ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

"09" грудня 2014 р. Справа № 911/4378/14

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс», м. Київ,

до відповідачів: 1) товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп», с. Мархалівка Васильківського району Київської області,

2) товариства з обмеженою відповідальністю «СК Родина»,

с. Березівка Долинського району Кіровоградської області,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: 1) товариство з обмеженою відповідальністю «Тридента-Агро», м. Київ,

2) фізична особа-підприємець Грищенко Олександр Миколайович, смт. Саврань Савранського району Одеської області,

про стягнення 144 494,54 грн.

Суддя О.В. Конюх

представники сторін:

від позивача: Грищенко О.М., уповноважений, довіреність від 06.06.2014р. б/н;

від відповідача 1: не з'явився;

від відповідача 2: не з'явився;

від третьої особи 1: не з'явився;

від третьої особи 2: не з'явився;

від третьої особи 3: Грищенко О.М. - особисто;

СУТЬ СПОРУ :

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс», м. Київ, звернулось до господарського суду Київської області з позовною заявою від 19.06.2014р. №19-2/09 до відповідачів: 1) товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп», с. Мархалівка Васильківського району, 2) товариства з обмеженою відповідальністю «СК Родина», с. Березівка Долинського району Кіровоградської області, в якій просить суд:

1) солідарно стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «СК Родина» та товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» пеню в розмірі 20 000,00 грн. згідно Договору поруки від 21.08.2014р. №21-08-2012-94 на підставі Угоди від 02.07.2012р. №39/07-12 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України), Договору від 11.02.2008р. №194-02-2008 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу та Договору від 11.02.2008р. №200-02-2008 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу;

2) стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «СК Родина» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» 74 204,73 грн. пені, 17 059,54 грн. процентів річних та 33 230,27 грн. інфляційних втрат згідно Угоди від 02.07.2012р. №39/07-12 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України), Договору від 11.02.2008р. №194-02-2008 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу та Договору від 11.02.2008р. №200-02-2008 купівлі-продажу на умовах відстрочення платежу;

3) солідарно стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «СК Родина» та товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» адвокатські витрати у розмірі 2 000,00 грн. згідно договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 16.07.2012р. №16-07/12-18;

4) солідарно стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «СК Родина» та товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» витрати, пов'язані зі сплатою судового збору.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що первісним кредитором - товариством з обмеженою відповідальністю «Тридента-Агро» поставлено, а відповідачем 2 - товариством з обмеженою відповідальністю «СК Родина» отримано товар - засоби захисту рослин згідно договору від 11.02.2008р. №194-02-2008 купівлі-продажу та насіння згідно договору від 11.02.2008р. №200-02-2008 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 04.02.2009р. у справі №16/1 позов товариства з обмеженою відповідальністю «Тридента-Агро» про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «СК Родина» суми заборгованості за Договором купівлі-продажу від 11.02.2008р. №194-02-2008 задоволено частково та стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «СК Родина» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Тридента-Агро» заборгованість в сумі 162 048,70 грн., з яких: 131 950,06 грн. основного боргу, 5 379,23 грн. пені, три проценти річних в розмірі 670,84 грн., інфляційні втрати в розмірі 4 256,06 грн. за період 15.10.2008р. по 15.12.2008р. та 19 792,51 грн. штрафу, а також державне мито в сумі 1 620,49 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 112,10 грн.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 04.02.2009р. у справі №16/3 позов товариства з обмеженою відповідальністю «Тридента-Агро» про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «СК Родина» суми заборгованості за Договором купівлі-продажу на умовах відстрочення платежу від 11.02.2008р. №200-02-2008 задоволено частково та стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «СК Родина» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Тридента-Агро» заборгованість в сумі 88 824,10 грн., з яких: 72 326,10 грн. основного боргу, 2 948,53 грн. пені, три проценти річних в розмірі 367,66 грн., інфляційні втрати в розмірі 2 332,89 грн. за період 15.10.2008р. по 15.12.2008р. та 10 848,92 грн. штрафу, а також державне мито в сумі 888,24 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 112,10 грн.

Відповідно до Угоди від 26.01.2011р. №72-ТА про заміну кредитора у зобов'язанні, в редакції додаткової угоди від 28.01.2011р. №1, первісний кредитор - товариство з обмеженою відповідальністю «Тридента-Агро» відступив фізичній особі-підприємцю Грищенку Олександру Миколайовичу право вимоги до товариства з обмеженою відповідальністю «СК Родина» щодо сплати дооцінки вартості товару, курсової різниці), пені, 3% річних, інфляційних втрат за весь час існування основної заборгованості (прострочення виконання боржником грошового зобов'язання) за договором від 11.02.2008р. №194-02-2008 купівлі-продажу та договором від 11.02.2008р. №200-02-2008 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу, про що боржника було повідомлено 22.12.2012р. та 17.02.2014р. цінними листами з описами вкладення. Вартість зобов'язання, що відступлено за угодою, становить, проте не обмежується сумою у розмірі 107 194,42 грн.

За Угодою від 02.07.2012р. №39/07-12 про заміну кредитора у зобов'язанні, в редакції Додаткової угоди від 15.05.2013р. №1, позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» отримало право вимоги до боржника - товариства з обмеженою відповідальністю «СК Родина» від фізичної особи - підприємця Грищенка Олександра Миколайовича щодо сплати дооцінки вартості товару, курсової різниці), пені, 3% річних, інфляційних втрат за весь час існування основної заборгованості (прострочення виконання боржником грошового зобов'язання) за договором від 11.02.2008р. №194-02-2008 купівлі-продажу та договором від 11.02.2008р. №200-02-2008 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу, про що боржника було повідомлено 22.12.2012р. та 17.02.2014р. цінними листами з описами вкладення. Вартість зобов'язання, що відступлено за угодою, становить, проте не обмежується сумою у розмірі 107 194,42 грн.

