ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" грудня 2014 р.Справа № 916/4156/14

За позовом Департаменту комунальної
власності Одеської міської ради;

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю „Екстер'єр-Дизайн"

про розірвання договору оренди,
виселення та стягнення 183965,73грн.

Суддя Погребна К.Ф.

В судових засіданнях приймали участь
представники:

Від позивача: Пахомов В.В. - довіреність;

Брушньовська І.І. -
довіреність;

Баронцов А.С. - довіреність;

Від відповідача: не з'явився.

В судовому засіданні 22.12.2014р. приймали
участь представники:

Від позивача: Баронцов А.С. -
довіреність;

Від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Департамент
комунальної власності Одеської
міської ради звернувся до
господарського суду Одеської області
із позовною заявою до відповідача -
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Екстер'єр-Дизайн"
про розірвання договору оренди
нежитлового приміщення №118/82 від
30.12.2011р.; виселення Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Екстер'єр-Дизайн" з нежитлової
одноповерхової будівлі загальною
площею 845,3кв.м., яка розташована за
адресою: м. Одеса, вул. Щоголева, 10, та
передати зазначену будівлю
Департаменту комунальної власності
Одеської міської ради та стягнення
заборгованості з орендної плати у сумі
170744,63 грн. та пені у сумі 13221,10 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 14.10.2014р. було порушено
провадження у справі № 916/4156/14 із
призначенням до розгляду в судовому
засіданні.

Відповідач у засідання суду не
з'явився, хоча був належним чином
повідомлений про місце та дату
засідання.

Відповідно до Витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців
місцезнаходження Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Екстер'єр-Дизайн" є саме та адреса на
яку судом здійснювалась відправка
поштової кореспонденції, а саме: 65078, м.
Одеса, вул. Космонавтів, буд.32

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №18
від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

При цьому, суд зазначає, що
необґрунтоване затягування розгляду
справи суперечить вимогам ст. 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року,
учасником якої є Україна, стосовно
права кожного на розгляд його справи
судом упродовж розумного строку.

Приймаючи до уваги, що судові
відправлення були здійсненні саме за
адресою зазначеною у витягу з єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, суд вважає
за можливе розглянути справу без
участі відповідача за наявними в ній
матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК
України.

У судовому засіданні 22.12.2014р. було
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення суду в порядку статті
85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, суд встановив.

30.12.2011р. між Департаментом комунальною
власності Одеської міської ради
(Орендодавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
„Екстер'єр-Дизайн" (Орендар) був
укладений договір оренди нежилого
приміщення №118/82, згідно якого
Орендодавець передає, а Орендар
приймає у строкове платне користування
нежитлову одноповерхову будівлю
загальною площею 845,3кв.м., яка
розташована за адресою: м. Одеса, вул.
Щоголева, 10.

За умовами п. 2.2. Договору, за орендоване
приміщення Орендар зобов'язався
сплачувати орендну плату, що становить
за перший після підписання договору
оренди, місяць 13050 (без урахування ПДВ
та індексу інфляції) та є базовою
ставкою орендної плати за місяць.
Розмір орендної плати за кожний
наступний місяць визначається шляхом
коригування розміру орендної плати за
минулий місяць на щомісячний індекс
інфляції, що друкується Мінстатом
України.

Відповідно до п. 1.3. термін дії Договору
визначається з 30.12.2011р. до 30.11.2014р. У разі
відсутності заяви однієї зі сторін про
припинення або зміну умов договору
оренди протягом одного місяця після
закінчення терміну дії договору, він
вважається продовженим на той самий
термін і на тих самих умовах, що
передбачені договором.

Позивач зазначає, що у зв'язку з
відсутністю заяв орендаря та
орендодавця щодо припинення дії
договору оренди №118/82 від 30.12.2011р. у
відповідності ч.2 ст. 17 Закону України
„Про оренду державного та
комунального майна" договір оренди
також пролонгувався на умовах,
визначених в договорі.

Пунктом 2.4. Договору встановлено, що
Орендар вносить орендну плату
щомісячно до 15 числа поточного місяця,
незалежно від результатів
господарської діяльності.

Пунктом 4.7. Договору встановлено, що
після закінчення строку дії договору
чи у випадку його дострокового
розірвання, Орендар зобов'язаний у
15-денний термін передати Орендодавцю
приміщення за актом у належному стані,
не гіршому ніж на момент передачі його
в оренду та відшкодувати Орендодавцеві
збитки у разі погіршення стану або
втрати (повної або часткової) об'єкта
оренди.

