ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2014 р.
Справа № 914/3714/14

За позовом:Сихівської районної
адміністрації Львівської міської ради,
м. Львів;до відповідача:Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Львів;про:демонтаж тимчасової споруди
Суддя - Крупник Р.В. Секретар - Яслик
Н.М.Представники сторін:від
позивача:Кузів О.М. - представник
(довіреність №34-вих-14 від 09.01.2014р.);від
відповідача:не з'явився.

Представникам сторін роз'яснено права
та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК
України. Заяв про відвід судді та
здійснення технічної фіксації
судового засідання не надходило.

СУТЬ СПОРУ:

17.10.2014р. на розгляд господарського суду
Львівської області поступила позовна
заява Сихівської районної
адміністрації Львівської міської ради
(надалі - Позивач) до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі -
Відповідач) про демонтаж тимчасової
споруди.

Ухвалою суду від 20.10.2014р. порушено
провадження по справі, її розгляд
призначено на 10.11.2014р. Розгляд справи
відкладався на 24.11.2014р., 04.12.2014р., 11.12.2014р.
та 25.12.2014р. На підставі клопотання
позивача суд продовжив строк розгляду
справи на п'ятнадцять днів, про що судом
11.12.2014р. винесено відповідну ухвалу.

Представник позивача в судове
засідання 23.12.2014р. з'явився, позовні
вимоги підтримав, просить суд позов
задоволити повністю.

Позовні вимоги мотивує тим, що в 2005р.
Сихівською районною адміністрацією
Львівської міської ради відповідачу
було надано дозвіл на виконання робіт
по влаштуванню торгового павільйону.
16.06.2005р. на підставі відповідного акту
зведену стаціонарну малу архітектурну
форму (павільйон) по АДРЕСА_1 прийнято в
експлуатацію. 20.03.2014р. Львівською
міською радою прийнято ухвалу №3190 «Про
затвердження Положення про порядок
розміщення тимчасових споруд для
здійснення підприємницької діяльності
у м. Львові», п. 7.1 якої вирішено
демонтувати тимчасові споруди, термін
дії договору оренди земельної ділянки
яких закінчився. Так як належна
відповідачу тимчасова споруда не була
включена до комплексної схеми
розміщення тимчасових споруд,
затвердженої ухвалою Львівської
міської ради від 20.03.2014р. №№3190, договір
оренди земельної ділянки на якій
розташована тимчасова споруда -
закінчився, 12.08.2014р. Сихівською
районною адміністрацією прийнято
розпорядження №305, яким відповідача
зобов'язано демонтувати тимчасову
споруду. У зв'язку з тим, що в
добровільному порядку розпорядження
відповідачем виконане не було, позивач
звернувся до суду.

Відповідач явки повноважного
представника в судові засідання
23.12.2014р. не забезпечив, вимог ухвал суду
не виконав, хоча належним чином був
повідомлений про час, дату та місце
судового розгляду. Як вбачається з
відзиву на позовну заяву, заперечення
проти позову відповідач мотивує тим, що
споруда, про демонтаж якої просить
позивач не є малою архітектурною
формою, оскільки така встановлена з
влаштуванням фундаменту.

Відповідно до п. 3.9.2. Постанови Пленуму
ВГС України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи зазначене, суд прийшов до
висновку, що неявка відповідача чи його
представника не перешкоджає вирішенню
спору, оскільки, дослідивши наявні
матеріали справи, суд визнав їх
достатніми для того, щоб розглянути
спір за цими матеріалами.

Заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

11.03.2005р. між Львівською міською радою та
відповідачем укладено Договір оренди
землі, відповідно якого орендодавець
(Львівська міська рада) надала, а
орендар (відповідач) прийняв у
строкове, платне користування земельну
ділянку, яка знаходиться у АДРЕСА_1 для
обслуговування павільйону, строком на 5
років до 10.02.2010р.

21.04.2005р. Сихівською районною
адміністрацією Львівської міської
ради видано відповідачу дозвіл №62 на
виконання робіт по влаштуванню
будівельного майданчика для
встановлення торгового павільйону.

На підставі Акту №57 від 16.06.2005р. зведену
відповідачем стаціонарну малу
архітектурну форму - павільйон по
АДРЕСА_1 прийнято в експлуатацію.

