ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2014 р.
Справа №917/2101/14

за позовом В.о. прокурора міста Полтави,
вул. В.Козака, 1, м. Полтава, 36020 в
інтересах держави в особі
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Полтавській області, вул. Леніна, 1/23, м.
Полтава, 36014

до Публічного акціонерного товариства
"Кристаліст", вул. Красіна, 71-а, м.
Полтава, 36023

третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Головне управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Полтавській
області, вул. М.Бірюзова, 26/1, м. Полтава,
36007

про зобов"язання укласти договір про
безоплатне зберігання захисної
споруди цивільного захисту (цивільної
оборони)

Суддя Погрібна С.В.

Представники:

від прокуратури: Сорочинська О.М.,
посвідчення № 020635 вид. 20.09.2013р.;

від позивач: Шморгай О.М. довіреність №7
від 08.01.2014р.

Петренко О.О. довіреність №53 від
03.11.2014р.

від відповідача: Кузьменко Т.Г.,
довіреність № 9 від 16.01.2014р.;

від третьої особи: Римар Я.П.,
довіреність № 01-6/05 від 20.10.2014р.

Суть справи: Розглядається позовна
заява про зобов"язання ПАТ "Кристаліст"
укласти з Регіональним відділення
Фонду державного майна України по
Полтавській області договір про
безоплатне зберігання захисної
споруди цивільного захисту (цивільної
оборони), сховище №60006, яке знаходиться
за адресою: вул. Красіна, 71-в, м. Полтава
та обліковується на балансі ПАТ
"Кристаліст".

Прокурор та представник позивача на
задоволенні позову наполягають та
просять суд задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні та у наданих через
канцелярію суду відзиві на позовну
заяву (вхід. № 14313 від 29.10.2014р.) (а.с.72-75) та
письмових поясненнях проти
задоволення позову заперечує.

В обгрунтування своїх заперечень
посилається на те, що ПАТ "Кристаліст"
знаходиться в процесі ліквідації, а
утримання сховища не сприяє покращенню
фінансового стану підприємства.

Крім того, зазначає, що ПАТ "Кристаліст"
не відноситься до категорії суб"єктів
господарювання, які зобов"язані мати
захисні споруди, а тому не зобов"язаний
укладати договір на безоплатне
зберігання захисної споруди
цивільного захисту (цивільної оборони).

Представник третьої особи в судовому
засіданні та у наданих через
канцелярію суду письмових поясненнях
(вхід. №15307 від 18.11.2014р.) (а.с.115-120)
підтримує позовні вимоги прокурора і
зазначає, що ухилення ПАТ "Кристаліст"
від укладення договору безоплатного
зберігання, суперечить вимогам чинного
законодавства.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення, додано
до справи та повідомлено про строк
виготовлення повного тексту рішення
згідно ст.85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив:

У відповідності до статтей 3, 4 Закону
України "Про управління об"єктами
державної власності ", Регіональне
відділення Фонду державного майна
України по Полтавські області є
суб'єктом управління об'єктами
державної власності та уповноважене
здійснювати функції з управління
державного майна, що перебуває на
балансі господарських організацій і
не увійшло до їх статутних капіталів.

Як було встановлено, що в управлінні
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Полтавській області перебуває об'єкт
державної власності, що знаходиться за
адресою: вул. Красіна, 71-в, м. Полтава,
вартістю 40819,13 тис. грн. та
обліковується на балансі ПАТ
"Кристаліст".

Так, в процесі приватизації державного
майна Полтавського алмазного заводу,
створено ВАТ "Полтавський алмазний
завод".

Згідно Акту оцінки вартості цілісного
майнового комплексу, затвердженого
29.12.2005 року, та Плану розміщення акцій
ВАТ "Полтавський алмазний завод", до
статутного капіталу не увійшло
державне майно, а саме захисна споруда
цивільного захисту - сховище №60006, що
знаходиться по вул. Красіній, 71-в у м.
Полтава.

Як зазначає позивача, вказане майно
обліковується в Єдиному реєстрі
об'єктів державної власності, що
підтверджується Витягом від 11.09.2014
року.

