ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.12.14р. Справа № 904/7966/14

За позовом Публічного акціонерного товариства "ВТБ БАНК", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю Промислова компанія "ЛІДЕР", м. Дніпропетровськ

про стягнення 557 883,14 грн.

За зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Промислова компанія "ЛІДЕР", м. Дніпропетровськ

до Публічного акціонерного товариства "ВТБ БАНК", м. Київ

про розірвання договору

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача (відповідач за зустрічним позовом): не з'явився;

відповідача (позивач за зустрічним позовом): не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "ВТБ БАНК", м. Київ звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Промислова компанія "ЛІДЕР", м. Дніпропетровськ про стягнення 557 883,14 грн.

29.12.2014 року від позивача надійшло уточнення до позовної заяви, яка по суті є заявою про зменшення позовних вимог, з урахуванням якої позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по кредиту в розмірі 34 729,14 дол. США , що еквівалентно 449 923,58 грн. грн., заборгованість по сплаті процентів в розмірі 3457,48 грн., що еквівалентно 44 792,41 грн., пеню за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 3322,47 грн., та пеню за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 37 148,04 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору №06.32-17-1/07-СК , укладеного в рамках Генеральної угоди від 21.09.2007 року, в частині повного та своєчасного повернення кредиту.

04.11.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю Промислова компанія "ЛІДЕР" (відповідач за первісним позовом) подав до суду зустрічний позов про розірвання кредитного договору №6.32-17.1/07-СК від 29.11.2007 року.

Ухвалою господарського суду від 07.11.2014року прийнято зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Промислова компанія "ЛІДЕР" для спільного розгляду з первісним позовом.

Позовні вимоги за зустрічним позовом мотивовані зміною обставин, а саме у зв'язку скороченням ділової активності в України позивач за зустрічним позовом не отримав того прибутку, на який розраховував при укладенні спірного договору.

02.12.2014 року до господарського суду надійшов відзив на зустрічний позов, в задоволенні якого відповідач за зустрічним позовом просить відмовити.

10.12.2014 року від позивача за зустрічним позовом надійшли письмові пояснення, в яких останній просить зменшити розмір штрафних санкцій, оскільки вважає їх надмірно великими.

Ухвалою господарського суду від 15.12.2014 року строк розгляду вирішення спору було продовжено до 29.12.2014 року.

В судових засіданнях оголошувались перерви з 04.11.2014 року до 18.11.2014року, з 15.12.2014 року до 23.12.2014 року.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не заявлялось.

У порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 29.12.2014року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

21.09.2007 р. між Відкритим акціонерним товариством ВТБ Банк (банком) та Товариством з обмеженою відповідальністю Промислова компанія „Лідер" (клієнтом) було укладено Генеральну угоду №06.17-1/07СК (надалі - Генеральна угода)

30.06.2011 року між сторонами укладено договір про внесення змін №1 до генеральної угоди №06.17.-1/07-СК від 21.09.2007 року, відповідно до умов якої генеральний договір викладено в новій редакції.

Відповідно до пункту 1.1, з урахуванням договору про внесення змін №1, банк на умовах цього договору надає клієнту кредитні кошти в порядку і на умовах, визначених кредитними договорами, договорами про відкриття мультивалютної кредитної лінії, договорами про відкриття кредитної лінії, договорами про відкриття валютної кредитної лінії, договорами про надання гарантії, овердрафту та договорами про відкриття акредитиву (далі -кредитні договори), укладених у рамках цієї угоди і які є її невід'ємними частинами.

В межах цього договору встановлюється ліміт надання банком кредитних коштів, який в будь - який момент під час дії цього договору не повинен перевищувати суми еквівалентної 2 500 000 доларів США. 00 центів за офіційним курсом НБУ на дату надання кредиту; термін дії угоди по 21 вересня 2017 року включно (пункти 1.2, 1.3 Генеральної угоди).

Відповідно до пункту 2.1 Генеральної угоди банк надає клієнту кредитні кошти на умовах його забезпеченості, строковості, повернення, плати за користування та цільового характеру використання.

29.11.2007р. між Відритим акціонерним товариством ВТБ Банк (банком) та Товариством з обмеженою відповідальністю Промислова компанія „Лідер" (позичальником) було укладено кредитний договір №06.32-17-1/07-СК (далі - кредитний договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, з урахуванням договору про внесення змін від 30.06.2011 року, Банк зобов'язується надати Позичальнику грошові кошти (далі - Кредит) в порядку та на умовах, визначених цим Договором, який укладено в межах Генерального договору № 06.17-1/07СК від 21 вересня 2007 року (далі - Генеральний договір), а Позичальник зобов'язаний прийняти Кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути банку Кредит, а також сплатити Проценти за користування Кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та у строки, що визначені цим Договором.

