасну оплату рахунків Виконавця
(п.4.3) в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, що діє у період
прострочення платежу, від суми
заборгованості за кожен день
прострочення термінів оплати.

За таких підстав, Суд дійшов висновку
про обґрунтованість позовних вимог в
частині нарахування суми пені у
заявленому Позивачем розмірі 1 716 грн. 56
коп., оскільки Позивачем також невірно
визначений початок для нарахування
пені та розміри суми боргу, з яких був
здійснений розрахунок пені, за
загальний період прострочки виконання
Відповідачем його договірного
грошового зобов'язання з 09.05.2014 року по
19.11.2014 року.

Таким чином, з Публічного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «ГАРАНТ - АВТО» на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВІТА МЕДІКАЛ»
підлягає стягненню борг у розмірі 21 399
грн. 63 коп., 3% річних у розмірі 208 грн. 60
коп., інфляційні у розмірі 1 351 грн. 62
коп., пеня у розмірі 1 716 грн. 56 коп.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВІТА МЕДІКАЛ» -
задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «ГАРАНТ - АВТО» (01042, м.Київ,
ПРОВУЛОК НОВОПЕЧЕРСЬКИЙ, будинок 19/3,
Ідентифікаційний код юридичної особи
16467237) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВІТА МЕДІКАЛ» (04212,
м.Київ, ВУЛИЦЯ ЗОЇ ГАЙДАЙ, будинок 5-А,
Ідентифікаційний код юридичної особи
38216623) борг у розмірі 21 399 (двадцять одна
тисяча триста дев'яносто дев'ять) грн. 63
(шістдесят три) коп., 3% річних у розмірі
208 (двісті вісім) грн. 60 (шістдесят) коп.,
інфляційні у розмірі 1 351 (одна тисяча
триста п'ятдесят одна) грн. 62 (шістдесят
дві) коп., пеню у розмірі 1 716 (одна тисяча
сімсот шістнадцять) грн. 56 (п'ятдесят
шість) коп. та судовий збір у розмірі 1
827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім)
грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

4.Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата складання та підписання повного
тексту рішення: 24 грудня 2014 року.

Суддя
О.В. Чинчин