В подальшому, ВАТ "Полтавський алмазний
завод" згідно рішення загальних зборів
акціонерів від 23.08.2006 року
перейменовано на ВАТ "Елемент шість", а
згодом відповідно до рішення загальних
зборів акціонерів від 10.11.2011року - на
ПАТ "Кристаліст".

На час приватизації об'єкт державної
власності - сховище №60006 цивільної
оборони рахувався по вул. Красіній, 71-а
у м. Полтава.

Відповідно до листа Головного
управління у справах містобудування та
архітектури Полтавської міської ради
від 07.08.2006 року за №01-26-16/1639, вказаному
об'єкту надано нову адресу, а саме: вул.
Красіна, 71-6, м. Полтава (а.с.21).

З метою впорядкування адресного плану
міста, захисній споруді цивільної
оборони по вул. Красіній, 71-6, що
знаходиться на балансі ВАТ "Елемент
шість" надано нову адресу - вул. Красіна,
71-в, м. Полтава, що підтверджується
рішенням виконавчого комітету
Полтавської міської ради від 28.03.2007
року за №71 (а.с.22).

Відповідно до облікової картки сховища
№60006, виданої у березні 2010 року, та
паспорта, вказаний об'єкт цивільної
оборони знаходиться по вул. Красіній,
71-в у м. Полтава, перебуває на балансі
ВАТ "Елемент шість" (у подальшому-ПАТ
"Кристаліст") та має державну форму
власності як майно, яке не увійшло до
статутного капіталу вказаного
підприємства.

Як зазначає позивач (Регіональне
відділення Фонду державного майна
України по Полтавській області) з метою
збереження об'єкту, що має особливий
статус, 15.10.2013року та 18.02.2014року
зверталося до ПАТ "Кристаліст", як
балансоутримувача державного майна, з
листами відповідно за №11-03-0170 та
№11-03-0809 щодо відповідальності за
збереження державного майна - сховища
цивільної оборони №60006, що знаходиться
за адресою: вул. Красіна, 71-в, м. Полтава,
та необхідності укладання договору
зберігання захисної споруди цивільної
оборони, до якого додано примірник
відповідного договору та акт
приймання-передачі (а.с.33-36).

Однак, проект вказаного договору та
акту приймання-передачі, не підписані
ПАТ "Кристаліст" були повернуті на
адресу позивача, листами від 27.01.2014 року
за №17 та від 11.03.2014 року за №67,
мотивуючи свою відмову важким
фінансовим становищем та
непридатністю до використання
спірного майна.

Таким чином, позивач вважає, що
укладення договору про безоплатне
зберігання захисних споруд цивільного
захисту (цивільної оборони) між
суб'єктом управління та
балансоутримувачем є обов'язковим на
підставі закону, що і стало підставою
для звернення до суду з даним позовом.

Дослідивши надані сторонами докази,
оцінивши їх в сукупності, суд виходив з
наступного:

Частиною 2 ст. 181 Господарського кодексу
України встановлено, що проект
договору може бути запропонований
будь-якою з сторін. У разі якщо проект
договору викладено як єдиний документ,
він надається другій стороні у двох
примірниках.

Згідно з 4 ст. 181 Господарського кодексу
України за наявності заперечень щодо
окремих умов договору сторона, яка
одержала проект договору, складає
протокол розбіжностей, про що робиться
застереження у договорі, та у
двадцятиденний строк надсилає другій
стороні два примірники протоколу
розбіжностей разом з підписаним
договором.

В порушення вказаних норм чинного
законодавства відповідач не склав та
не надав позивачу два примірника з
підписаним договором (із
застереженням).

Предметом даного судового розгляду є
вимоги державного органу приватизації
до балансоутримувача захисних споруд
про зобов'язання укласти договір про
безоплатне зберігання захисних споруд
цивільного захисту (цивільної оборони)
у зв'язку з обов'язковістю його
укладення за вимогами закону.