На підставі ухвали Львівської міської
ради від 18.12.2008р. №2311 «Про затвердження
Перспективної схеми розміщення малих
архітектурних форм як частини Програми
комплексного благоустрою території
міста», належна відповідачу мала
архітектурна форма (надалі - МАФ) по
АДРЕСА_1 була включена до Перспективної
схеми розміщення МАФ Сихівського
району з терміном оренди 3 роки.

У зв'язку закінченням строку дії
Договору оренди землі, 30.03.2010р. між
Львівською міською радою та
відповідачем було укладено новий
Договір оренди землі, на виконання
якого Львівською міською радою
(орендодавцем) передано, а відповідачем
(орендарем) прийнято в строкове платне
користування земельну ділянку
кадастровий №:041:004:0032 загальною
площею 0,0056 га по АДРЕСА_1 у м. Львові для
обслуговування малої архітектурної
форми. В п. 8 вказаного Договору сторони
погодили, що договір укладено на 3 (три)
роки до 18.12.2011р.

Рішенням господарського суду
Львівської області від 03.09.2012р. у справі
№5015/2471/12 (залишеним без змін постановою
Львівського апеляційного
господарського суду від 15.10.2012р.)
визнано недійсною окрему частину
правочину, - запис: «до 18 грудня 2011 року»
у п.8 договору оренди землі від 30.03.2010р.,
укладеному між Львівською міською
радою та фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1, зареєстрованому у Львівській
міській раді 30.03.2010р. за №С-1692.

У вказаному рішенні господарський суд,
зокрема, зазначив, що запис: «до 18.12.2011
року» обмежує трирічний строк,
встановлений ухвалою Львівської
міської ради №2311 від 18.12.2008р. (на
підставі якої укладався договір) та
самим Договором. Відтак, зі змісту
рішення вбачається, що господарський
суд прийшов до висновку, що Договір
оренди землі укладений до 30.03.2013р.

Натомість, докази продовження дії
вказаного договору на новий строк
після 30.03.2013р. чи укладення нового
договору оренди земельної ділянки по
АДРЕСА_1 у м. Львові для обслуговування
тимчасової споруди відповідачем до
матеріалів справи не долучалися.

Як вбачається з матеріалів справи,
20.03.2014р. Львівською міською радою
прийнято ухвалу № 3190 «Про затвердження
Положення про порядок розміщення
тимчасових споруд та Комплексної схеми
розміщення тимчасових споруд для
здійснення підприємницької діяльності
у м. Львові», згідно п. 8 якої попередню
ухвалу від 18.12.2008 № 2311 визнано такою, що
втратила чинність.

З Переліку тимчасових споруд для
здійснення підприємницької діяльності
у Сихівському районі м. Львова (Додатку
№2 до ухвали № 3190 «Про затвердження
Положення про порядок розміщення
тимчасових споруд та Комплексної схеми
розміщення тимчасових споруд для
здійснення підприємницької діяльності
у м. Львові») також вбачається, що
павільйон відповідача не було включено
до нового переліку тимчасових споруд
для здійснення підприємницької
діяльності у Сихівському районі м.
Львова.

Як свідчить наявний в матеріалах
справи лист Управління природних
ресурсів та регулювання земельних
відносин від 22.09.2014р. №4-2403-1798, у зв'язку
з невключенням МАФ ФОП ОСОБА_1 до нового
переліку тимчасових споруд, договір
оренди землі продовженим бути не може,
більше того, звернень від ФОП ОСОБА_1
щодо продовження дії договору оренди
землі не надходило.

У зв'язку з тим, що строк дії договору
оренди земельної ділянки на якій
відповідачем було встановлено
тимчасову споруду - павільйон
закінчився, 12.08.2014р. Сихівською
районною адміністрацією видано
розпорядження №305, яким відповідача
зобов'язано до 12.09.2014р. демонтувати
тимчасову споруду за адресою: АДРЕСА_1.
З матеріалів справи вбачається, що
вказане розпорядження було отримане
відповідачем 18.08.2014р.

22.09.2014р. комісією у складі начальника
відділу комунального господарства,
головного спеціаліста соціального
розвитку Сихівської районної
адміністрації та інженера КП
«Адміністративно-технічне управління»
з виходом на місце встановлено, що
тимчасова споруда на АДРЕСА_1
відповідачем не демонтована, про що
складено відповідний акт.

Так як в добровільному порядку,
тимчасова споруда відповідачем
демонтована не була, Сихівська районна
адміністрація звернулася з позовом до
суду.

