ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30 липня 2014 р. Справа № 903/613/14

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "МТІ ", м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю «ЮЖНАЯ ПАЛЬМИРА ЛТД», м. Луцьк

про стягнення 441 533,97 грн.

Суддя Кравчук В.О.

при секретарі судового засідання Міськіву Т.І.

за участю представників сторін:

від позивача: н/з

від відповідача: н/з

Сторони в судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась.

Суть спору: позивач - ТзОВ "МТІ"- звернувся до суду з позовом до ТзОВ "ЮЖНАЯ ПАЛЬМИРА ЛТД" про стягнення 441 533, 97 грн., в тому числі: сума основного боргу - 380 648,10 грн., пені - 29 287,17 грн., 3% річних - 3 942,05 грн. та інфляційних втрат- 27 656,65 грн.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 04.07.2014р. було порушено провадження у справі, а справу призначено до розгляду на 16.07.2014р. та зобов'язано сторони надати суду ряд документів, необхідних для об'єктивного розгляду справи по суті.

В судовому засіданні 16.07.2014р. представник позивача позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити. Також надав письмові пояснення щодо використання сторонами договору поставки №207999/07/13 від 04.01.2013р. п.7.2.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 16.07.2014р. розгляд справи відкладено на 30.07.2014р. через неявку відповідача у судове засідання, необхідність з'ясування всіх істотних обставин справи та повторного витребування доказів.

На адресу суду 29.07.2014р. від позивача надійшла телеграма «Київ 116/01 36 29/7 1524» про розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Відповідач вимог ухвал суду від 04.07.2014р. та від 16.07.2014р. не виконав, в судові засідання 16.07.2014р. та 30.07.2014р. не з'явився, компетентного представника не направив, витребуваних ухвалами суду документів не надав, ухвали господарського суду від 04.07.2014р. та від 16.07.2014р. повернулися суду із позначкою "за закінченням терміну зберігання".

Вищезазначені ухвали були надіслані відповідачу на адресу зазначену у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (витяг станом на 24.06.2014р.), а саме на адресу: Волинська обл., м. Луцьк, пр. Грушевського, 30.(а.с. 47-48).

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ст.87 ГПК України.

В разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (пп.3.9.1. п.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р.).

На підставі викладеного суд вважає, що вжив усіх необхідних заходів для повідомлення відповідача про час слухання справи, та з урахуванням вимог ст.69 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

Дослідивши наявні матеріали у справі, господарський суд,-

встановив:

04.01.2013р. між ТзОВ "МТІ" (Постачальник) та ТзОВ "ЮЖНАЯ ПАЛЬМИРА ЛТД" (Покупець) було укладено Договір поставки №207999/07/13.

Відповідно до п.1.1. цього договору Постачальник повинен поставляти партії товару на підставі заявки, а Покупець зобов'язався прийняти товар та своєчасно оплатити його згідно з умовами договору.

Згідно до умов п.8.1. договору Покупець повинен сплатити за поставлений товар не пізніше 21 календарного дня з дати поставки товару Постачальником.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. Між сторонами зобов'язання виникли з договору №207999/07/13 від 04.01.2013р.

Свої зобов'язання щодо сплати вартості поставлених товарів за видатковими накладними Покупець виконав частково, чим порушив умови Договору поставки.

Факт поставки товару Постачальником підтверджується видатковими накладними: №23955243 від 27.01.2014р., №24124830 від 17.02.2014р., №24173020 від 25.02.2014р., №23861831 від 17.03.2014р., №23867244 від 17.03.2014р., №23867246 від 17.03.2014р., №23899322 від 17.03.2014р., №23918974 від 17.03.2014р., №23919013 від 17.03.2014р., №23933511 від 17.03.2014р., №23956527 від 17.03 2014р., №23964266 від 17.03.2014р., №23964269 від 17.03.2014р., №23964271 від 17.03.2014р, №23909724 від 19.03.2014р., №23909725 від 19.03.2014р., №23909726 від 19.03.2014р., №23933971 від 19.03.2014р., №23964267 від 19.03.2014р. та №23964268 від 19.03.2014р. ( (а.с. 14-39).

Судом встановлено, що зазначені видаткові накладні підписані уповноваженими представниками Постачальника - ТзОВ «МТІ» та Покупця ( згідно наданої довіреності №5 від 14.01.2014р. на отримання поставленого товару) - в повному об'ємі відображають зміст та обсяги здійснених сторонами на їх підставі, згідно умов підписаного договору №207999/07/13 від 04.01.2013 р. у січні - березні місяцях 2014 року господарських операцій.

На підставі доданої Постачальником виписки з особового рахунку від 17.02.2014р. судом встановлено, що Покупець частково перерахував на рахунок Постачальника грошові кошти в якості оплати за поставлений в січні - березні 2014 року товару в сумі 2 500,00 грн., на підставі чого в ТзОВ «МТІ» утворилася заборгованість в сумі - 380 648,10 грн.

Згідно до ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), одним з наслідків порушення зобов'язання, передбачених ст. 611 ЦК України є сплата неустойки, згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором.

Пунктом 9.4 Договору встановлено, що Постачальник має право вимагати від Покупця за прострочення виконання грошового зобов'язання сплатити пеню в розмірі 0.1% вартості товару за кожен день прострочення вартості платежу.

Відповідно до розрахунку, який додається до позовної заяви, сума пені, яку відповідачу належить сплатити на користь позивача складає 29 287, 17 грн., судом перевірно та є вірною.

Частина 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки Покупець прострочив виконання грошового зобов'язання, а саме зобов'язання з оплати поставленого товару, то Покупець зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, а також суму боргу з урахуванням інфляції.

Відповідно до розрахунку, який додається до позовної заяви, сума 3% річних які належить сплатити Покупцю на користь Постачальника складає - 3 942,05 грн., сума інфляційних втрат, відповідно до вищезгаданого розрахунку, складає 27 656,65 грн. (а.с. 8-9), судом перевірено та є вірною.

В силу ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При цьому вимоги, що пред'являються до доказів, визначені ст.34 ГПК України, відповідно до якої, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному й об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, а також те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості в розмірі - 441 533, 97 грн., в тому числі: сума основного боргу - 380 648,10 грн., пені - 29 287,17 грн., 3% річних - 3 942,05 грн. та інфляційних втрат - 27 656,65 грн. є підставні та підлягають до задоволення.

Враховуючи приписи щодо покладення судового збору на учасників судового процесу в залежності від результату вирішення спору, передбачені статтею 49 ГПК України, та враховуючи, що спір виник внаслідок неправильних дій сторін та відсутність правових підстав для звільнення позивача та відповідача від його сплати, з відповідача на користь позивача належить стягнути 8 830,68 грн. судового збору.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.32, 33, 43, 44, 49, 82-85, господарський суд,-

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЖНАЯ ПАЛЬМИРА ЛТД" (43000, Волинська обл., м. Луцьк, проспект Грушевського, 30 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "МТІ" (01023, м. Київ, бульвар Л.Українки, 4, ) - 441 533, 97 (чотириста сорок одну тисячу п`ятсот тридцять три гривні дев`яносто сім копійок) грн., з них: основного боргу - 380 648,10 грн., пені - 29 287,17 грн., 3% річних - 3 942,05 грн., інфляційних втрат- 27 656,65 грн. та 8 830,68 (вісім тисяч вісімсот тридцять гривень шістдесят вісім копійок) грн. сплаченого позивачем судового збору

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено

01.08.2014

Суддя В. О. Кравчук