З метою забезпечення виконання зобов'язань товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія» (боржник) за угодою від 02.07.2012р. №39/07-12 про заміну кредитора у зобов'язанні, 21.08.2012р. між позивачем (кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» (поручитель) було укладено договір поруки №21-08-2012-94, за яким відповідач 1 взяв на себе зобов'язання відповідати перед кредитором за невиконання або неналежне виконання боржником своїх зобов'язань за договором від 11.02.2008р. №194-02-2008 купівлі-продажу та договором від 11.02.2008р. №200-02-2008 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу на підставі Угоди від 02.07.2012р. №39/07-12 про заміну кредитора у зобов'язанні, щодо сплати розміру пені в межах 20 000,00 грн.

Оскільки грошове зобов'язання за договором від 11.02.2008р. №194-02-2008 купівлі-продажу та договору від 11.02.2008р. №200-02-2008 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу з оплати товару товариством з обмеженою відповідальністю «СК Родина» виконано із запізненням, і курс долара США на день оплати суттєво відрізнявся від курсу долара на момент укладення договору, позивач звернувся до господарського суду Київської області з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «СК Родина» 100 000,00 грн. курсової різниці (дооцінки вартості товару) та 2 000,00 грн. судового збору та солідарне стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» та товариства з обмеженою відповідальністю «СК Родина» 7 194,42 грн. курсової різниці (дооцінки вартості товару), 143,89 грн. судового збору та 1 218,00 грн. витрат, пов'язаних з оплатою послуг адвоката. Рішенням господарського суду Київської області від 06.05.2014р. позов задоволено повністю.

У зв'язку із простроченням відповідачем 2 грошового зобов'язання відповідно до умов договору, у кредитора виникло право на нарахування пені, а також відповідно до ст. 625 ЦК України 3% річних та інфляційних втрат за період існування заборгованості, за виключенням періодів, які були предметом розгляду суду при розгляді вищезазначених справ.

Оскільки боржник та поручитель своїх зобов'язань належним чином не виконали, коштів новому кредитору не сплатили, позивач просить суд стягнути 3% річних в розмірі 17 059,54 грн., інфляційні втрати в сумі 33 230,27 грн. та пеню в сумі 94 204,73 грн., нараховані у зв'язку із подальшим неналежним виконанням відповідачами грошового зобов'язання щодо сплати основного боргу (курсової різниці) в сумі 107 194,42 грн. за договором від 11.02.2008р. №194-02-2008 купівлі-продажу товару, договором від 11.02.2008р. №200-02-2008 купівлі-продажу на умовах відстрочення платежу та договір поруки від 28.01.2008р. №21-08-2012-94.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.10.2014р. позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» до товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» та товариства з обмеженою відповідальністю «СК Родина» про стягнення 144 494,54 грн. прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №911/4378/14 та призначено справу до розгляду в засіданні господарського суду Київської області на 04.11.2014р. Цією ж ухвалою суд залучив до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, товариство з обмеженою відповідальністю «Тридента-Агро» та фізичну особу-підприємця Грищенка Олександра Миколайовича.

24.10.2014р. до господарського суду від представника позивача надійшли витребувані судом додаткові документи та докази із супровідним листом від 24.10.2014р. №24-4/10.

01.12.2014р. до господарського суду Київської області позивачем подані додаткові документи із супровідним листом від 28.11.2014р. №28-10/11.

02.12.2014р. до господарського суду Київської області від позивача надійшла заява від 28.11.2014р. №28-8/11 про збільшення позовних вимог у справі №911/4378/14, в якій просить суд: 1) солідарно стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «СК Родина» та товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» пеню в розмірі 20 000,00 грн.; 2) стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «СК Родина» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» 87 010,79 грн. пені, 18 481,90 грн. три проценти річних та 41 269,85 грн. інфляційних втрат; 3) солідарно стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «СК Родина» та товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» витрати на послуги адвоката у розмірі 2 000,00 грн.; 4) солідарно стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «СК Родина» та товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» витрати, пов'язані зі сплатою судового збору.

Відповідно до ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Виходячи із змісту поданої заяви від 28.11.2014р. №28-8/11 товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» про збільшення позовних вимог у справі №911/4378/14, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, суд встановив, що позивач не змінює предмету або підстав позову, а лише збільшує суму позову. Заява про збільшення розміру позовних вимог від 28.11.2014р. №28-8/11 додатково оплачена судовим збором та належним чином надіслана відповідачам та третім особам, відповідно суд в порядку ст. 22 ГПК України приймає зазначену заяву до розгляду.

Справа розглядатиметься в редакції позовних вимог відповідно до вищевказаної заяви від 28.11.2014р. товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» про стягнення: 1) солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю «СК Родина» та товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» пені в розмірі 20 000,00 грн.; 2) з товариства з обмеженою відповідальністю «СК Родина» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» 87 010,79 грн. пені, 18 481,90 грн. процентів річних та 41 269,85 грн. інфляційних втрат; 3) солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю «СК Родина» та товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» витрат на послуги адвоката у розмірі 2 000,00 грн. та витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору.

В судові засідання 04.11.2014р., 25.11.2014р. та 09.12.2014р. з'явився повноважний представник позивача та третя особа 2 особисто. Відповідачі та третя особа 1 своїх представників у судові засідання 04.11.2014р., 25.11.2014р. та 09.12.2014р. не направили, про причини нез'явлення суд належним чином не повідомили та витребувані документи суду не представили.

Ухвалами господарського суду від 04.11.2014р. та від 25.11.2014р. суд неодноразово відкладав розгляд справи та зобов'язував відповідачів подати наявні документи та докази, що стосуються предмету спору, а також попереджав відповідачів про право суду розглядати справу за наявними матеріалами.

Відповідно до пункту 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час та місце розгляду справи у разі виконання судом вимог частини першої ст. 64, ст. 87 ГПК України.

