КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2014 р. Справа№ 910/16920/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Дідиченко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі:
Мельниченко О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Таран М.В. (за довіреністю
№7/14від 18.09.14р.)

від відповідача : не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Еко-Сервіс"

на рішення Господарського суду міста
Києва від 30.09.2014р.

у справі № 910/16920/14 (суддя: Котков О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Еко-Сервіс"

до Комунального підприємства
"Шляхово-експлуатаційне управління по
ремонту та утриманню автомобільних
шляхів та споруд на них Дарницького
району" м.Києва

про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року позивач звернувся до
господарського суду міста Києва з
позовною заявою до відповідача про
стягнення заборгованості за
договорами ДГ № 19/12 від 02.02.2012 року та ДГ
№ 16/13 від 17.01.2013 року в сумі 75 051,98 грн.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 30.09.2014р. по справі №910/16920/14
позовні вимоги задоволено частково: в
частині позовних вимог про стягнення з
Комунального підприємства
"Шляхово-експлуатаційне управління по
ремонту та утриманню автомобільних
шляхів та споруд на них Дарницького
району" м. Києва на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Еко-Сервіс" основного боргу - 19 000,00 грн.
провадження у справі № 910/16920/14 -
припинено та стягнуто з Комунального
підприємства "Шляхово-експлуатаційне
управління по ремонту та утриманню
автомобільних шляхів та споруд на них
Дарницького району " м. Києва, або з
будь-якого іншого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
рішення суду, на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Еко-Сервіс", або на будь-який інший
рахунок, виявлений державним
виконавцем під час виконання рішення
суду, грошові кошти: основного боргу - 56
051,98 грн.

Мотивуючи рішення, суд першої
інстанції зазначив, що відповідач, як
замовник, не виконав належним чином
взяті на себе зобов'язання за угодами :
ДГ № 19/12 від 02.02.2012 року та ДГ № 16/13 від
17.01.2013 року, зокрема, у визначені
відповідними угодами строки не
здійснив в повному обсязі оплату
наданих йому позивачем послуг,
внаслідок чого у відповідача
утворилась заборгованість перед
позивачем за відповідними правочинами.

Не погоджуючись з рішенням суду, ТОВ
"Еко-Сервіс" звернулося з апеляційною
скаргою до Київського апеляційного
господарського суду, на рішення
господарського суду міста Києва від
30.09.2014р. по справі №910/16920/14, в якій
просить рішення господарського суду
міста Києва від 30.09.2014р. скасувати
частково в частині припинення
провадження, щодо стягнення з
Комунального підприємства
"Шляхово-експлуатаційне управління по
ремонту та утриманню автомобільних
шляхів та споруд на них Дарницького
району" м.Києва на користь ТОВ
"Еко-Сервіс" основного боргу - 19 000,00 грн.
та стягнення з Комунального
підприємства "Шляхово-експлуатаційне
управління по ремонту та утриманню
автомобільних шляхів та споруд на них
Дарницького району" м.Києва на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Еко-Сервіс"
основного боргу - 56051,98 грн., прийняти
нове рішення, яким стягнути з
Комунального підприємства
"Шляхово-експлуатаційне управління по
ремонту та утриманню автомобільних
шляхів та споруд на них Дарницького
району" м.Києва на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Еко-Сервіс" грошові кошти за надані
послуги в розмірі 66051,98 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги вказав на те, що судом першої
інстанції помилково було зменшено суму
боргу, оскільки в матеріалах справи
містяться акти звірки, які підписані
обома сторонами та скріплені
печатками, з яких вбачається, що сума
позовних вимог зменшена до 66 051,98 грн.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 03.11.2014 року
було прийнято до провадження
апеляційну скаргу ТОВ "Еко-Сервіс" та
призначено справу № 910/16920/14 до
розгляду на 02.12.2014 р.

02.12.2014р. представник відповідача у
судове засідання не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив, як
свідчать матеріали справи, про час та
місце розгляду справи всі представники
були повідомлені належним чином.
Колегія суддів, порадившись на місці,
ухвалила розгляд справи відкласти на
23.12.2014 р.

