ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2014 р.
Справа № 914/3659/14

За позовом: Управління комунальної
власності департаменту економічної
політики Львівської міської ради,
м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Хорс ЛТД», м.Львів

про зобов'язання повернути об'єкт
оренди та стягнення заборгованості у
сумі 147'268,43 грн.

Суддя Яворський Б.І.

при секретарі Кубара А.

Представники:

від позивача: Ганусяк О.,

від відповідача: Лука Т.

На розгляд господарського суду
Львівської області Управлінням
комунальної власності департаменту
економічної політики Львівської
міської ради подано позов до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Хорс ЛТД» про
зобов'язання повернути об'єкт оренди
та стягнення заборгованості у сумі
200'010,07 грн.

Ухвалою суду від 16.10.2014 р. порушено
провадження у справі, яку призначено до
розгляду на 28.10.2014р. Ухвалою суду від
15.12.2014р. строк розгляду справи
продовжувався на 15 днів. У судових
засіданнях 28.10.2014р., 10.11.2014р., 24.11.2014р.,
27.11.2014р. та 15.12.2014р. оголошувалася
перерва.

15.12.2014р. позивач подав заяву про
уточнення позовних вимог, у якій просив
стягнути з відповідача 147'268,43 грн.
заборгованості, що виникла за
договором оренди, та виселити
відповідача з орендованого ним майна у
зв'язку із закінченням терміну дії
договору.

Згідно ст.22 ГПК України позивач вправі
до прийняття рішення по справі
збільшити розмір позовних вимог,
відмовитися від позову або зменшити
розмір позовних вимог. Оскільки
позивач скористався своїм правом
зменшити розмір позовних вимог, суд
прийняв таку заяву.

У судовому засіданні 24.12.2014р.
представник позивача позовні вимоги
підтримав з підстав, викладених у
позовній заяві та додаткових письмових
поясненнях, просив суд позовні вимоги
задоволити повністю, виселити
відповідача із займаних приміщень у
зв'язку із закінченням терміну дії
договору оренди та стягнути з
відповідача 147' 268,43 грн. заборгованості.

У судовому засіданні 24.12.2014р.
представник відповідача проти позову
заперечив з підстав, викладених у
відзиві на позовну заяву та письмових
запереченнях, зокрема, зазначив, що
договір оренди є продовженим. Щодо
заборгованості, то повідомив, що дійсно
така існує, однак позивач не врахував,
що про стягнення заборгованості за
період до 09.10.2012р. існує рішення суду
від 19.02.2013р.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, повно,
всебічно і об'єктивно з'ясувавши усі
обставини справи в їх сукупності,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, судом встановлено таке.

07.04.2008р. між Управління комунальної
власності департаменту економічної
політики Львівської міської ради
(орендодавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Хорс ЛТД»
(орендар) було укладено договір оренди
нерухомого майна №Ш-6108-8 (надалі по
тексту - договір), відповідно до п.1
якого орендодавець на підставі наказу
управління комунальної власності від
07.12.2007р. №1198-О, договору оренди від
29.12.2006 р. №Ш-4986-6 передає, а орендар
приймає в строкове платне користування
нерухоме майно, що знаходиться на
балансі ЛКП «Замарстинів-400»
(балансоутримувач). Об'єктом оренди є
приміщення, що знаходиться за адресою:
м. Львів, вул. Тесленка, 4, загальною
площею 176,7 м2, з індексами приміщень
1-1-----1-10, відповідно до даних технічного
паспорта ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 12.09.2006
р. №367.

Відповідно до п.2.1 договору об'єкт
оренди буде використовуватися
орендарем для хімчистки - 93,4 кв.м,
прання білизни - 41,8 кв.м, ремонту одягу -
22,5 кв.м, ремонту взуття - 19,0 кв.м.