Так, судом, на виконання вимог частини першої ст. 64, ст. 87 ГПК України, копії ухвал всім учасникам провадження надіслані рекомендованим листом з повідомленням на адресу, зазначену в позовній заяві, яка відповідає даним Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців згідно залучених до матеріалів справи Спеціальних витягів.

Згідно позиції, викладеної у пункті 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.11.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до права суду, передбаченого ст. 75 ГПК України, справа розглянута за наявними матеріалами.

Розглянувши позов товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс», м. Київ (далі по тексту - ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс»), до відповідачів: 1) товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп», с. Мархалівка Васильківського району Київської області (далі по тексту - ТОВ «ПК Трейдсервісгруп»), 2) товариства з обмеженою відповідальністю «СК Родина», с. Березівка Долинського району Кіровоградської області (далі по тексту - ТОВ «СК Родина»), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1) товариства з обмеженою відповідальністю «Тридента-Агро», м. Київ (далі по тексту - ТОВ «Тридента-Агро»), та 2) фізичної особи - підприємця Грищенка Олександра Миколайовича, смт. Саврань Одеської області (далі по тексту - ФОП Грищенко О.М.), вислухавши пояснення представника позивача та третьої особи 2, всебічно та повно вивчивши зібрані у справі докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

І. Поставка (Основний договір)

Відповідно до частини 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів.

11.02.2008р. між ТОВ «Тридента-Агро» (продавець) та ТОВ «СК Родина» (покупець) було укладено Договір купівлі-продажу №194-02-2008 (далі по тексту - Основний договір 1). Відповідно до умов Основного договору 1:

- асортимент товару, його кількість, ціна визначаються в додатках та/або накладних документах відпуску товару, що є невід'ємною частиною цього договору (пункт 2.1 Основного договору 1);

- приймання товару по кількості і якості проводиться покупцем в момент його передачі від продавця (пункт 4.1 Основного договору 1);

- право власності на товар, а також ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару переходить до покупця після передачі товару та підписання відповідних документів (накладних), що свідчить про прийом покупцем товару (пункт 4.4. Основного договору 1);

- оплата товару проводиться наступним чином: 30% від вартості товару покупець попередньо оплачує в строк до 07.03.2008р., 70% від вартості товару оплачується покупцем в строк до 15.10.2008р. без виставлення рахунку-фактури (пункт 5.3 Основного договору 1);

- за прострочення виконання зобов'язання покупець зобов'язаний сплатити на користь продавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого товару за кожен день прострочення (пункт 8.2. Основного договору 1);

- сторони, відповідно до ст. 259 ЦК України, домовились про те, що строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій збільшується до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за даним договором. Крім того, сторони, відповідно до пункту 6 ст. 232 ГК України, домовились про те, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань за даним договором, здійснюється без обмеження строку (пункт 8.3. Основного договору 1).

Крім того, 11.02.2008р. між ТОВ «Тридента-Агро» (продавець) та ТОВ «СК Родина» (покупець) було укладено Договір №200-02-2008 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу (далі по тексту - Основний договір 2). Відповідно до умов Основного договору 2:

- асортимент товару, його кількість, ціна визначаються в додатках та/або накладних документах відпуску товару, що є невід'ємною частиною цього договору (пункт 2.1 Основного договору 2);

- приймання товару по кількості і якості проводиться покупцем в момент його передачі від продавця (пункт 4.1 Основного договору 2);

- право власності на товар, а також ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару переходить до покупця після передачі товару та підписання відповідних документів (накладних), що свідчить про прийом покупцем товару (пункт 4.4. Основного договору 2);

- оплата товару проводиться наступним чином: 50% від вартості товару покупець попередньо оплачує в строк до 26.03.2008р., 50% від вартості товару оплачується покупцем в строк до 15.10.2008р. без виставлення рахунку-фактури (пункт 5.3 Основного договору 2);

- за прострочення виконання зобов'язання покупець зобов'язаний сплатити на користь продавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого товару за кожен день прострочення (пункт 8.2. Основного договору 2);

- сторони, відповідно до ст. 259 ЦК України, домовились про те, що строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій збільшується до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за даним договором. Крім того, сторони, відповідно до пункту 6 ст. 232 ГК України, домовились про те, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань за даним договором, здійснюється без обмеження строку (пункт 8.3. Основного договору 2).

Укладені між третьою особою 1 та відповідачем 2 договори за правовою природою є договорами поставки.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Стаття 694 ЦК України встановлює особливості продажу товару в кредит. Договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Товар продається в кредит за цінами, що діють на день продажу. Зміна ціни на товар, проданий в кредит, не є підставою для проведення перерахунку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 04.02.2009р. у справі №16/1, стягнуто з ТОВ «СК Родина» на користь ТОВ «Тридента-Агро» 131 950,06 грн. основної заборгованості за Договором купівлі-продажу від 11.02.2008р. №194-02-2008, 5 379,23 грн. пені, 670,84 грн. процентів річних, 4 256,06 грн. інфляційних втрат за період з 15.10.2008р. по 15.12.2008р., штраф в розмірі 19 792,51 грн., а також витрати по сплаті 1 620,49 грн. державного мита та 112,10 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Зазначеним рішенням встановлено факт наявності простроченої заборгованості ТОВ «СК Родина» перед ТОВ «Тридента-Агро» за Основним договором-1 в сумі 131 950,06 грн., та, відповідно, обов'язок боржника у зв'язку із простроченням грошового зобов'язання сплатити кредитору борг з урахуванням індексу інфляції та процентів річних, а також сплатити передбачені договором пеню та штраф.