Згідно з п.3.3.3. договору, з урахуванням договору про внесення змін від 12.12.2012 року, випадку невиконання зобов'язань, передбачених п.5.3.12 цього Договору, розмір Процентів підвищується на 2% (два відсотки) річних а порівнянні з передбаченою підпунктом 3.3.1 за цим Договором, з третього робочого дня після закінчення строку, вказаного в л 5.3.12 цього Договору.

Про збільшення розміру Процентів Банк повідомляє Позичальника шляхом направлення листа та нового Графіка повернення Кредиту і сипати Процентів.

Збільшення розміру Процентів відповідна до цього підпункту Договору не є односторонньою зміною умов цього Договору, а відбувається автоматично та охоплюється домовленістю Сторін про розмір Процентів за цим Договором.

При цьому, Позичальник підписанням цього Договору підтверджує, що для вказаною вище застосування нового розміру Процентів не вимагається підписання Сторонами будь-яких інших додаткових документів/договорів, крім цього Договору, оскільки невиконаний Позичальником зобов'язань, передбачених п.5.3.12 цього Договору, є обставинами/факторами від яких залежить розмір Процентів за цим Договором.

Після усунення Позичальником порушення зобов'язань, передбачених п 5.3.12 цього Договору, а саме вчинення всіх дій, передбачених п. 5.3.12 цього Договору, розмір Процентів за цим Договором зменшується на 2% (два відсотки) річних (у випадку якщо підвищення було на 2% річних у зв'язку із невиконанням Позичальником п. 5 3.12 цього Договору) з дати вчинення всіх дій, передбачених п. 5 3.12 цього Договору.

Відповідно до п.3.4. Кредитного договору в редакції Договору про внесення змін № 3 від 30.06.2011р. Сторони встановили спосіб повернення кредиту та сплати процентів: щомісячно рівними частинами відповідно до Графіку повернення Кредиту і сплати процентів.

Позивач належним чином виконав свій обов'язок по Кредитному договору щодо надання Позичальнику грошових коштів (кредиту) - в сумі 100 000,00 (Сто тисяч) доларів США 00 центів, що підтверджує меморіальний валютний ордер №ТГС.65847.1.16 від 29.11.2007р.

Відповідач свої обов'язки по поверненню Кредиту та відсотків за користування Кредитом згідно графіку погашення кредиту не виконав.

Станом на 02.10.2014 року заборгованість Позичальника по Кредиту складає 34 729,14 доларів США, що за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим НБУ станом на 02.10.2014 року 1 долар США = 12,9552 грн. становить 449 923,58 грн., заборгованість по відсоткам за користування Кредитом за період з 18.01.2014р. по 02.10.2014р. складає 3 457,48 доларів США, що за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим НБУ станом на 02.10.2014 року 1 долар США = 12,9552 грн. становить 44 792,41 грн.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, Кореспондуючу норму містить стаття 629 ЦК України,

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У зв'язку з невиконанням Позичальником зобов'язань за Кредитним договором, Банком 13 березня 2014 року на адресу Позичальника було направлено лист з вимогою дострокового виконання порушеного зобов'язання (додаток).

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 1 частини 1 статті 192 Цивільного кодексу України встановлено, що законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця - гривня; іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Також відповідно до статті 533 Цивільного кодексу України грошове зобов'язання має бути виконане у гривні; якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Отже, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю Промислова компанія "Лідер" перед Публічним акціонерним товариством „ВТБ Банк" по кредиту складає 34 729,14 доларів США (в еквіваленті 449 923,58 грн..), а заборгованість по процентам складає 3457,48 доларів США (в еквіваленті 44 792,41грн).

На момент розгляду справи доказів повернення позивачу кредитних коштів та погашення заборгованості по процентам за користування кредитними коштами перед ВАТ „ВТБ Банк" Товариство з обмеженою відповідальністю Промислова компанія "Лідер" не надано.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п.7.1. У разі прострочення Позичальником зобов'язань з повернення Кредиту та/або сплати його користування та/або інших платежів згідно з умовами цього Договору, Позичальник зобов'язанні сплатити на користь Банка пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє на момент прострочення, від суми прострочених зобов'язань. Вказана пеня розраховується по дату повного виконання всіх зобов'язань щодо погашення прострочки заборгованості, включаючи день такого погашення. Якщо Позичальник самостійно не сплатив на користь Банка пеню, яка передбачена цим пунктом, банк має право проводити договірне списання пені з Рахунку Позичальника, який відкритий буде відкритий) Позичальником а Банку При цьому, пеня яка передбачена цим пунктом, стягується виключно а національній валюті за офіційним курсом Національного банку України на дату сплати.

Таким чином, пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів складає 37148,04 грн. за період з 19.07.2013 року по 02.10.2014 року, а пеня за несвоєчасну сплату процентів складає 3322,47 грн.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України та п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має право зменшити розмір штрафних санкцій (пені, штрафу).