22.12.2014 року через відділ
документального забезпечення суду, від
представника відповідача надійшов
відзив на апеляційну скаргу, в якому
останній погоджується з розміром
заборгованості в сумі 66 051,98 грн., яка
існувала на момент винесення рішення,
та просить розглядати справу у
відсутності уповноваженого
представника відповідача. Також
відповідач у відзиві зазначає, що
станом на 17.12.2014 рік останнім було
частково сплачено заборгованість в
розмірі 30 000 грн. за угодою №ДГ № 16/13 від
17.01.2013 рік, згідно платіжних доручень та
банківських виписок, які додані до
відзиву.

В судовому засіданні 23.12.2014 року
представник позивача підтримав вимоги
апеляційної скарги, просив їх
задовольнити, рішення суду першої
інстанції скасувати частково, прийняти
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника
позивача, вивчивши матеріали справи,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
дослідивши письмові докази, долучені
до матеріалів справи, виходячи з вимог
чинного законодавства, апеляційний суд
дійшов висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково, з
наступних підстав.

Згідно ст. 101 Господарського
процесуального кодексу апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду в повному обсязі. В
апеляційній інстанції не приймаються і
не розглядаються вимоги, що не були
предметом розгляду в суді першої
інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
між позивачем (виконавець) та
відповідачем (замовник) було укладено
угоди: ДГ № 19/12 року від 02.02.2012р. зі
строком дії до 31.12.2012р. та ДГ № 16/13 від
17.01.2013р. зі строком дії до 31.12.2013р. (а.с.8,9)
згідно умов п. 1.1., яких замовник
передає, а виконавець приймає на
утилізацію ТВП, доставлені замовником.

Відповідно до умов п. 3.2. угод прийнятий
виконавцем для захоронення обсяг ТВП
за минулий місяць, підтверджується
актом виконаних робіт, який
складається у 2-х примірниках не
пізніше 10 числа наступного місяця.

З матеріалів справи вбачається, що в
підтвердження надання виконавцем
послуг за договорами та отримання їх
замовником між сторонами в період з
лютого 2012 року по грудень 2013 року було
складено акти здачі-прийняття робіт
(надання послуг) на загальну суму 177 684,28
грн. (а.с.10-31). Відповідні акти
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
підписані обома сторонами та скріплені
печатками позивача та відповідача.

Судом першої інстанції вірно було
встановлено факт надання виконавцем
замовнику послуг за договорами на суму
177 684,28 грн.

Пунктами 2.2., 2.3. Угод встановлено, що
плата за надані послуги здійснюється
100% передплатою, згідно рахунків.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач зазначає, на виконання умов
договорів виконавець надав замовнику
узгоджені сторонами послуги на суму -
177 684,28 грн., з них за угодою ДГ № 19/12 від
02.02.2012р. на суму - 90 438,98 грн. та за угодою
ДГ № 16/13 від 17.01.2013р. на суму - 87 245,30 грн.,
однак замовник послуги оплатив лише
частково, зокрема в розмірі - 102 632,30 грн.
(а.с.63-77), внаслідок чого у відповідача,
за розрахунками позивача, утворилась
заборгованість .

Задовольняючи позовні вимоги частково,
суд першої інстанції прийшов до
висновку про те, що позовні вимоги в
окремій частині підлягають припиненню
у зв'язку з частковою оплатою на
загальну суму 19 000,00 грн., а саме: 27.08.2014р.
на суму - 11 000,00 грн. та 12.09.2014р. на суму - 8
000,00 грн., а в іншій частині підлягає
задоволенню оскільки матеріалами
справи належним чином доведено та
обґрунтовано неналежне виконання умов
договору відповідачем.

Колегія суддів частково не
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до статті 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Згідно ст. 193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно ст. 901 ЦК України, за договором
про надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України
визначено, що якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов помилкового висновку, про те, що
під час розгляду справи в суді першої
інстанції відповідачем було частково
сплачено заборгованість , а тому сума
боргу підлягає зменшенню до 56051.98 грн.
на підставі двох банківських виписок
від 27.08.2014 р. на суму 11000,00 грн. та від
12.09.2014 р. на суму 8000.00 грн., виходячи з
наступного.

Як свідчать матеріали справи, позивач
звернувшись з позовною заявою просив
стягнути заборгованість в розмірі 75051,98
грн., в подальшому після подачі позову
відповідач зменшив суму
заборгованості перед позивачем за
Угодою ДГ№16/13 від 17.01.2013 р. на 8000.00 грн.
здійснивши платіж 12.09.2014 р., що
підтверджується банківською випискою
наявною в матеріалах справи.