Крім того, рішенням господарського суду Кіровоградської області від 04.02.2009р. у справі №16/3, стягнуто з ТОВ «СК Родина» на користь ТОВ «Тридента-Агро» 72 326,10 грн. основної заборгованості за Договором від 11.02.2008р. №200-02-2008 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу, 2 948,53 грн. пені, 367,66 грн. процентів річних, 2 332,89 грн. інфляційних втрат за період з 15.10.2008р. по 15.12.2008р., штраф в розмірі 10 848,92 грн., а також витрати по сплаті 888,24 грн. державного мита та 112,10 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Зазначеним рішенням встановлено факт наявності простроченої заборгованості ТОВ «СК Родина» перед ТОВ «Тридента-Агро» за Основним договором-2 в сумі 72 326,10 грн., та, відповідно, обов'язок боржника у зв'язку із простроченням грошового зобов'язання сплатити кредитору борг з урахуванням індексу інфляції та процентів річних, а також сплатити передбачені договором пеню та штраф.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Частина 2 ст. 524 ЦК України передбачає, що сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Згідно частини 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Отже положення чинного законодавства хоч і визначають національну валюту України як єдиний законний платіжний засіб на території України, однак не містять заборони на визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов'язання у випаду зміни курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти. Аналогічної правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 26.12.2011р. у справі №16/23пд/2011.

Додатком №1 до Основного договору 1 третьою особою 1 та відповідачем 2 погоджено поставку товару всього в національній валюті на суму 185 265,22 грн. Додатком №1 до Основного договору 2 третьою особою 1 та відповідачем 2 погоджено поставку товару всього в національній валюті на суму 233 909,94 грн.

Крім того, сторони дійшли згоди, що в тому випадку, якщо курс долара США на день оплати вище, ніж курс долара США на день підписання договору, сторони для визначення суми, яка підлягає оплаті, використовують формулу S=(A1/A2)*В, де S - ціна товару на момент оплати, В - ціна товару на момент підписання договору, А2 - курс (НБУ) долара США до гривні на день підписання договору, А1 - курс (НБУ) долара США до гривні на день перерахування грошей. Сторонами погоджено, що курс долара США до гривні станом на день підписання Основного договору 1, Додатку №1 до нього та Основного договору 2, Додатку №1 до нього становив 5,05 грн./дол. США. Таким чином, сторони дійшли згоди, що ціна товару та загальна сума Основного договору 1 зазначена у Додатку №1 до нього та Основного договору 2 зазначена у Додатку №1 до нього і визначена у національній валюті України, перераховуються на суму еквівалентну долару США за офіційним курсом НБУ на день оплати.

Згідно положень частини 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Доказів наявності у ТОВ «СК Родина» заперечень щодо виконання грошового зобов'язання у гривні з урахуванням курсу долара США на час укладення Основного договору та на день фактичної оплати товару за визначеними Додатками №1 до Основних договорів формулами, а також відповідного протоколу розбіжностей до Основних договорів матеріали справи не містять.

Таким чином, сторони дійшли згоди, що зобов'язання за Основними договорами має бути виконане у гривні з урахуванням курсу долара США на час укладення Основних договорів та на день фактичної оплати товару, а їх умови визначені на розсуд сторін і погоджені ними, що узгоджується з принципом свободи договору та відповідає вимогам чинного цивільного законодавства.

Рішеннями господарського суду Кіровоградської області від 04.02.2009р. у справах №16/1 та №16/3 встановлено, що третьою особою 1 - ТОВ «Тридента-Агро» поставлено, а відповідачем 2 - «ТОВ «СК Родина» отримано товар за Основними договорами на загальну суму 204 276,16 грн.

Як стверджує позивач вартість отриманого товару за Основними договорами відповідачем 2 була сплачена платіжними дорученнями від 20.02.2009р. №6 на суму 204 276,16 грн. Отже, остаточно вартість поставленого товару була кредитором отримана лише 20.02.2009р. Так, за інформацією, що міститься на офіційному сайті НБУ, офіційний курс долара США до гривні станом на день належного проведення розрахунку за отриманий товар становить 7,70 грн./долар США. Таким чином, розмір заборгованості (курсової різниці) становить 107 194,42 грн.

Поряд з цим, рішенням господарського суду Київської області від 06.05.20014р. у справі №911/1141/14, стягнуто з ТОВ «СК Родина» на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» 100 000,00 грн. основної заборгованості (курсової різниці) за Договору від 11.02.2008р. №194-02-2008 купівлі-продажу товару та Договору від 11.02.2008р. №200-02-2008 купівлі-продажу на умовах відстрочення платежу згідно Угоди від 02.07.2012р. №39/07-12 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України), а також солідарно стягнуто з ТОВ «СК Родина» та ТОВ «ПК Трейдсервіс» на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» 7 194,42 грн. основної заборгованості (курсової різниці) за Договором від 11.02.2008р. №194-02-2008 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу та Договором від 11.02.2008р. №200-02-2008 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу згідно Договору поруки від 21.08.2014р. №21-08-2012-94 на підставі Угоди від 02.07.2012р. №39/07-12 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України).

Зазначеними рішеннями встановлено факт несвоєчасного та неналежного виконання ТОВ «СК Родина» взятого на себе грошового зобов'язання щодо оплати вартості отриманого товару згідно Основних договорів, у зв'язку із чим заборгованість (курсова різниця) ТОВ «СК Родина» становить 107 194,42 грн.

Згідно з частиною 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Суд неодноразово, зобов'язував відповідачів подати докази погашення заборгованості первісному кредитору ТОВ «Тридента-Агро» або новим кредиторам - ФОП Грищенку О.М. та/або ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» та інші наявні документи та докази, що стосуються предмету спору та попереджав відповідачів про право суду розглядати справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно частини 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі статтею 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється в письмовій формі.

Як вбачається з пунктів 8.2., 8.3. Основних договорів, за прострочення виконання зобов'язання покупець зобов'язаний сплатити на користь продавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого товару за кожен день прострочення. Сторони, відповідно до ст. 259 ЦК України, домовились про те, що нарахування штрафних санкцій збільшується до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за даним договором. Крім цього сторони, відповідно до пункту 6 ст. 232 ГК України, домовились про те, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань за цим договором, здійснюється без обмеження строку.