При передачі об'єкта оренди
складається акт здачі-приймання, який
підписується орендарем та
балансоутримувачем. Об'єкт оренди
вважається переданим в оренду з
моменту підписання акту
здачі-приймання (п.п.3.2 договору).

Термін договору оренди визначений
на 2 роки 364 дні з 07.04.2008р. до 06.04.2011р. У
разі відсутності заяви однієї із
сторін про припинення або зміну умов
договору оренди протягом одного місяця
після закінчення терміну дії договору
він вважається продовженим на той
самий термін і на тих самих умовах, які
були передбачені договором (п.п.4.1, 4.3
договору).

У матеріалах справи міститься
повідомлення позивача №2302-вих-1393 від
21.04.2011р. про припинення договірних
відносин у зв'язку із закінченням
терміну дії договору оренди.
Зазначеним листом, позивач повідомив
відповідача, що договір припинив свою
дію з 06.04.2011р. та орендар зобов'язаний
повернути протягом 15 днів орендоване
приміщення балансоутримувачу у
належному санітарно-технічному стані
по акту приймання-передачі.

Рішенням господарського суду
Львівської області від 19.02.2013р.,
залишеним без змін постановою
Львівського апеляційного
господарського суду у справі №914/8/13
стягнуто з ТзОВ «Хорс ЛТД» на користь
УКВ ДЕП ЛМР 112' 729,62 грн. заборгованості
по сплаті орендної плати за договором
за період з 01.04.2011р. по 09.10.2012р.

06.05.2014р. позивач надіслав відповідачу
повідомлення про припинення
договірних відносин, що
підтверджується фіскальним чеком від
06.05.2014р. та реєстром відправлених
рекомендованих листів від 06.05.2014р.

Станом на день прийняття рішення
докази повернення об'єкта оренди та
сплати заборгованості в матеріалах
справи відсутні.

При прийняття рішення суд виходив з
наступного.

Відповідно до ч.1 ст.283 Господарського
кодексу України за договором оренди
одна сторона (орендодавець) передає
другій стороні (орендареві) за плату на
певний строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.

Згідно ст.286 ГК України орендна плата -
це фіксований платіж, який орендар
сплачує орендодавцю незалежно від
наслідків своєї господарської
діяльності. Розмір орендної плати може
бути змінений за погодженням сторін, а
також в інших випадках, передбачених
законодавством.

Відповідно до ст.526 ЦК України та ст.193
ГК України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином згідно
умов договору та актів цивільного
законодавства, а при відсутності таких
вказівок - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно п.п.44, 45 Положення про
розмежування повноважень між
виконавчими органами Львівської
міської ради, затвердженого ухвалою
Львівської міської ради від 19.10.2006р.
№219, до повноважень Департаменту
економічної політики Львівської
міської ради належить реалізація
політики органів місцевого
самоврядування Львова у сфері
управління майном, що належить до
власності територіальної громади
міста (комунальної власності міста),
здійснення управління майном, що
належить до комунальної власності
міста, у визначених міською радою та
виконавчим комітетом межах; виконання
повноважень орендодавця, продавця,
органу приватизації майна комунальної
власності міста.

Відповідно до ст.287 ГК України
орендодавцями щодо комунального майна
є органи, уповноважені місцевими
радами управляти майном, яке є у
комунальній власності.

Згідно з п.п. 1.1, 2 Положення про
управління комунальної власності
Львівської міської ради, затвердженого
рішення виконавчого комітету
Львівської міської ради від 07.12.2007р.
№1100, Управління комунальної власності
Львівської міської ради є структурним
підрозділом департаменту економічної
політики Львівської міської ради,
основними завданнями якого є виконання
функції органу управління майном
комунальної власності територіальної
громади м. Львова, передача в оренду,
відчуження (приватизація) майна
комунальної власності територіальної
громади м. Львова. Управління є
юридичною особою, має самостійний
баланс, рахунки в органах Державного
казначейства України, печатку із
зображенням Державного Герба України і
своїм найменуванням, кутовий штамп та
бланк встановленого зразка (п.1.4
положення). З огляду на це, управління
комунальної власності департаменту
економічної політики Львівської
міської ради є органом, уповноваженим
державою здійснювати відповідні
функції у спірних правовідносинах.