Згідно з п. 3.17.4. постанови Пленуму ВГСУ №18 від 23.12.2011 року, вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами винятковості даного випадку, тому господарський суд не вбачає підстав для зменшення штрафних санкцій.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню в повному обсязі.

Що стосується зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Промислова компанія "Лідер" щодо розірвання кредитного договору від 29.11.2007р. №06.32-17-1/07-СК у зв'язку з істотною зміною обставин, то вони є необґрунтованими виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1 статті 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання; зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

· в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

· зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

· виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

· із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона (частина 2 статті 652 Цивільного кодексу України).

Отже, в ході виконання договору можуть відбуватися такі зміни зовнішніх обставин, що істотно впливають на інтереси сторін і не могли бути передбачені сторонами при укладенні договору навіть при всій необхідній завбачливості з їх боку; розірвання договору у зв'язку з істотними змінами обставин є самостійним випадком припинення (зміни) договірних зобов'язань, метою якого є необхідність відновлення балансу інтересів сторін договору, істотно порушеного внаслідок непередбачуваної зміни зовнішніх обставин, що не залежать від волі сторін.

Істотна зміна обставин не тягне неможливості виконання, така можливість зберігається, але таке виконання стає вкрай невигідним для однієї із сторін і порушує її інтереси.

Одночасно при наявності істотної зміни обставин, що істотно порушила баланс інтересів, сторони спочатку мають здійснити спроби щодо зміни або розірвання договору за взаємною згодою; якщо сторони не досягли згоди щодо розірвання договору у зв'язку з істотною зміною обставин, договір може бути розірваний лише за рішенням суду на вимогу зацікавленої сторони; при цьому, розірвання договору допускається лише за наявності одночасно чотирьох обов'язкових умов:

· по-перше, має припускатися, що сторони при укладенні договору виходили з того, що такої зміни обставин не відбудеться, тобто не могли розумно передбачити можливість її настання;

· по-друге, зміна обставин повинна бути зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися за характером договору і умовами обороту;

· по-третє, виконання договору при наявності істотної зміни обставин настільки порушило б співвідношення інтересів сторін і значно позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

· по-четверте, із суті договору не випливає, що ризик зміни обставин несе зацікавлена сторона, тобто сторона, яка звернулася до суду з вимогою про зміну чи розірвання договору.

Також, як вбачається з п. 2.6. постанови Пленуму ВГСУ №1 від 24.11.2014 року "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів" зміна економічної ситуації та коливання курсу іноземної валюти стосовного національної валюти України є комерційними ризиками сторін договору та не можуть бути підставами для зміни чи розірвання кредитного договору, оскільки не є істотною зміною обставин у розумінні ст. 652 ЦК України.

Враховуючи викладене, Товариством з обмеженою відповідальністю Промислова компанія „Лідер» не доведено наявність одночасно чотирьох умов, необхідних для розірвання Кредитного договору в судовому порядку у зв'язку з істотною зміною обставин.

Таким чином, зустрічний позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Отже, надмірно сплачений позивачем за первісним позовом згідно платіжного доручення №38633 від 08.10.14р. судовий збір в розмірі 453,93 грн. підлягає поверненню з державного бюджету України на підставі ухвали суду.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір за первісним позовом підлягає стягненню з відповідача за первісним позовом на користь позивача, а судовий збір за зустрічним позовом покладається на позивача за зустрічним позовом, у зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Промислової компанії "Лідер" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Червона, 14; ідентифікаційний код 13427220) на користь Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" (01004, м. Київ, бул. Т. Шевченка/вул. Пушкінська, 8/26; ідентифікаційний код 14359319) 34 729,14 доларів США (еквівалент - 449923,58 грн.) - заборгованості по кредиту, 3457,48 доларів США (еквівалент - 44792,41грн.) - заборгованості по відсоткам, 37148,04 - пені за несвоєчасне повернення кредиту, 3322,47коп. - пені за несвоєчасну сплату відсотків та 10 703,73 грн. - витрати по сплаті судового збору.

Повернути товариству з обмеженою відповідальністю Промислової компанії "Лідер" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Червона, 14; ідентифікаційний код 13427220) на користь Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" (01004, м. Київ, бул. Т. Шевченка/вул. Пушкінська, 8/26; ідентифікаційний код 14359319) з Державного бюджету України в особі управління Державної казначейської Служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області (49027, м. Дніпропетровськ, пл. Шевченка, 7, , рахунок 3005 в Відділенні банку ГУДКУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, КБКД 22030001) зайво сплачений згідно платіжного доручення №38633 від 08.10.2014 року, яке міститься в матеріалах справи №904/7966/14, судовий збір у сумі 453,93грн., про що винести ухвалу.

В задоволенні зустрічного позову - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 30.12.2014 року.

Суддя С.В. Мартинюк