Частиною 1 статті 598 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зокрема, стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з приписами частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Чинне законодавство не пов'язує припинення зобов'язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження щодо його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов'язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін вказаного договору та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання.

Зазначену позицію також підтримує і Верховний Суд України (постанова від 23.01.2012р. у справі №37/64). Відповідно до ст. 11128 ГПК України рішення ВСУ, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного суду України.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних не є штрафними санкціями, а є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (виплати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначену позицію також підтримує і Верховний Суд України (постанова від 23.01.2012р. у справі №37/64).

У листі Верховного Суду України «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» від 03.04.1997р. №62-97р. зазначено, що оскільки індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, тому прострочка платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки. Сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у Інформаційному листі «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права» від 17.07.2012 № 01-06/928/2012.

Суд звертає увагу на те, що дооцінка вартості товару відповідно до курсу долара, що передбачена договором, є складовою частиною ціни товару, тобто основним грошовим зобов'язанням, а не санкцією або процентами. Відтак, нарахування на зазначену дооцінку вартості як складову основного боргу за поставлений товар передбаченої договором пені є правомірним. За таких обставин, виходячи з наступного розрахунку:

документфактично сплачено, грн.основний борг, грн.період простроченняпеня, грн.3% річних, грн.інфляційні втрати, грн.
рішення господарського суду Кіровоградської області від 04.02.2009р. у справі №16/1 131 950,06
рішення господарського суду Кіровоградської області від 04.02.2009р. у справі №16/3 72 326,10
платіжні доручення від 20.02.2009р.204 276,16107 194,42 (курсова різниця)21.02.2009р.-26.01.2011р.40 995,266 229,0219 830,97
всього 40 995,266 229,0219 830,97

суд встановив факт наявності права кредитора - ТОВ «Тридента-Агро» станом на 26.01.2011р. нараховувати та стягувати з боржника 40 995,26 грн. пені, 6 229,02 грн. 3% річних та 19 830,97 грн. інфляційних втрат за період з 21.02.2009р. по 28.01.2011р., всього 67 055,25 грн.

ІІ. Уступка права вимоги (угоди про заміну кредитора в зобов'язанні).

Згідно Угоди від 26.01.2011р. №72-ТА про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України), укладеної між ТОВ «Тридента-Агро» (первісний кредитор) та ФОП Грищенком О.М. (новий кредитор) в редакції Додаткової угоди від 28.01.2011р. №1, новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника - ТОВ «СК Родина» сплати грошової суми в нарахованому розмірі заборгованості (дооцінки вартості товару, курсової різниці), пені 3% річних, інфляційних втрат за весь період існування основної заборгованості (прострочення виконання боржником грошового зобов'язання) згідно договору від 11.02.2008р. №194-02-2008 купівлі-продажу товару та договору від 11.02.2008р. №200-02-2008 купівлі-продажу на умовах відстрочення платежу. За умовами вказаної Угоди в редакції Додаткової угоди від 28.01.2011р. №1:

- вартість зобов'язання, що відступається за даною угодою, становить, проте не обмежується, сумою у розмірі 107 194,42 грн. (пункт 2.1. Угоди);

- первісний кредитор повідомляє, а новий кредитор погоджує те, що сума, що відступається за договором від 11.02.2008р. №194-02-2008 купівлі-продажу товару та договором від 11.02.2008р. №200-02-2008 купівлі-продажу на умовах відстрочення платежу є загальною сумою (розміром) курсової різниці, котра нарахована відповідно до умов та норм чинного законодавства України (пункт 2.2. Угоди);

- з моменту укладення даної угоди, новий кредитор наділяється всіма правами первісного кредитора, що випливають із умов договору від 11.02.2008р. №194-02-2008 купівлі-продажу товару та договору від 11.02.2008р. №200-02-2008 купівлі-продажу на умовах відстрочення платежу по відношенню до боржника щодо заборгованості (дооцінки вартості товару, курсової різниці), пені 3% річних, інфляційних втрат за весь час прострочення, у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобов'язання згідно договору від 11.02.2008р. №194-02-2008 купівлі-продажу товару та договору від 11.02.2008р. №200-02-2008 купівлі-продажу на умовах відстрочення платежу (пункт 2.4. Угоди);

- первісний кредитор відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання цієї вимоги боржником (пункт 3.1. Угоди);

- первісний кредитор зобов'язаний передати новому кредитору оригінали та/або копії документів, що підтверджують права вимоги виконання зобов'язання боржником новому кредитору (пункт 4.1. Угоди);

- первісний кредитор зобов'язаний сповістити боржника про уступку права вимоги за цією угодою (пункт 4.3. Угоди);

- ця угода набуває чинності з моменту її підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цією угодою (пункт 6.1. Угоди).

Згідно з пунктом 1 частини 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до частини 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові, в даному випадку - це проста письмова форма.

На виконання ст. 517 ЦК України первісний кредитор - ТОВ «Тридента-Агро» передав новому кредитору - ФОП Грищенку О.М. документи на підтвердження зобов'язань боржника ТОВ «СК Родина» за Основними договорами, про що свідчить залучена до матеріалів справи копія Акту прийому-передачі документів від 26.01.2011р.

Згідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Однак, відповідно до частини 2 ст. 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Як вбачається з доданих до матеріалів справи копій описів вкладення в цінний лист від 22.12.2012р. та від 17.02.2014р., а також фіскальних чеків «Укрпошти» від 22.12.2012р. №5416 та від 17.02.2014р. №8091, ТОВ «Тридента-Агро» належним чином направило боржнику - ТОВ «СК Родина» повідомлення про заміну кредитора в зобов'язанні та докази прав нового кредитора (копії Угоди від 26.01.2011р. №72-ТА про заміну кредитора у зобов'язанні, додаткової угоди від 28.01.2011р. №1 до угоди та Акту прийому-передачі документів від 26.01.2011р.) цінними листами з описами.