Пунктом 5.2. Договору встановлено, що за
несвоєчасне внесення орендної плати
Орендар сплачує пеню у розмірі
подвійної облікової ставки
національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня, від
суми простроченого платежу за кожен
день прострочки. Нарахування пені за
прострочку виконання обов'язку
припиняється через один рік з дня, коли
обов'язок повинен бути виконаний.

Пунктом 5.3. Договору встановлено, що у
разі невнесення Орендарем орендної
плати на протязі 3-х місяців з дати
закінчення терміну платежу,
Орендодавець має право відмовитися від
договору і вимагати повернення об'єкта
оренди.

За даними Департаменту комунальної
власності Одеської міської ради
відповідач неналежним чином виконував
взяті на себе зобов'язання за договором
оренди щодо оплати орендної плати, у
зв'язку з чим у відповідача за
розрахунком позивача станом на 30.09.2014р.
виникла заборгованість по сплаті
орендної плати у сумі 170744,63грн.

Враховуючи неналежне виконання
відповідачем своїх зобов'язань за
договором, Департамент комунальної
власності Одеської міської ради,
звернувся до відповідача з пропозицією
від 16.05.2014р. за №01-15/3158, яким повідомив
про розірвання договору оренди №118/82
та запропонував в 20-ти денний строк
сплатити заборгованість з орендної
плати, пені та здійснити фактичну
передачу орендованого приміщення
співробітникам Департаменту
комунальної власності Одеської
міської на підставі акта приймання -
передачі.

Проте зазначена пропозиція було
залишена відповідачем без відповіді та
задоволення.

Посилаючись на порушення відповідачем
взятого на себе зобов'язання за
договором оренди нежитлового
приміщення №118/82 від 30.12.2011р. щодо
своєчасної сплати орендної плати
Департамент комунальної власності
Одеської міської ради змушений був
звернутись до господарського суду
Одеської області з позовом за захистом
свого порушеного права.

Дослідивши в сукупності всі обставини
та матеріали справи, проаналізувавши
норми чинного законодавства, що
регулюють спірні відносини, суд дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог з наступних підстав.

Відповідно до ст.175 ГК України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управлена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Приймаючи до уваги, що майно, яке
виступає предметом договору, належить
до комунальної власності, до спірних
правовідносин застосовуються також
норми Закону України „Про оренду
державного та комунального майна".

Частиною 3 ст. 26 Закону України „Про
оренду державного та комунального
майна" передбачено, що на вимогу однієї
із сторін договір оренди може бути
достроково розірвано за рішенням суду
у разі, зокрема, невиконання сторонами
своїх зобов'язань.

Зазначене цілком кореспондується зі
ст.651 ЦК України, відповідно до якої
договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

В абзаці другому пункту 13 роз'яснення
президії Вищого арбітражного суду
України від 25.05.2000р. №02-5/237 „Про деякі
питання практики застосування Закону
України „Про оренду державного та
комунального майна" зазначено, що
підставою для розірвання договору
може бути належним чином доведене
невиконання орендарем хоча б одного з
його зобов'язань, передбачених ст. 18
Закону України „Про оренду держаного
та комунального майна".

Якщо судовим рішенням договір змінено
або розірвано, договір вважається
зміненим або розірваним з дня набрання
чинності даним рішенням, якщо іншого
строку набрання чинності не
встановлено за рішенням суду.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Як вбачається із матеріалів справи, а
саме з розрахунку заборгованості, та
вказані відомості не спростовано
відповідачем, Товариством з обмеженою
відповідальністю „Екстер'єр-Дизайн", в
порушення вищезазначених приписів
закону та договору, орендна плата не
сплачувалася, що є істотним порушенням
умов договору, внаслідок якого друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

За таких обставин, позовні вимоги щодо
розірвання договору є обґрунтованими
та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 2 ст. 202 ГК України
господарське зобов'язання
припиняється, зокрема, у разі його
розірвання або визнання недійсним за
рішенням суду.

Згідно ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі
припинення договору найму наймач
зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, в якому вона
була одержана. Із вказаною нормою
цілком кореспондуються також
положення п. 4.7 договору, згідно з яким
після закінчення строку дії договору
чи у випадку його дострокового
розірвання, Орендар зобов'язаний у
15-денний термін передати Орендодавцю
приміщення за актом у належному стані,
не гіршому ніж на момент передачі його
в оренду та відшкодувати орендодавцеві
збитки у разі погіршення стану або
втрати (повної або часткової) об'єкта
оренди.

