ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2014 р.
Справа № 911/3221/14

Господарський суд Київської області
у складі головуючого судді Антонової
В.М., суддів Бабкіної В.М., Зайця Д.Г.
розглянувши справу

за позовом Публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України»

до Публічного акціонерного
товариства «Державне акціонерне
товариство «Чорноморнафтогаз»

про стягнення 49 017,30 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Остапенко В.М.
(довіреність №14-109 від 18.04.2014);

від відповідача: не з'явилися.

секретар судового засідання: Жиленко
Е.В.

Обставини справи:

30.07.2014 Публічне акціонерне товариство
«Національна акціонерна компанія
«Нафтогаз України» (далі - позивач)
звернулось до господарського суду
Київської області з позовною заявою
№14/г-743 від 23.07.2014 (вх. №3361/14) до
Публічного акціонерного товариства
«Державне акціонерне товариство
«Чорноморнафтогаз» (далі - відповідач)
про стягнення 49 017,30 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем зобов'язань за договором
купівлі-продажу природного газу
№106-ПГ-2011 від 20.09.2011, а саме щодо повної
та своєчасної оплати за поставлений
газ.

В результаті чого, позивач просить суд,
стягнути з відповідача 46 490,24 грн. 3%
річних та 2 527,07 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 30.07.2014 порушено провадження
у справі №911/3221/14 та призначено її до
розгляду на 18.09.2014.

18.09.2014 до початку судового засідання,
через канцелярію господарського суду
Київської області, представник
позивача подав клопотання б/н від 18.09.2014
(вх. №19680/14) про долучення до матеріалів
справи виписки з Єдиного державного
реєстру юридичних та фізичних
осіб-підприємців.

18.09.2014 до початку судового засідання,
через канцелярію господарського суду
Київської області, представник
відповідача подав клопотання №20-777 від
17.09.2014 (вх. №19681/14), в якому просив
відкласти розгляд справи.

18.09.2014, у судовому засіданні
представник позивача подав клопотання
про продовження строку розгляду спору
на п'ятнадцять днів.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 18.09.2014 продовжено строк
вирішення спору у справі №911/3221/14 на
п'ятнадцять днів з 01.10.2014 по 15.10.2014 та
відкладено розгляд справи на 09.10.2014.

У судовому засіданні 09.10.2014 сторонам
оголошено перерву на 15.10.2014.

У судовому засіданні 15.10.2014 представник
відповідача подав заяву б/н, б/д (вх..
№826/14) про колегіальний розгляд справи,
подану заяву представник позивача
підтримав.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 15.10.2014 (суддя - Антонова В.М.),
призначено колегіальний розгляд
справи №911/3221/14 та передано справу до
відділу інформаційно-статистичного
забезпечення та кодифікації
законодавства апарату суду для
визначення складу колегії суду.

Розпорядженням голови господарського
суду Київської області №228-АР від 17.10.2014
«Про призначення складу колегії суддів
з розгляду справи» призначено колегію
з розгляду справи №911/3221/14 у складі
трьох суддів: головуючий суддя -
Антонова В.М., судді - Бабкіна В.М., Заєць
Д.Г.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 17.10.2014 справу №911/3221/14
прийнято до розгляду у складі колегії
суддів: головуючий суддя - Антонова В.М.,
судді - Бабкіна В.М., Заєць Д.Г. та
розгляд справи призначено на 11.12.2014.

У судовому засіданні 11.12.2014 представник
позивача подав клопотання про
продовження строку розгляду спору на 15
днів.

У судовому засіданні 11.12.2014 сторонам
оголошено перерву на 23.12.2014.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 11.12.2014 продовжено строк
вирішення спору у справі №911/3221/14 на
п'ятнадцять днів з 19.12.2014 по 02.01.2015.

У судовому засіданні 23.12.2014 представник
позивача підтримав вимоги викладені в
позовній заяві.

У судове засідання 23.12.2014 представник
відповідача, який у відповідності з ч. 1
ст. 64 ГПК України належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового засідання, не з'явився.

Як роз'яснено в п. 3.9.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду від 26.12.2011
року № 18, у випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи зазначене, суд дійшов до
висновку про можливість розгляду
справи за відсутності відповідача,
належно повідомленого про дату, час та
місце судового засідання.