За таких обставин судом встановлено факт заміни в основному зобов'язанні, обумовлені договором від 11.02.2008р. №194-02-2008 купівлі-продажу товару та договором від 11.02.2008р. №200-02-2008 купівлі-продажу на умовах відстрочення платежу, первісного кредитора - ТОВ «Тридента-Агро» на нового кредитора - ФОП Грищенка О.М., при цьому новий кредитор отримав право вимагати від боржника - ТОВ «СК Родина» сплати основного боргу (курсової різниці) в сумі 107 194,42 грн., а також нарахованих станом на 28.01.2011р. розміру пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Крім того, 02.07.2012р. між ФОП Грищенко О.М. (первісний кредитор) та ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» (новий кредитор) укладено Угоду №39/07-12 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України), а також Додаткову угоду №1 від 15.05.2013р., згідно яких новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошової суми в нарахованому розмірі заборгованості (дооцінки вартості товару, курсової різниці), пені, 3% річних, інфляційних втрат за весь період існування основної заборгованості (прострочення виконання боржником грошового зобов'язання) згідно договору від 11.02.2008р. №194-02-2008 купівлі-продажу товару та договору від 11.02.2008р. №200-02-2008 купівлі-продажу на умовах відстрочення платежу. За умовами вказаної Угоди:

- вартість зобов'язання, що відступається за даною угодою, становить, проте не обмежується сумою у розмірі 107 194,42 грн. (пункт 2.1. Угоди);

- первісний кредитор повідомляє, а новий кредитор погоджує те, що сума, що відступається за договором від 11.02.2008р. №194-02-2008 купівлі-продажу товару та договором від 11.02.2008р. №200-02-2008 купівлі-продажу на умовах відстрочення платежу є загальною сумою (розміром) курсової різниці, котра нарахована відповідно до умов та норм чинного законодавства України (пункт 2.2. Угоди);

- з моменту укладення даної угоди, новий кредитор наділяється всіма правами первісного кредитора, що випливають із умов договору від 11.02.2008р. №194-02-2008 купівлі-продажу товару та договору від 11.02.2008р. №200-02-2008 купівлі-продажу на умовах відстрочення платежу по відношенню до боржника щодо заборгованості (дооцінки вартості товару, курсової різниці), пені 3% річних, інфляційних втрат за весь час прострочення, у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобов'язання згідно договору від 11.02.2008р. №194-02-2008 купівлі-продажу товару та договору від 11.02.2008р. №200-02-2008 купівлі-продажу на умовах відстрочення платежу (пункт 2.4. Угоди);

- первісний кредитор відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання цієї вимоги боржником (пункт 3.1. Угоди);

- первісний кредитор зобов'язаний передати новому кредитору оригінали та/або копії документів, що підтверджують права вимоги виконання зобов'язання боржником новому кредитору (пункт 4.1. Угоди);

- первісний кредитор зобов'язаний сповістити боржника про уступку права вимоги за цією угодою (пункт 4.3. Угоди);

- ця угода набуває чинності з моменту її підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цією угодою (пункт 6.1. Угоди).

На виконання ст. 517 ЦК України первісний кредитор - ФОП Гищенко О.М. передав новому кредитору - ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» документи на підтвердження зобов'язань боржника ТОВ «СК Родина» за Основними договорами, про що свідчить залучена до матеріалів справи копія Акту прийому-передачі документів від 02.07.2012р.

Згідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Однак, відповідно до частини 2 ст. 516 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Як вбачається з доданих до матеріалів справи копій описів вкладення у цінний лист від 22.12.2012р. та від 17.02.2014р., а також фіскальних чеків «Укрпошти» від 22.12.2012р. №5417 та від 17.02.2014р. №8098, ФОП Грищенко О.М. належним чином направив боржнику - ТОВ «СК Родина» повідомлення про заміну кредитора в зобов'язанні та докази прав нового кредитора (копії Угоди від 02.07.2012р. №39/07-12 про заміну кредитора у зобов'язанні, Додаткової угоди від 15.05.2013р. №1 та Акту прийому-передачі документів від 02.07.2012р.) цінними листами з описами.

За таких обставин судом встановлено факт заміни в основному зобов'язанні первісного кредитора - ТОВ «Тридента-Агро» спочатку на ФОП Грищенко О.М., а потім на нового кредитора - ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс», яке здійснено шляхом укладення в належній формі та з погодженням всіх необхідних умов Угоди від 26.01.2011р. №72-ТА про заміну кредитора у зобов'язанні в редакції Додаткової угоди від 28.01.2011р. №1 та Угоди від 02.07.2012р. №39/07-12 про заміну кредитора у зобов'язанні в редакції Додаткової угоди від 15.05.2013р. №1, про які боржник - ТОВ «СК Родина» був належно повідомлений цінними листами з описами та з наданням доказів прав нового кредитора.

В результаті новий кредитор ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» отримав право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати заборгованості (курсової різниці) згідно договору від 11.02.2008р. №194-02-2008 купівлі-продажу товару та договору від 11.02.2008р. №200-02-2008 купівлі-продажу на умовах відстрочення платежу та Угоди від 02.07.2012р. №39/07-12 про заміну кредитора у зобов'язанні в редакції Додаткової угоди №1 від 15.05.2013р., в тому числі нараховувати та стягувати пеню, річні відсотки та інфляційні втрати за прострочення грошового зобов'язання.

У зв'язку із простроченням відповідачем 2 грошового зобов'язання позивач просить суд стягнути пеню в розмірі 107 010,79 грн., 3% річних в розмірі 18 481,90 грн. та інфляційні втрати в розмірі 41 269,85 грн. за період по 28.11.2014р.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно частини 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Згідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Суд неодноразово зобов'язував відповідачів подати наявні документи та докази, що стосуються предмету спору.