Встановивши наведені обставини справи,
проаналізувавши наявні в матеріалах
справи документи, суд вважає позовні
вимоги такими, що підлягають до
задоволення повністю, виходячи з
наступного.

Відповідно до п. 2.1. Порядку розміщення
малих архітектурних форм для
здійснення підприємницької діяльності
у м. Львові та надання дозволів на їх
розміщення та відкриття об'єктів
дрібно-роздрібної торгівлі,
громадського харчування та побутового
обслуговування, затв. ухвалою
Львівської міської ради №121 від 14.11.2002р.
(чинної на день виникнення спірних
правовідносин) стаціонарна мала
архітектурна форма - одноповерхова
споруда для здійснення
підприємницької діяльності, яка має
закрите приміщення для тимчасового
перебування людей площею 30 кв.м., кіоск,
одноповерховий павільйон, відкритий
літній майданчик без необхідності
щоденного демонтажу; павільйон -
одноповерховий стаціонарний пункт для
здійснення підприємницької діяльності
площею від 8 до 30 кв.м. без влаштування
фундаментів, з збірно-розбірних
полегшених конструкцій, забезпечує
можливість демонтажу підйомними
засобами як по частинах, так і цілим
об'єктом з можливим під'єднанням до
інженерних комунікацій, займає окрему
споруду і має торговий зал для
покупців.

Підпунктом 2.1.5 п. 2.1. Порядку розміщення
малих архітектурних форм для
здійснення підприємницької діяльності
у м. Львові та надання дозволів на їх
розміщення та відкриття об'єктів
дрібно-роздрібної торгівлі,
громадського харчування та побутового
обслуговування, затв. ухвалою
Львівської міської ради №121 від 14.11.2002р.
визначено, що дозвіл на розміщення
малої архітектурної форми для
здійснення підприємницької діяльності
та відкриття об'єкта торгівлі,
громадського харчування та побутового
обслуговування - це реєстраційний
документ встановленої форми, виданий
районною адміністрацією, що визначає
право суб'єкта підприємницької
діяльності на встановлення малої
архітектурної на певний термін та у
певному місці, а також здійснювати
торгівлю, організовувати громадське
харчування і побутове обслуговування.

Згідно підпункту 11 п. 4.3.1. зазначеного
вище Порядку для отримання дозволу
районної адміністрації на розміщення
стаціонарної малої архітектурної
форми та відкриття об'єкта
дрібнороздрібної торгівлі,
громадського харчування, побуту
заявнику необхідно здати в
експлуатацію стаціонарну малу
архітектурну форму та одержати акт
комісії з прийняття в експлуатацію МАФ
(для нових об'єктів, а у випадку зміни
зовнішнього вигляду чи зміні
функціонального призначення).

Як свідчать матеріали справи, дозвіл на
встановлення тимчасової споруди
відповідачем одержано 21.04.2005р., а
16.06.2005р. влаштована відповідачем
стаціонарна мала архітектурна форма
(павільйон) по АДРЕСА_1 була прийнята в
експлуатацію, що підтверджується
відповідним Актом прийняття в
експлуатацію стаціонарної малої
архітектурної форми №57 від вказаної
дати.

Згідно положень пп. 7.1.1. п. 7.1. ухвали
Львівської міської ради від 20.03.2014р.
№3190 тимчасові споруди для
встановлення яких закінчився термін
дії договору оренди окремих
конструктивних елементів благоустрою
або термін дії договору оренди
земельної ділянки і суб'єкту
господарювання відмовлено у його
продовженні підлягають демонтажу.

В процесі розгляду справи
господарським судом встановлено, що
30.03.2013р. договір оренди земельної
ділянки (на якій розташована спірна
тимчасова споруда відповідача)
припинив свою дію у зв'язку з
закінченням строку на який його було
укладено.

Оскільки дія договору оренди земельної
ділянки по АДРЕСА_1 у м. Львові
закінчилася, у встановленому законом
порядку продовжена (пролонгована) не
була, суд вважає, що вимога позивача про
демонтаж тимчасової споруди є
обґрунтованою.