За таких обставин, враховуючи
відсутність правових підстав на
зайняття Товариством з обмеженою
відповідальністю „Екстер'єр-Дизайн"
нежитлової одноповерхової будівлі
загальною площею 845,3кв.м., яка
розташована за адресою: м. Одеса, вул.
Щоголева, 10, позовні вимоги в частині
виселення також підлягають
задоволенню.

Відповідно до п. п. 1,2 ст. 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання
-відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна" орендар зобов'язаний вносити
орендну плату своєчасно і у повному
обсязі.

Згідно ч.1 ст.19 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" орендар за користування об'єктом
оренди вносить орендну плату незалежно
від наслідків господарської
діяльності.

Як вбачається із наданого позивачем
розрахунку, у відповідача наявна
заборгованість з орендної плати за
договором оренди нежилого приміщення
№118/82 від 30.12.2011р. станом на 30.09.2014р., яка
становить 170744,63грн., про стягнення якої
і просить позивач. Враховуючи, що
доказів сплати вказаної
заборгованості відповідач, в порядку
ст.33 ГПК України, не надав, позов в цій
частині підлягає задоволенню.

У відповідності до ч.2 ст.615 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання не звільняє винну
сторону від відповідальності за
порушення зобов'язання.

Так, у відповідності до ч.1 ст.549, п.3 ч.1
ст.611 Цивільного кодексу України у разі
порушення зобов'язання настають
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки
-грошової суми, яку боржник повинен
сплатити кредиторові у рази порушення
ним зобов'язання.

Згідно ч.3 ст.549 Цивільного кодексу
України, пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожний день
прострочення виконання. При цьому,
відповідно до ст.ст.1, 3 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" від
22.11.1996р. платники грошових коштів
сплачують на користь одержувачів цих
коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін. Розмір пені, передбачений ст.1
вказаного Закону, обчислюється від
суми простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Відповідно до п. 5.2 договору оренди за
несвоєчасне внесення орендної плати
Орендар сплачує пеню у розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня, від
суми простроченого платежу за кожен
день прострочки.

Позивачем в зв'язку з невиконанням
відповідачем умов договору нарахована
пеня в розмірі 13221,10грн. Розглянувши
здійсненний позивачем розрахунок суми
пені, господарський суд відзначає його
правильність та обґрунтованість, у
зв'язку з чим позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача пені на
загальну сумі 13221,10грн. за порушення
грошових зобов'язань за договором
оренди підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
При цьому, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Наведенні позивачем докази у
встановленому законом порядку
Відповідачем не спростовані.

За при приписами ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи
докази у справі в їх сукупності,
законодавство, що регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
у повному обсязі, як обґрунтовані,
підтверджені належними доказами та

Судові витрати по сплаті судового
збору покласти на відповідача згідно
зі ст.ст. 44,49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати договір оренди №118/82 від
30.12.2011р. укладений між Департаментом
комунальної власності Одеської
міської ради та Товариством з
обмеженою відповідальністю
„Екстер'єр-Дизайн" (65078, м. Одеса, вул.
Космонавтів, буд.32; код: 32894665).

3.Виселити Товариство з обмеженою
відповідальністю „Екстер'єр-Дизайн"
(65078, м. Одеса, вул. Космонавтів, буд.32;
код: 32894665) з нежитлової одноповерхової
будівлі загальною площею 845,3кв.м., яка
розташована за адресою: м. Одеса, вул.
Щоголева, 10 на користь Департаменту
комунальної власності Одеської
міської ради (65039, м. Одеса, вул.
Артилерійська, 1, код 26302595).

4.Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю „Екстер'єр-Дизайн"
(65078, м. Одеса, вул. Космонавтів, буд.32;
код: 32894665) на користь Департаменту
комунальної власності Одеської
міської ради (65039, м. Одеса, вул.
Артилерійська, 1, код 26302595) 170744( сто
сімдесят тисяч сімсот сорок чотири)грн.
63коп. заборгованості по орендній платі,
13221 (тринадцять тисяч двісті двадцять
одну)грн. 10коп. пені та 6115 (шість тисяч
сто п'ятнадцять)грн. 35 коп. - судового
збору.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Повне рішення складено 29 грудня 2014 р.

Суддя
К.Ф. Погребна