Суду не подано жодних доказів того, що відповідач 2 - ТОВ «СК Родина» погасило основну заборгованість (курсову різницю) та сплатив грошові кошти в сумі 107 194,42 грн. первісному кредитору ТОВ «Тридента-Агро» або новому кредитору ФОП Грищенко О.М. чи ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс».

Отже, враховуючи неналежне виконання відповідачем 2 свого зобов'язання за Основними договорами з оплати курсової різниці від вартості отриманого товару у розмірі 107 194,42 грн., оприлюднені індекси інфляції за відповідний період, встановлені Постановами правління НБУ розміри облікової ставки НБУ за відповідні періоди та виходячи з наступного розрахунку:

основний борг, грн.період простроченняпеня, грн.3% річних, грн.інфляційні втрати, грн.
107 194,42 707 днів (21.02.2009р.-28.01.2011р.)40 995,266 229,0219 830,97
29.01.2011р.-15.05.2013р.37 480,837 383,203 644,61
16.05.2013р.-28.11.2014р.28 328,704 951,5023 153,99
всього 106 804,7918 563,7246 629,57

суд встановив факт наявності права позивача - ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» нараховувати та стягувати з боржника 106 804,79 грн. пені, 3% річних в сумі 18 563,72 грн. та 46 629,57 грн. інфляційних втрат, всього 171 998,08 грн.

Позивачем заявлено до стягнення пеня в сумі 107 010,79 грн., три проценти річних в сумі 18 481,90 грн. та інфляційні втрати в розмірі 41 269,85 грн. Суд, приймаючи рішення, не може виходити за межі позовних вимог, а тому твердження позивача про наявність права нарахування пені в сумі 107 010,79 грн., процентів річних в сумі 18 481,90 грн. та інфляційних втрат в розмірі 41 269,85 грн. (тобто в розмірі меншому, ніж дійсна вимога) є обґрунтованими.

За таких обставин, судом встановлено факт наявності простроченого грошового зобов'язання ТОВ «СК Родина» перед ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» в сумі 166 762,54 грн., що складається з пені в сумі 107 010,79 грн., інфляційних втрат у розмірі 41 269,85 грн., трьох процентів річних у розмірі 18 481,90 грн. грн. та пені у розмірі 38 594,60 грн. за період з 21.02.2009р. по 28.11.2014р., нарахованих у зв'язку із подальшим неналежним виконанням відповідачем 2 грошового зобов'язання щодо сплати основного боргу (курсової різниці) в сумі 107 194,42 грн. за договором від 11.02.2008р. №194-02-2008 купівлі-продажу товару та договором від 11.02.2008р. №200-02-2008 купівлі-продажу на умовах відстрочення платежу.

ІІІ. Порука

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі статтею 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється в письмовій формі.

Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

21.08.2012р. між ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» (кредитор) та ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» (поручитель) укладено Договір поруки №21-04-2012-94 (далі - Договір поруки), згідно якого поручитель поручається перед кредитором за виконання обов'язку товариством з обмеженою відповідальністю «СК Родина» (боржник) щодо виконання грошового зобов'язання щодо сплати розміру пені у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобов'язання згідно договору від 11.02.2008р. №194-02-2008 купівлі-продажу та договору від 11.02.2008р. №200-02-2008 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу на підставі угоди від 02.07.2012р. №39/07-12 про заміну кредитора у зобов'язанні. Відповідно до умов Договору поруки:

- відповідальність поручителя перед кредитором обмежується сплатою розміру пені у розмірі 20 000,00 грн. (пункт 3.1 Договору поруки);

- у разі порушення (невиконання чи неналежного виконання) боржником обов'язку за Основним договором, кредитор вправі звернутися із вимогою про виконання як до боржника, так і до поручителя, які несуть солідарну відповідальність перед кредитором (пункт 4.1 Договору поруки);

- порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності (пункт 6.2 Договору поруки).

Приписами статті 541 ЦК України встановлено, що солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, визначених договором або законом.

Згідно положень ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Пунктами 3.1., 4.1. Договору поруки встановлено, що боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники в межах обсягу відповідальності поручителя зі сплати пені в межах обсягу відповідальності поручителя в розмірі 20 000,00 грн.

Відповідно до частини 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Суду не подано жодних доказів того, що сторонами спірних відносин укладалися угоди щодо зміни спірних зобов'язань, в результаті яких збільшилась відповідальність поручителя.

За таких обставин у суду відсутні правові підстави вважати припиненим зобов'язання поручителя солідарно відповідати перед кредитором за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язання в межах обсягу відповідальності поручителя в розмірі 20 000,00 грн. пені, тобто судом встановлено факт наявності солідарного боргу ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» (поручителя) та ТОВ «СК Родина» (боржника) перед ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» в сумі 20 000,00 грн. пені.

Частиною 1 ст. 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та встановлення судом факту солідарного обов'язку ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» та ТОВ «СК Родина» перед ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс», вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідача 1 та відповідача 2 пені в сумі 20000,00 грн., є обґрунтованими, законними, матеріалами справи підтверджуються та підлягають задоволенню повністю.

Судом встановлено факт наявності заборгованості ТОВ «СК Родина» перед ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» всього в сумі 166 762,54 грн., що складається з: 107 010,79 грн. пені, 18 481,90 грн. процентів річних та 41 269,85 грн. інфляційних втрат. Частина цього боргу в розмірі 20 000,00 грн. пені є солідарним боргом ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» та ТОВ «СК Родина» і підлягає стягненню з боржників солідарно. Залишок заборгованості поза межами обсягу відповідальності поручителя в розмірі 87 010,79 грн. пені, 18 481,90 грн. процентів річних та 41 269,85 грн. інфляційних втрат не є солідарним і підлягає стягненню з відповідача 2 - ТОВ «СК Родина».