Отже, сума заборгованості відповідача
перед позивачем на дату прийняття
рішення за Угодою ДГ№19/12 від 02.02.2012 р.
складала 6806,68 грн. та за Угодою ДГ№16/13
від 17.01.2013 р. - 59245.30 грн., а загальна сума
боргу за двома Угодами складала 66051,98
грн., про що сторони склали та підписали
Акти звірки взаєморозрахунків.(а.с.92,93)

Крім того, колегія суддів зазначає, що
сам відповідач у відзиві на апеляційну
скаргу, зазначив, що дійсно станом на
16.10.2014 року на день подачі скарги
заборгованість підприємства перед ТОВ
«ЕКО-СЕРВІС» складала 66 051,98 грн., а саме:
за угодою № ДГ 19/12 від 02.02.2012 року - 6 806,68
грн. та за Угодою ДГ № 16/13 від 17.01.2013 року
- 59 245,30 грн., разом 66 051,98 грн.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що відповідач визнає наявність
заборгованості відповідача перед
позивачем за Угодою ДГ№19/12 від 02.02.2012 р.
та за Угодою ДГ№16/13 від 17.01.2013 р. станом
на 30.09.2014 р. у розмірі 66051,98 грн. з них за
Угодою ДГ№19/12 від 02.02.2012 р. - 6806,68 грн. та
за Угодою ДГ№16/13 від 17.01.2013 р. - 59245,30 грн.,
тому апеляційна скарга підлягає
задоволенню , а рішення суду першої
інстанції слід змінити, стягнути з
відповідача на користь позивача 66 051,98
грн.

Стосовно посилання відповідача у
відзиві на апеляційну скаргу, що станом
на 17.12.2014 рік відповідачем частково
сплачена заборгованість в розмірі 30 000
грн., за угодою № ДГ № 16/13 від 17.01.2013 року
згідно платіжних доручень: № 762 від
17.10.2014 року та банківської виписки від
17.10.2014 року, пл.. дор. № 806 від 30.10.2014 року
та банківської виписки від 30.10.2014 року
пл.. дор. № 870 від 18.11.2014 року та
банківської виписки від 18.11.2014 року, а
тому заборгованість станом на 17.12.2014
рік становить 36 051,98 грн. колегія суддів
зазначає, що відповідно до ст. 101 ГПК
України апеляційний господарський суд
переглядає справу за наявними в
матеріалах справи доказами, сплата
відповідачем частини боргу , після
винесення рішення судом першої
інстанції не є підставою для
скасування рішення в цій частині. Проте
часткова сплата боргу відповідачем
повинна враховуватись при виконанні
судового рішення.

Отже, місцевий господарський суд при
прийнятті оскарженого рішення
наведеного не врахував, не повністю
з'ясував обставини, що мають значення
для справи натомість, виходячи з
наявних в матеріалах справи доказів,
виніс помилкове рішення.

Відповідно до ст. 104 ГПК України,
підставами для скасування або зміни
рішення місцевого господарського суду
є невідповідність висновків,
викладених у рішенні місцевого
господарського суду, обставинам
справи, неправильне застосування норм
матеріального права.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга є обґрунтованою і підлягає
частковому задоволенню, а оскаржуване
рішення господарського суду міста
Києва від 30.09.2014р. слід змінити.

Керуючись ст. ст. 101, 103 - 105
Господарського процесуального кодексу
України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Еко-Сервіс" на рішення
господарського суду міста Києва від
30.09.2014 року у справі № 910/16920/14
задовольнити частково.

Рішення господарського суду міста
Києва від 30.09.2014 року у справі № 910/16920/14
змінити, виклавши резолютивну частину
рішення в наступній редакції

« Позовні вимоги задовольнити
частково.

Стягнути з Комунального підприємства
«Шляхово- експлуатаційне управління по
ремонту та утриманню автомобільних
шляхів та споруд на них Дарницького
району» м. Києва () на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Еко-Сервіс» (). заборгованість в розмірі
66051,98 грн. судовий збір за подачу
позовної заяви 1 827,00 грн. та судовий
збір за подачу апеляційної скарги 913,50
грн.»

Видачу наказу доручити господарському
суду міста Києва.

Матеріали справи №910/16920/14 повернути
господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України через суд
апеляційної інстанції протягом
двадцяти днів.

Головуючий суддя
М.А. Руденко

Судді
М.А. Дідиченко

Є.Ю. Пономаренко