Крім того, у зв'язку з неподанням
відповідачем на вимогу суду відзиву на
позов, суд на підставі ст.75 ГПК України
вважає за можливим розглянути справу
за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні 23.12.2014
господарським судом на підставі ст. 85
ГПК України було оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши та оцінивши
представлені докази в їх сукупності,
суд встановив:

30.12.2011 між Публічним акціонерним
товариством «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України»
(продавець за договором) та Публічним
акціонерним товариством «Державне
акціонерне товариство
«Чорноморнафтогаз» (покупець за
договором) було укладено договір №
106-ПГ-2011 купівлі-продажу природного
газу (далі - договір).

Укладений сторонами договір є
підставою для виникнення у його сторін
господарських зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань в
силу ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

Відповідно до п.1.1. договору, позивач
зобов'язується передати у власність
покупцю у IV кварталі 2011 року та у 2012
році природний газ (за кодом згідно УКТ
ЗЕД 2711 21 00 00, ввезеного на митну
територію України ПАТ «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України», далі - газ), а покупець -
прийняти та оплатити цей природний газ
на умовах цього договору.

Згідно п. 2.1 договору продавець передає
з 01 жовтня 2011 по 31 грудня 2012 року газ у
обсязі до 1867 тис. куб. м. (один мільйон
вісімсот шістдесят сім тисяч куб.м.), у
тому числі по місяцях кварталів
(тис.куб.м.).

Пунктом 3.1 договору зазначено, що
продавець передає покупцю газ у
пунктах приймання-передачі газу на
вхідній запірній відключній арматурі
покупця. Право власності переходить до
покупця в пунктах приймання-передачі;
після переходу права власності на газ
покупець несе всі ризики і приймає на
себе відповідальність, пов'язану з
правом власності на газ.

Як визначено п. 4.1 договору, ціна
(граничний рівень ціни) на газ та
послуги з його транспортування
встановлюється НКРЕ.

Ціна за 1000 м.куб. природного газу
становить - 3 023,50 грн. без врахування
збору у вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на природний газ,
тарифів на транспортування, розподіл і
постачання природного газу за в за
врегульованим тарифом та податку на
додану вартість (п.4.2. договору).

До сплати за 1000 м.куб. природного газу - 3
023,50 грн., крім того цільова надбавка - 2%
та податок на додану вартість -20%,
всього з ПДВ - 3 700,76 грн. (п.4.2. договору).

Згідно умов вказаного договору, до ціни
газу додається тариф на послуги з
транспортування природного газу, який
становить 244,80 грн, крім того ПДВ, а
всього з ПДВ -293,76 грн. (п.4.2. договору).

Всього до оплати за природний газ та
послуги з його транспортування - 3 328,77
грн., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 3
994,52 грн. (п.4.2. договору).

Пунктом 4.3 визначено, що у разі зміни
НКРЕ ціни на природний газ або тарифів
на його транспортування, розподіл і
постачання сторони вносять зміни до
пункту 4.2. договору за дати набрання
чинності встановленої НКРЕ ціни та
тарифів.

Відповідно до п.4.4. договору загальна
сума вартості природного газу за цим
договором складається із сум вартості
місячних поставок газу.

Пунктом 9.1. договору зазначено, що він
набирає чинності з дати його
підписання уповноваженими
представниками сторін та скріплення їх
підписів печатками сторін, і діє в
частині реалізації газу з 01 жовтна 2011
року по 31 грудня 2012 року, а в частині
проведення розрахунків за газ та
послуг з його транспортування - до
повного погашення заборгованості.

Крім того, між сторонами укладено
додаткову угоду № 1 від 30.09.2011
відповідно до якої сторони виклали п. 4.2
договору у новій редакції, відповідно
до якої визначили ціну за 1000 куб.м.
природного газу - 3 382,00 грн. без
урахування збору у вигляді цільової
надбавки до затвердженого тарифу на
природний газ, тарифів на
транспортування, розподіл і постачання
природного газу за врегульованим
тарифом та податку на додану вартість.
До сплати за 1000 м.куб. природного газу -
3 382,50 грн., крім того цільова надбавка - 2%
та податок на додану вартість -20%,
всього з ПДВ - 4 139,57 грн.

До ціни газу додається тариф на послуги
з транспортування природного газу
магістральним газопроводом, який
становить 262,25 грн, крім того ПДВ - 20%, а
всього з ПДВ -314,70 грн.

Всього до оплати за природний газ та
послуги з його транспортування - 3 711,98
грн., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 4
454,27 грн.