Крім цього, приписами п. 1.6. ухвали
Львівської міської ради від 20.03.2014р.
№3190 визначено, що встановлення
тимчасових споруд площею більше 30 кв.м.
не допускається. Аналогічне норма була
закріплена в п. 2.1. Порядку розміщення
малих архітектурних форм для
здійснення підприємницької діяльності
у м. Львові та надання дозволів на їх
розміщення та відкриття об'єктів
дрібно-роздрібної торгівлі,
громадського харчування та побутового
обслуговування, затв. ухвалою
Львівської міської ради №121 від 14.11.2002р.

З наявного в матеріалах справи Акту від
23.12.2014р. (складеного на виконання вимог
ухвали суду) вбачається, що 23.12.2014р.
міжвідомчою комісією при Сихівській
районній адміністрації проведено
обстеження малої архітектурної форми
на АДРЕСА_1, за результатами обстеження
встановлено, що одноповерхова споруда
виготовлена з полегшених конструкцій,
без влаштування фундаменту, площа
малої архітектурної форми по АДРЕСА_1
становить 66,1 кв.м.

Як зазначено в даному акті,
відповідачем всупереч вимогам п. 2.1.
Порядку, самовільно, без відповідних на
те погоджень здійснено розширення
площі стаціонарної малої
архітектурної форми - павільйону понад
30 кв.м., а саме до 66,1 кв.м.

Положеннями пп. 7.1.3. п. 7.1. ухвали
Львівської міської ради від 20.03.2014р.
№3190 передбачено, що тимчасові споруди,
зовнішній вигляд яких не відповідає
виданому паспорту прив'язки або
погодженому проекту та суб'єкту
господарювання мотивовано відмовлено
у внесенні змін до паспорту прив'язки
чи проекту підлягають демонтажу.

При цьому, судом не беруться до уваги
посилання відповідача на наявний в
нього технічний паспорт магазину по
АДРЕСА_1 у м. Львові, як доказ того, що
встановлена тимчасова споруда -
павільйон являється нерухомістю,
оскільки техпаспорт не є
правовстановлюючим документом на
об'єкт нерухомого майна, записи про
реєстрацію споруди як об'єкту
нерухомого майна в ньому відсутні. Крім
цього, дані, які зазначені в Технічному
паспорті, складеному станом 05.10.2005 року,
спростовуються Актом огляду
міжвідомчої комісії, складеному на
момент розгляду справи судом.

Разом з тим, інших доказів, які б
свідчили про те, що тимчасова споруда
за своїми технічними характеристиками
є нерухомістю відповідачем подано не
було. А тому, суд вважає зазначені
доводи відповідача такими, що не
доведені належними доказами. При цьому
наголошує на тому, що відповідачу
жодних дозволів, як і земельної
ділянки, для спорудження об'єкту
нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 не
надавалося.

У відповідності до ч. 1 ст. 73 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» акти ради, сільського,
селищного, міського голови, голови
районної в місті ради, виконавчого
комітету сільської, селищної, міської,
районної у місті ради, прийняті в межах
своїх повноважень, є обов'язковими для
виконання всіма розташованими на
відповідній території органами
виконавчої влади, об'єднаннями
громадян, підприємствами, установами
та організаціями, посадовими особами, а
також громадянами, які постійно або
тимчасово проживають на відповідній
території.

Оскільки відповідач в добровільному
порядку не виконав вимог розпорядження
Сихівської районної адміністрації
Львівської міської ради від 12.08.2014р. №305
щодо демонтажу тимчасової споруди за
адресою: АДРЕСА_1 та надалі
використовує тимчасову споруду для
здійснення підприємницької
діяльності, суд прийшов до висновку, що
позовні вимоги позивача про її
демонтаж є обґрунтованими, нормативно
і документально підтвердженими,
відповідачем не спростовані, а відтак,
підлягають задоволенню повністю.

Судовий збір відповідно до положень ст.
49 ГПК України покладається на
відповідача, в розмірі 1218,00 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
4-3, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85, 116 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Зобов'язати Фізичну особу-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_2; ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) демонтувати тимчасову
споруду - павільйон, який розташований
за адресою: АДРЕСА_1.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_2; ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Сихівської
районної адміністрації Львівської
міської ради (79049, м. Львів, пр. Червоної
Калини, 66; ) 1218,00 грн.
судового збору.

4. Накази видати після набрання
рішенням законної сили відповідно до
ст. 116 ГПК України.

5. Рішення набирає законної сили
відповідно до ст. 85 ГПК України та може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93
ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення. Повний
текст рішення складено та підписано
30.12.2014 р.

Суддя
Крупник Р.В.