РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/23133/14 08.12.14

За позовом Прокурора м. Нововолинська в інтересах держави в особі Державного підприємства "Нововолинський ремонтно-механічний завод"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ металів"

про розірвання договору та стягнення грошових коштів

Суддя Цюкало Ю.В.

У засіданні брали участь:

від прокуратури: Лиховид О.С. (за посвідченням від 05.09.2012);

від позивача та відповідача: не з'явились.

В судовому засіданні 08 грудня 2014 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

23 жовтня 2014 року прокурор м. Нововолинська (Процесуальний позивач або Заявник) в інтересах держави в особі Державного підприємства "Нововолинський ремонтно-механічний завод" (Позивач) подав до канцелярії Господарського суду м. Києва позовну заяву № 2955 вих-14 від 24.09.2014р. до Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ металів" (Відповідач) про:

- розірвання договору поставки № СВ 114 від 05.11.2013 року, укладений між Державним підприємством "Нововолинський ремонтно-механічний завод" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Світ металів" у зв'язку з порушенням відповідачем умов договору;

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ металів" на користь держави в особі Державного підприємства "Нововолинський ремонтно-механічний завод" заборгованість за договором поставки № СВ 114 від 05.11.2013 року в сумі 28 291,72 грн. з них: основний борг - 26 417,76 грн., пеня - 1 382,40 грн., інфляційні втрати - 317,86 грн. та 3% річних - 173,70 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.10.2014р. суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі № 910/23133/14. Розгляд справи призначено на 10.11.2014р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2014р. розгляд справи відкладено на 08.12.2014р.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до п. 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Процесуального позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

05 листопада 2013 року між Державним підприємством «Нововолинський ремонтно-механічний завод» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Світ металів» (Постачальник) (разом - Сторони) укладено договір поставки № СВ 114 (надалі - Договір або Договір поставки, належним чином завірена копія в справі), відповідно до п. 1.1. якого, Постачальник зобов'язаний передати у власність, а Покупець прийняти та оплатити на умовах викладених в даному Договорі, металопрокат (далі - Товар), сортамент, кількість та ціна якого вказані в рахунках-фактурах та/або Специфікаціях, оформлених як додатки до даного Договору, які є його невід'ємними частинами.

Процесуальний позивач стверджує, що Відповідач не виконав зобов'язання з поставки Товару, покладені на останнього згідно з Договором поставки, у зв'язку з чим, зазначений правочин підлягає розірванню, а з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню заборгованість за договором поставки № СВ 114 від 05.11.2013 року в сумі 28 291,72 грн. з них: основний борг - 26 417,76 грн., пеня - 1 382,40 грн., інфляційні втрати - 317,86 грн. та 3% річних - 173,70 грн.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, колегія суддів вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як було установлено судом, 05 листопада 2013 року між Сторонами укладено договір поставки № СВ 114, відповідно до п. 1.1. якого, Постачальник зобов'язаний передати у власність, а Покупець прийняти та оплатити на умовах викладених в даному Договорі, металопрокат, сортамент, кількість та ціна якого вказані в рахунках-фактурах та/або Специфікаціях, оформлених як додатки до даного Договору, які є його невід'ємними частинами.

Згідно з п. 3.1. Договору, ціна на Товар встановлюється за домовленістю між Постачальником та Покупцем, з урахуванням ПДВ і вказується у рахунках та інших супровідних документах. Ціна на Товар може змінюватись від коливань середньо ринкових цін на металопрокат.

Відповідачем було направлено на адресу Позивача рахунок-фактуру № СФ-0002388 від 16 травня 2014 року на загальну суму вартості Товару в розмірі 26 417,76 грн.

Оплата всієї вартості Товару, вказаного у рахунку, здійснюється шляхом 100% передплати шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 2 банківських днів з моменту виставлення рахунку або на інших умовах вказаних у Специфікаціях до даного Договору поставки. Оплата свідчить про згоду Покупця із характеристиками вказаними Постачальником у рахунку-фактурі. Допускається передача рахунку-фактури факсимільним зв'язком (п. 3.4 Договору).

На виконання умов Договору, Позивачем було оплачено зазначений у рахунку-фактурі № СФ-0002388 від 16 травня 2014 року Товар в розмірі 26 417,76 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 359 від 16 червня 2014 року та № 380 від 19 червня 2014 року (копії доручень долучені до матеріалів справи).

Згідно з п. 4.2. Договору, строк поставки Товару - протягом 10 робочих днів після 100 % передоплати. Інші строки поставки та умови оплати окремих партій Товару узгоджуються Сторонами у Специфікаціях до цього Договору.

Позивач звернувся до Відповідача з листом № 19/269 від 23.07.2014 року, у якому пропонує останньому повернути суму в розмірі 26 417,76 грн., сплачену на виконання Договору поставки. Однак, Відповідачем зобов'язання щодо поставки товару не виконані, сума передоплати Позивачу не повернути, зворотнього суду не доведено (копія листа в справі).