11.10.2011 між сторонами укладено додаткову
угоду № 2 відповідно до якої сторони
виклали п. 4.1 договору у новій
редакції, відповідно до якої визначили,
що ціна за 1000 м.куб. за кприродного газу
становить - 3 023,50 грн. без врахування
збору у вигляді цільової УКТ ЗЕД 2711 21 00
00, ввезеного на митну територію України
ПАТ «Національна акціонерна компанія
«Нафтогаз України» становить 3 382,00 грн.,
без урахування податку на додану
вартість, збору затвердженого тарифу
на природний газ у вигляді цільової
надбавки, тарифів на його
транспортування, розподіл і
постачання, крім того збір у вигляді
цільової надбавки до затвердженого
тарифу на природний газ - 2% та податок
на додану вартість - 0%.

До сплати за 1000 м.куб. газу з
урахуванням цільової надбавки та ПДВ -
3 449,64 грн.

До ціни газу додається тариф на послуги
з транспортування природного газу
магістральними трубопроводами, який
становить 262,25 грн., крім того ПДВ - 20%,
всього з ПДВ - 314,70 грн.

Також, 31.01.2012 між сторонами укладено
додаткову угоду № 3 відповідно до якої
сторони виклали п. 4.2 договору у новій
редакції, відповідно до якої визначили
ціну за 1000 куб.м. природного газу - 3 509,00
грн. без урахування податку на додну
вартість, збору у вигляді цільової
надбавки до затвердженого тарифу на
природний газ, тарифів на
транспортування, розподіл і постачання
природного газу за врегульованим
тарифом та податку на додану вартість,
крім того збір у вигляді цільової
надбавки до затвердженого тарифу на
природний газ - 2% та податок на додану
вартість - 0%.

До ціни газу додається тариф на послуги
з транспортування природного газу
магістральним газопроводом, який
становить 265,10 грн, крім того ПДВ - 20%.

До сплати за 1000 м.куб. природного газу -
3 844,28 грн., крім того ПДВ на послуги з
транспортування газу магістральними
трубопроводами - 53,02 грн., всього з ПДВ - 3
897,30 грн.

Господарський суд встановив, що на
виконання п. 2.1 договору, позивач
поставив протягом жовтня 2011- січень 2012,
а відповідач прийняв природний газ у
загальному обсязі 485,236 тис.куб.м. на
загальну суму 1 868 202,79 грн., що
підтверджується актами
приймання-передачі природного газу,
копії яких долучені до матеріалів
справи, а саме: від 31.10.2011 на суму 371 510,25
грн.; від 31.10.2014 на суму 190 517,95 грн., від
30.11.2011 на суму 485 129,32 грн., від 31.12.2011 на
суму 466 375,38 грн., від 31.01.2012 на суму 354 669,89
грн.

Частиною першою ст. 173 Господарського
кодексу України визначено, що
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Пунктом першим статті 193
Господарського кодексу України та
статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 6.1 договору зазначено, що
оплата за газ здійснюється покупцем
виключно грошовими коштами шляхом 50 %
попередньої оплати вартості планових
обсягів поставки природного газу за 5
днів до початку здійснення поставки.
Решта 50 % вартості планових обсягів
поставки природного газу сплачується
покупцем протягом місяця поставки
газу.

Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14-го
числа місяця, наступного за місяцем
поставки газу (п. 6.1 договору).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Рішенням господарського суду
Автономної Республіки Крим від 07.02.2013
по справі №5002-9/4501-2012, яке залишене без
змін постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від
18.03.2013, за позовом Публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України» до Публічного акціонерного
товариства «Державне акціонерне
товариство «Чорноморнафтогаз» про
стягнення 1 526 993,39 грн., з яких 1 263 532,90
грн. основного боргу, 111 558,17 грн. пені, 113
274,19 грн. штрафу, 26 817,34 грн. 3% річних, 11
810,79 грн. інфляційних втрат, за
договором №106-ПГ-2011 купівлі-продажу
природного від 30.09.2011, задоволено
повністю.

Відповідно до змісту ст.115
Господарсько-процесуального кодексу
України, рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України.

Згідно із ч. 3 ст. 35
Господарсько-процесуального кодексу
України, обставини, встановлені
рішенням суду у господарській,
цивільний або адміністративній справі,
що набрало законної сили, крім
встановлених рішенням третейського
суду, не доказуються при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі
особи або особа, щодо якої встановлено
ці обставини.

Позивач у справі №5002-9/4501-2012
нараховував 3% річних за період з 14.11.2011
по 31.04.2012 та інфляційні втрати за період
з 14.11.2012 по 31.04.2012.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем донараховано 3% річних за
період з 28.08.2012 по 19.11.2013 та інфляційні
втрати за період з 09.2012 по 12.2013, який не
було заявлено при розгляді справи №
5002-9/4501-2012.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Передбачене законом право кредитора
вимагати сплати боргу з урахуванням
індексу інфляції та процентів річних є
способами захисту його майнового права
та інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові.