Так відповідно до пункту 1.3 Положення
про управління державним майном, яке не
увійшло до статутних капіталів
господарських товариств у процесі
приватизації, затвердженого спільним
наказом ФДМ України та Міністерства
економіки України від 19.05.1999 року № 908/68
(далі - Положення), визначено, що
управління державним майном, яке не
увійшло до статутних капіталів
господарських товариств у процесі
приватизації, але перебуває на їх
балансі, полягає у виборі та
забезпеченні уповноваженим органом
(державні органи приватизації) способу
та умов подальшого використання майна
у межах чинного законодавства
відповідно до таких принципів:
забезпечення ефективності
використання та збереження державного
майна, здійснення заходів контролю;
сприяння підвищенню ефективності
діяльності підприємств, зокрема -
покращення фінансового стану
господарських товариств, на балансі
яких перебуває державне майно, яке не
увійшло до статутних капіталів;
наявність альтернативних (залежно від
груп майна у межах чинного
законодавства) способів забезпечення
управління державним майном, яке не
увійшло до статутних капіталів
господарських товариств у процесі
приватизації, але перебуває на їх
балансі; пріоритетність вибору
способів управління державним майном,
яке не увійшло до статутних капіталів
господарських товариств у процесі
приватизації, але перебуває на їх
балансі, дотримання якого забезпечує
надходження коштів до Державного
бюджету України.

Згідно з п. 1.4 Положення способи
управління державним майном, яке не
увійшло до статутних капіталів
господарських товариств у процесі
приватизації, але перебуває на їх
балансі, є такими:

- здійснення приватизації відповідно
до Законів України "Про приватизацію
державного майна", "Про приватизацію
невеликих державних підприємств (малу
приватизацію)", "Про Державну програму
приватизації" та інших
нормативно-правових актів;

- передача майна в оренду відповідно до
Закону України "Про оренду державного
та комунального майна";

- передача майна у комунальну
власність у порядку, передбаченому
Законом України "Про передачу об'єктів
права державної та комунальної
власності";

- передача майна в управління
центральних та місцевих органів
виконавчої влади у порядку,
затвердженому постановою Кабінету
Міністрів України від 21.09.98р. № 1482;

- передача майна господарським
товариствам, у тому числі у разі
ліквідації балансоутримувача, на
умовах відповідного договору
безоплатного зберігання (далі - договір
зберігання) відповідно до вимог
законодавства;

- списання об'єктів державної
власності у порядку, визначеному
постановою Кабінету Міністрів України
від 08.11.2007р. №1314 "Про затвердження
Порядку списання об'єктів державної
власності";

- використання захисних споруд
цивільного захисту (цивільної оборони)
для господарських, культурних та
побутових потреб у порядку,
визначеному постановою Кабінету
Міністрів України від 25.03.2009р. №253 "Про
затвердження Порядку використання
захисних споруд цивільного захисту
(цивільної оборони) для господарських,
культурних та побутових потреб".

Відповідно до пункту 1.4.1
Положення при визначенні способу
управління попередньо аналізуються
висновки інвентаризаційних комісій
про результати інвентаризації
державного майна, яке не увійшло до
статутних капіталів господарських
товариств, але перебуває на їх балансі.
Пріоритетним при обранні способу
управління державним майном є спосіб
його приватизації. Якщо відповідне
державне майно не підлягає
приватизації, то застосовуються
наступні за черговістю способи
управління, викладені у п. 1.4.

За змістом п.3 Порядку
використання захисних споруд
цивільного захисту (цивільної оборони)
для господарських, культурних та
побутових потреб, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 25.03.2009 року № 253 (далі - Порядок)
визначено, що забезпечення утримання
та збереження функціонального
призначення захисних споруд
здійснюють їх балансоутримувачі.
Утримання захисних споруд
здійснюється відповідно до
законодавства за рахунок коштів
державного та місцевих бюджетів, а
також коштів підприємств, установ та
організацій незалежно від форми
власності, які є балансоутримувачами
захисних споруд (далі - підприємства),
зокрема - захисних споруд підприємств -
за рахунок коштів підприємств, на
балансі яких вони перебувають.

Пунктом 25 Порядку передбачено, що
у разі приватизації (корпоратизації)
державних підприємств захисні споруди
виключаються з переліку майна
підприємства, що підлягає приватизації
(корпоратизації), і передаються в
установленому порядку його
правонаступникові на відповідальне
зберігання.

З правонаступником державного
підприємства, що приватизується
(корпоратизується), державним органом
приватизації (засновником) укладається
договір про безоплатне зберігання
захисних споруд. Форма примірного
договору про безоплатне зберігання
захисних споруд затверджується МНС за
погодженням з Фондом державного майна
України.