Частиною 2 ст.291 ГК України та частиною 2
ст.26 Закону України «Про оренду
державного та комунального майна»
договір оренди припиняється у разі:
закінчення строку, на який його було
укладено, приватизації об'єкта оренди
орендарем (за участю орендаря),
банкрутства орендаря, загибелі об'єкта
оренди, ліквідації юридичної особи, яка
була орендарем або орендодавцем.

Відповідно до ч.4 ст.284 ГК України строк
договору оренди визначається за
погодженням сторін. Згідно з ч.2 ст.17
Закону України «Про оренду державного
та комунального майна» у разі
відсутності заяви однієї із сторін про
припинення або зміну умов договору
оренди протягом місяця після
закінчення терміну дії договору він
вважається продовженим на той самий
термін і на тих самих умовах, які були
передбачені договором.

Таким чином, у випадку відсутності
заяви однієї із сторін про припинення
договору оренди нерухомого майна
комунальної чи державної форми
власності протягом місяця після
закінчення терміну дії договору він
вважається продовженим на той самий
термін і на тих самих умовах, які були
передбачені договором, а договірні
стосунки не потребують додаткового
волевиявлення сторін шляхом видачі
листів чи наказів про продовження
строку дії договору.

Позивач зазначає, що він 21.04.2011р.
надіслав відповідачу повідомлення про
припинення договірних відносин у
зв'язку із закінченням терміну дії
договору оренди. Суд вимагав у позивача
надати докази надіслання даного
повідомлення відповідачу, однак
управління їх не надало.

Як визначено у п.4.1 договору, термін
його дії 2 роки 364 дні - з 07.04.2009р. до
06.04.2011р. Оскільки відповідна заява про
припинення не була надіслана, на
підставі п.4.3 договору та ч.2 ст.17 Закону
України «Про оренду державного та
комунального майна» договір був
продовжений на тих самих умовах, які
були передбачені договором, і на той
самий термін - 2 роки 364 дні, тобто з
06.04.2011р. до 05.04.2014р. Тому останній день
місячного строку для повідомлення про
припинення договірних відносин у
порядку п.4.3 договору та ч.2 ст.17 Закону
України «Про оренду державного та
комунального майна» - це 05.05.2014р.

Позивач стверджує, що ним дотримано
відповідного строку, оскільки
повідомлення було надіслано 05.05.2014р.
Однак така позиція не підтверджується
матеріалами справи, оскільки, хоча
повідомлення і датоване 05.05.2014р.,
відправлено було тільки 06.05.2014р., що
підтверджується фіскальним чеком та
реєстром відправлених рекомендованих
листів від 06.05.2014р.

Отже, орендодавець не повідомив
орендаря про припинення договору у
межах місячного строку, встановленого
законом та договором. Як наслідок -
договір оренди є продовженим, а тому у
задоволенні позовної вимоги про
виселення суд відмовляє.

Також позивач просив стягнути з
відповідача заборгованість по сплаті
орендної плати у розмірі 147' 268,43 грн. за
період з 01.10.2012р. по 31.08.2014р. Відповідач
не заперечив проти існування такої
заборгованості, однак зазначив, що за
період з 01.10.2012р. по 09.10.2012р.
заборгованість уже стягнута рішенням
суду.

Як же зазначалося вище, рішенням
господарського суду Львівської
області від 19.02.2013 р., залишеним без змін
постановою Львівського апеляційного
господарського суду у справі №914/8/13, з
ТзОВ «Хорс ЛТД» стягнуто на користь УКВ
ДЕП ЛМР 112' 729,62 грн. заборгованості по
сплаті орендної плати за договором за
період з 01.04.2011р. по 09.10.2012р. Таким чином,
щодо стягнення заборгованості за 9 днів
жовтня 2012р. уже є рішення суду, яке
набрало законної сили.