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 27.10.2014р. та від 10.11.2014р. Відповідача було зобов'язано надати суду відзив на позов, докази на підтвердження відповідних заперечень, провести звірку взаєморозрахунків за Договором поставки. Відповідачем вимог вказаних ухвал не виконано.

05.11.2014 року Позивач звернувся до Відповідача з актом звірки взаємних розрахунків, що підтверджується описом вкладення в цінний лист та фіскальним чеком (копії документів в справі), відповіді останнім, на день розгляду справи, не надано.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що доказів поставки Товару або повернення грошових коштів сплачених за цей Товар, станом на грудень 2014 року до суду не надано, обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення з Відповідача заборгованості за договором поставки № СВ 114 від 05 листопада 2013 року в розмірі 26 417,76 грн.

Положеннями статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дослідивши матеріали справи, з урахуванням обставин неналежного виконання з боку Постачальника умов Договору перед Покупцем щодо поставки Товару, стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягають: збитки від інфляції в розмірі 211,34 грн. за період з 06.08.2014 року (день початку прострочення по поверненню коштів) по 02.09.2014 року та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 97,71 грн. за період з 06.08.2014 року (день початку прострочення по поверненню коштів) по 19.09.2014 року.

Статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно вимог статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання, або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У відповідності до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що розмір пені передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 7.3. Договору, у випадку порушення Постачальником строків постачання Товару, останній на вимогу Покупця сплачує неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від вартості Товару який не поставлено вчасно, за кожний день прострочення.

Перевіривши розрахунок пені, з урахуванням умов Договору, прострочення Відповідачем строку поставки Товару, визначеного порядку розрахунків, суд приймає розрахунок пені, наданий Процесуальним позивачем, та вважає його обґрунтованим, у зв'язку із чим стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягає пеня у розмірі 1 382,40 грн. /п. 7.3. Договору/.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У відповідності до ч. 2 ст. 653 Цивільного кодексу України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Отже, суд приходить до висновку, що не дотримавшись своїх зобов'язань за Договором щодо поставки Товару, Позивач був позбавлений того, на що вона розраховував при укладенні договору, а саме Товару, який повинен був бути поставлений Відповідачем. З огляду на це, Відповідачем було допущено істотне порушення договору в розумінні ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, що є підставою для розірвання Договору поставки, укладеного між Сторонами.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з Відповідача підлягає стягненню 26 417,76 грн. - основного боргу, 1 382,40 грн. - пені, 211,34 грн. - інфляційних втрат, 97,71 грн. - 3% річних.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір, від сплати якого Процесуальний позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з Відповідача в доход державного бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо Відповідач не звільнений від сплати судового збору.

З огляду на зазначене, судові витрати по сплаті судового збору, враховуючи часткове задоволення позовних вимог майнового характеру, в розмірі 1818,78 грн. (за позовні вимоги майнового характеру) та 1 218,00 грн. (за позовні вимоги немайнового характеру), покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 29, 49, 82-86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Розірвати договір поставки № СВ 114 від 05.2013, укладений між Державним підприємством "Нововолинський ремонтно-механічний завод" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Світ металів".

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ металів» (ідентифікаційний код 38615573, адреса: 04073, м. Київ, вул. Фрунзе, 154, р/р 1100 в ПАТ «Укрстббанк», МФО 351005), або з будь-якого іншого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь держави в особі Державного підприємства «Нововолинський ремонтно-механічний завод» (ідентифікаційний код 00179000, адреса: 45400, Волинська обл., місто Нововолинськ, вулиця Шахтарська, будинок 53, р/р 0413 в ВГРУ Приватбанк, м. Луцьк, МФО 303440), або на будь-який інший рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, грошові кошти: 26 417,76 грн. (двадцять шість тисяч чотириста сімнадцять гривень 76 копійок) - основного боргу, 1 382,40 грн. (одна тисяча триста вісімдесят дві гривні 40 копійок) - пені, 211,34 грн. (двісті одинадцять гривень 34 копійки) - інфляційних втрат, 97,71 грн. (дев'яносто сім гривень 71 копійка) - 3% річних. Видати наказ.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ металів» (ідентифікаційний код 38615573, адреса: 04073, м. Київ, вул. Фрунзе, 154, р/р 1100 в ПАТ «Укрстббанк», МФО 351005), або з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, до Державного бюджету України (одержувач: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві (ГУ ДКСУ у м. Києві), Банк одержувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві (ГУ ДКСУ у м. Києві), , МФО 820019, р/р 3001, код платежу 22030001) грошові кошти - 3 036,78 грн. (три тисячі тридцять шість гривень 78 копійок) судового збору. Видати наказ.

5. В іншій частині позову відмовити.

6. Копію даного рішення направити Відповідачу та Позивачу по справі № 910/23133/14.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 19.12.2014р.

Суддя Ю.В. Цюкало