Господарський суд зазначає, що
вимагати сплати суми боргу з
врахуванням індексу інфляції є правом
позивача, яке він може реалізувати, а
може від нього відмовитися. Якщо
позивач приймає рішення вимагати
сплати суми боргу з врахуванням
індексу інфляції, він має враховувати
індекс інфляції за кожний місяць (рік)
прострочення, незалежно від того, чи
був в якійсь період індекс інфляції
менше одиниці (тобто мала місце не
інфляція, а дефляція), а отже сума боргу
в цьому періоді зменшується.

Оскільки, відповідачем прострочено
виконання грошового зобов'язання, то
відповідно вимога позивача про
стягнення з відповідача 3% річних та
інфляційних втрат, нарахованих на суму
боргу за несвоєчасну оплату послуг та
відшкодування вартості спожитої
електроенергії згідно договору, є
правомірною.

Господарський суд, здійснивши власний
розрахунок за допомогою калькулятору
підрахунку заборгованості та штрафних
санкцій «ЛІГА:ЕЛІТ 9.1.2.», встановив, що
розрахунок позивача є арифметично
невірним.

За розрахунком суду розмір 3% за період
з 28.08.2012 по 19.11.2013 нарахованих на суму
боргу 442,487,63 грн. становить 16 329,61 грн., за
період з 28.08.2012 по 19.11.2013 нарахованих на
суму боргу 466 375,38 грн. становить 17 211,17
грн., за період з 28.08.2012 по 19.11.2013
нарахованих на суму боргу 354 669,89
становить 13 088,78 грн.

Проте, виходячи з того, що позивачем
заявлено до стягнення 46 490,24 грн. 3%
річних, заяв про збільшення вказаної
позовної вимоги позивачем не
подавалось, а господарський суд
позбавлений права виходити за межі
позовних вимог (п.2 ст. 83 ГПК України та
п.14 Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 11.04.05 р.
№ 01-8/344 «Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2004 році»),
позовні вимоги підлягають задоволенню
саме у заявленій до стягнення сумі - 46
490,24 грн.

Господарський суд, здійснивши власний
розрахунок за допомогою калькулятору
підрахунку заборгованості та штрафних
санкцій «ЛІГА:ЕЛІТ 9.1.2.», встановив, що
розмір інфляційних втрат нараховано за
періоди з 09.2012 по 12.2013 на суму боргу 442
487,63 грн., з 09.2012 по 12.2013 на суму 466 375,38
грн., з 09.2012 по 2.2013 на суму боргу 354 669,89
грн. вірно.

Таким чином, вимога щодо стягнення з
відповідача на користь позивача
інфляційних втрат підлягає
задоволенню повністю, у розмірі 2 527,07
грн.

Статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

З огляду на те, що відповідач не подав
контрозрахунок процентів та
інфляційних втрат, оцінюючи наявні в
матеріалах справи документи та
досліджуючи в судовому засіданні
докази, виходячи з вищевикладених
обставин справи, господарський суд
дійшов висновку, що заявлені позовні
вимоги є правомірними, документально
підтвердженими, відповідачем не
спростованими.

Таким чином, позов підлягає
задоволенню повністю у сумі 49 017,30 грн.,
з яких 46 490,24 грн. 3% річних та 2 527,07 грн.
інфляційних втрат.

Судовий збір, відповідно до статей 44, 49
ГПК України, покладаються судом на
відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Державне акціонерне
товариство «Чорноморнафтогаз» (01030, м.
Київ, вулиця Богдана Хмельницького,
будинок 26, офіс 505, ідентифікаційний
код: 00153117) на користь Публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України» (01001, м. Київ, вулиця Богдана
Хмельницького, будинок 6,
ідентифікаційний код: 20077720) 46 490 (сорок
шість тисяч чотириста дев'яносто) грн. 24
коп. 3% річних, 2 527 (дві тисячі п'ятсот
двадцять сім) грн. 07 коп. інфляційних
втрат та 1827 (одну тисячу вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду Київської
області набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його належного оформлення і підписання
та може бути оскаржено в апеляційному
порядку.

Головуючий суддя
В.М.
Антонова

Суддя
В.М.
Бабкіна

Суддя
Д.Г. Заєць

Повне рішення складено 25.12.2014 року.