Згідно п.2 ч.1 ст.80 ГПК України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо є рішення
господарського суду або іншого органу,
який в межах своєї компетенції вирішив
господарський спір між тими ж
сторонами, про той же предмет і з тих же
підстав.

Оскільки рішенням суду, яке набрало
законної сили, уже було стягнуто з
відповідача заборгованість з орендної
плати за період з 01.10.2012р. по 09.10.2012р.,
провадження у справі у цій частині щодо
стягнення 1' 808,76 грн. (6' 230,18 грн. місячна
орендна плата за жовтень 2012р. : 31 день Х 9
днів = 1' 808,76 грн.) необхідно припинити
на підставі п.2 ч.1 ст.80 ГПК України.
Решта нарахованої позивачем суми
заборгованості у розмірі 145'459,67 грн. за
період з 10.10.2012р. по 31.08.2014р. слід
стягнути з відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.4-3 та ст.33 ГПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи. Ніякі докази не мають для суду
заздалегідь встановленої сили (ст.43 ГПК
України).

Згідно п.2.3 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» №18 від 26.12.2011р. якщо
стороною (або іншим учасником судового
процесу) у вирішенні спору не подано
суду в обґрунтування її вимог або
заперечень належні і допустимі докази,
в тому числі на вимогу суду, або якщо
в разі неможливості самостійно надати
докази нею не подавалося клопотання
про витребування їх судом (частина
перша статті 38 ГПК), то розгляд справи
господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами, і в такому разі у
суду вищої інстанції відсутні
підстави для скасування судового
рішення з мотивів неповного
з'ясування місцевим господарським
судом обставин справи.

Відповідно до п.1 ст.7 Закону України
«Про судовий збір» сплачена сума
судового збору повертається за ухвалою
суду в разі зменшення розміру позовних
вимог або внесення судового збору в
більшому розмірі, ніж встановлено
законом. При зверненні з позовом
позивач сплатив 4'000,20 грн. За майнову
вимогу, однак судовий збір, враховуючи
зменшення позовних вимог, за майнову
вимогу повинен становити 2'945,37 грн., а
тому зайво сплачену суму 1'054,83 грн.
судового збору необхідно повернути
позивачу.

Згідно ч. 1 ст.49 ГПК України судовий збір
покладається у спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших
підстав,- на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у задоволенні позовної вимоги
про виселення суд відмовляє, то у цій
частині судовий збір залишається за
позивачем. Щодо судового збору за
вимогу про стягнення заборгованості,
то тут судовий збір покладається на
відповідача пропорційно розміру
задоволених вимог - у сумі 2' 909,19 грн.

На підставі викладеного вище та
керуючись ст.17 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна», ст.526 Цивільного кодексу
України, ст.ст.193,283,284,286,287
Господарського кодексу України та
ст.ст. 3, 12, 22, 33, 34, 44, 49, 80, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Припинити провадження у справі щодо
стягнення 1' 808,76 грн.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Хорс ЛТД» (79000,
м.Львів, вул.Ак. Лазаренка, 48а/191, ) на користь Управління
комунальної власності департаменту
економічної політики Львівської
міської ради (79008, м.Львів, пл.Галицька,
15, ) 145' 549,67 грн.
заборгованості та 2' 909,19 грн. сплаченого
судового збору.

3. Повернути Управлінню комунальної
власності департаменту економічної
політики Львівської міської ради (79008,
м.Львів, пл.Галицька, 15, )
1' 054,83 грн. зайво сплаченого судового
збору.

4. У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

5. Наказ видати відповідно до ст.116 ГПК
України.

У судовому засіданні 24.12.2014 р. судом
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення, повний текст
складений та підписаний 29.12.2014р.

Суддя
Яворський Б.І.