Зазначена форма примірного
договору затверджена наказом
Міністерства України з питань
надзвичайних ситуацій та у справах
захисту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи від 25.08.2009 №
582.

У відповідності до ч. ч. 3, 4 та 7 ст.
179 ГК України укладення господарського
договору є обов'язковим для сторін,
якщо він заснований на державному
замовленні, виконання якого є
обов'язком для суб'єкта господарювання
у випадках, передбачених законом, або
існує пряма вказівка закону щодо
обов'язковості укладення договору для
певних категорій суб'єктів
господарювання чи органів державної
влади або органів місцевого
самоврядування.

При укладенні господарських
договорів сторони можуть визначати
зміст договору на основі:

- вільного волевиявлення, коли
сторони мають право погоджувати на
свій розсуд будь-які умови договору, що
не суперечать законодавству;

- примірного договору,
рекомендованого органом управління
суб'єктам господарювання для
використання при укладенні ними
договорів, коли сторони мають право за
взаємною згодою змінювати окремі
умови, передбачені примірним
договором, або доповнювати його зміст;

- типового договору,
затвердженого Кабінетом Міністрів
України, чи у випадках, передбачених
законом, іншим органом державної влади,
коли сторони не можуть відступати від
змісту типового договору, але мають
право конкретизувати його умови.

Господарські договори
укладаються за правилами,
встановленими Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом, іншими
нормативно-правовими актами щодо
окремих видів договорів.

Частиною 1 ст. 187 ГК України
визначено, що спори, які виникають при
укладанні господарських договорів за
державним замовленням, або договорів,
укладення яких є обов'язковим на
підставі закону та в інших випадках,
встановлених законом, розглядаються
судом.

Як встановлено судом, до
статутного капіталу ПАТ "Кристаліст" не
увійшло та залишилось на балансі цього
підприємства державне майно - захисні
споруди цивільної оборони, зазначене
державне майно перебуває на балансі
відповідача, державним органом
приватизації (позивачем) обрано спосіб
управління спірного майна шляхом
укладення договору на його зберігання,
що відповідає вимогам наведених
нормативно-правових актів.

Таким чином, виходячи зі змісту
вимог застосованих норм матеріального
права та встановлених судом
апеляційної інстанції обставин справи,
укладення договору про безоплатне
зберігання захисних споруд цивільного
захисту (цивільної оборони) між
суб'єктом управління та
балансоутримувачем є обов'язковим на
підставі закону.

Статтею 33 ГПК України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Відповідачем всупереч вимогам ст.
ст. 33, 34 ГПК України не було спростовано
належними доказами доводи позивача, а
тому позовні вимоги прокурора
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ГПК України
стороні на користь якої відбулося
рішення, господарський суд відшкодовує
судовий збір за рахунок другої сторони
і в тому разі, коли друга сторона
звільнена від сплати судового збору.

За таких обставин, з відповідача
на користь позивача підлягає стягненню
судовий збір в сумі 1 218,00грн.

На підставі матеріалів справи та
керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Зобов'язати Публічне акціонерне
товариство "Кристаліст" укласти з
Регіональним відділення Фонду
державного майна України в Полтавській
області договір про безоплатне
зберігання захисної споруди
цивільного захисту (цивільної
оборони), сховище №60006, знаходиться за
адресою: вул. Красіна, 71-в, м. Полтава, та
обліковується на балансі публічного
акціонерного товариства "Кристаліст",
вартістю 40 819, 13 тис. грн.

3. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства "Кристаліст"
(вул. Красіна, 71-а, м. Полтава, 36023; код
ЄДРПОУ 0022373) в доход Держбюджету
України, отримувач коштів УДКСУ у м.
Полтава (м. Полтава), 22030001, код
отримувача (код за ЄДРПОУ) 38019510, рахунок
отримувача 3002, банк отримувача
ГУДКСУ у Полтавській області, код банку
отримувача 831019, код класифікації
доходів бюджету 22030001 - 1 218,00 грн.
судового збору.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Повне рішення складено 29.12.2014р.

Суддя
Погрібна С.В.