Позивач просить суд також до складу судових витрат по справі включити витрати позивача на послуги адвоката в сумі 2 000,00 грн. Щодо зазначених вимог, то суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 44 ГПК України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

На підтвердження зазначених витрат до позову позивачем додані копії договору від 16.07.2014р. №16-07/12-18 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) та додаткової угоди від 01.10.2012р. №1 до договору від 16.07.2014р. №16-07/12-18 про надання адвокатських послуг (правової допомоги), укладені між ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» та адвокатом Грищенком О.М., згідно яких адвокат Грищенко О.М. (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 29.10.2009р. №3888, копія якого залучена до матеріалів справи) надає позивачу правову допомогу щодо аналізу правовідносин між замовником та ТОВ «СК Родина», надання консультацій з приводу можливого та законодавчо доцільного стягнення з боржника обрахованого, відповідно до норм чинного законодавства України, розміру пені, 3% річних та інфляційних втрат, у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржниками перед замовником зобов'язання щодо оплати вартості отриманого товару на підставі спірних договорів, консультації з питань практичного застосування норм цивільного, господарського та господарсько-процесуального законодавства із врахуванням останніх змін та доповнень, що стосуються зазначених правовідносин та підстав їх виникнення, підготовки та написання від імені замовника до господарського суду відповідної позовної заяви, представництві інтересів замовника у суді під час розгляду судової справи з поданим позовом, здійснення інших процесуальних заходів направлених на виконання умов та обов'язків виконавця з даним договором, а замовник - ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» приймає та оплачує зазначені послуги. Крім того, суду подана копія акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 19.06.2014р. на суму 2 000,00 грн. та оригінал платіжного доручення від 18.07.2014р. №90, яким позивач сплатив адвокату Грищенку О.М. обумовлену суму 2 000,00 грн.

Склад судових витрат визначений ст. 44 ГПК України і складається з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 29 Листа Вищого господарського суду України, від 18.03.2008р. №01-8/164 «Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2007 році» витрати, понесені стороною у зв'язку з реалізацією процесуальних прав у розгляді справи в господарському суді, відносяться до судових витрат, то вони відшкодовуються згідно зі статтею 49 ГПК, і їх не може бути стягнуто за позовною вимогою про відшкодування збитків.

Пунктом 5 Листа Вищого господарського суду України від 14.07.2004р. №01-8/1270 «Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у 2003р. щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України», визначено, що статтею 44 ГПК України передбачено, що до складу судових витрат входить оплата послуг адвоката. У контексті цієї норми судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавалися, а їх сплату підтверджено відповідними фінансовими документами.

Відповідно до частини третьої ст. 48 ГПК витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру». Дія цього Закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Таким чином, судові витрати за участь адвоката у розгляді справи підлягають оплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, а їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами. Статтею 44 ГПК України передбачено відшкодування зазначених витрат за послуги, надані лише адвокатом, а не будь-яким представником. Така ж позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01.10.2002р. у справі №30/63.

Відповідно до вимог пункту 3 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За таких обставин вимога позивача про віднесення до судових витрат оплату послуг адвоката в сумі 2 000,00 грн., які підтверджуються належними фінансовими документами, підлягає задоволенню. Разом із тим, суд звертає увагу на те, що підстав для виникнення саме солідарного обов'язку відповідачів щодо сплати судових витрат позивачем не наведено.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунки заборгованості, надані позивачем, суд задовольняє позов товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» повністю. У зв'язку із задоволенням позову, судові витрати, в тому числі по сплаті судового збору в сумі 3 335,26 грн. та витрати на оплату послуг адвоката в сумі 2000,00 грн. суд, відповідно до ст. 49 ЦК України, покладає на відповідачів.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 11, пунктом 1 частини 1 ст. 512, частиною 1 ст. 513, статтями 516, 517, 525, 526, 541, частиною 1 ст. 543, частиною 1 ст. 546, ст. 547, 553, 554, частиною 1 ст. 559, частиною 1 ст. 598, статтями 599, 610, частиною 1 ст. 612, частиною 2 ст. 614, статтями 625, 629, 712 Цивільного кодексу України, пунктом 3 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», статтями 33, 44, 75, 49, 82-85, 11128 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно

з товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» (08633, Київська обл., Васильківський район, с. Мархалівка, вул. Комсомольська, буд. 22, )

та товариства з обмеженою відповідальністю «СК Родина» (28524, Кіровоградська обл., Долинський р-н, с. Березівка, вул. Жовтнева, буд. 38-Б, )

на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, буд. 38, кв. 23, )

20 000,00 грн. (двадцять тисяч гривень нуль копійок) пені.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «СК Родина» (28524, Кіровоградська обл., Долинський р-н, с. Березівка, вул. Жовтнева, буд. 38-Б, )

на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, буд. 38, кв. 23, )

87 010,79 грн. (вісімдесят сім тисяч десять гривень сімдесят дев'ять копійок) пені,

18 481,90 грн. (вісімнадцять тисяч чотириста вісімдесят одну гривню дев'яносто копійок) три проценти річних,

41 269,85 грн. (сорок одну тисячу двісті шістдесят дев'ять гривень вісімдесят п'ять копійок) інфляційних втрат.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» (08633, Київська обл., Васильківський район, с. Мархалівка, вул. Комсомольська, буд. 22, )

на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, буд. 38, кв. 23, )

1 667,63 грн. (одну тисячу шістсот шістдесят сім гривень шістдесят три копійки) судового збору,

1000,00 грн. (одну тисячу гривень нуль копійок) витрат на послуги адвоката.

5. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «СК Родина» (28524, Кіровоградська обл., Долинський р-н, с. Березівка, вул. Жовтнева, буд. 38-Б, )

на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, буд. 38, кв. 23, )

1 667,63 грн. (одну тисячу шістсот шістдесят сім гривень шістдесят три копійки) судового збору,

1000,00 грн. (одну тисячу гривень нуль копійок) витрат на послуги адвоката.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

Суддя О.В. Конюх

Повний текст рішення підписано 31.12.2014р.