ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року Справа № 916/1493/14

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючогоЄвсікова
О.О.,суддів:Гольцової Л.А., Кролевець О.А.
(доповідач у справі),розглянувши
касаційну скаргуФізичної
особи-підприємця ОСОБА_4на
рішенняГосподарського суду Одеської
області від 18.06.2014та
постановуОдеського апеляційного
господарського суду від 28.10.2014у
справі№916/1493/14 Господарського суду
Одеської областіза позовомФізичної
особи-підприємця ОСОБА_4до1. Публічного
акціонерного товариства "Укрсоцбанк", 2.
Приватного підприємства
"ЄС-Сервіс"провизнання договору поруки
припиненимза участю представників
сторінвід позивача:ОСОБА_4від
відповідача 1:Дирдін М.Є.від
відповідача 2:не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4
звернувся до Господарського суду
Одеської області з позовом до
Публічного акціонерного товариства
"Укрсоцбанк" та Приватного
підприємства "ЄС-Сервіс" про визнання
припиненим з 26.02.2012 укладеного між
сторонами договору поруки №06-09/1430 від
25.07.2008 (з урахуванням заяви про
уточнення позовних вимог від 11.06.2014).

Рішенням від 18.06.2014 Господарський суд
Одеської області (суддя Мостепаненко
Ю.І.) у задоволенні позову відмовив з
підстав невірного обрання позивачем
способу захисту своїх прав, який не
передбачений ст. 20 Господарського
кодексу України та ст. 16 Цивільного
кодексу України.

Постановою від 28.10.2014 Одеський
апеляційний господарський суд (колегія
суддів у складі: Лисенко В.А.,
Гладишевої Т.Я., Ліпчанської Н.В.)
рішення суду першої інстанції залишив
без змін, дійшовши висновку про
відсутність підстав для визнання
договору поруки припиненим.

Не погоджуючись з вказаними судовими
рішеннями, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_4 звернувся до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та постанову суду
апеляційної інстанції як такі, що
прийняті з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та прийняти нове рішення про
задоволення позову.

ПАТ "Укрсоцбанк" у своєму відзиві проти
вимог касаційної скарги заперечило,
посилаючись на законність та
обґрунтованість оскаржуваних судових
рішень.

Учасники судового процесу згідно з
приписами ст. 1114 ГПК України були
належним чином повідомлені про день,
час і місце розгляду касаційної скарги,
однак Приватне підприємство "ЄС-Сервіс"
не скористалось передбаченим законом
правом на участь у розгляді справи
касаційною інстанцією.

Заслухавши пояснення представників
сторін, обговоривши доводи касаційної
скарги, перевіривши згідно з ч. 1 ст. 1117
ГПК України наявні матеріали справи на
предмет правильності юридичної оцінки
обставин справи та повноти їх
встановлення в судових рішеннях,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково, виходячи з наступного.

Суди першої та апеляційної інстанцій
встановили, що 28.07.2008 між
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку "Укрсоцбанк",
правонаступником якого є ПАТ
"Укрсоцбанк", (кредитор) та ПП "ЄС-Сервіс"
(позичальник) укладено договір
невідновлювальної кредитної лінії
№08-660/117-304 (надалі - кредитний договір),
за умовами якого кредитор зобов'язався
надавати позичальнику грошові кошти на
умовах забезпеченості, повернення,
строковості, платності та цільового
характеру використання (кредит).

Відповідно до п. 1.1.1 кредитного
договору надання кредиту здійснюється
окремими частинами (траншами) зі
сплатою 14,5% процентів річних за
кредитом та комісій в розмірі та в
порядку, визначеному тарифами на
послуги по наданню кредитів, які
містяться в додатку 1 до цього договору,
який є невід'ємною складовою частиною
цього договору (тарифи), в межах
максимального ліміту заборгованості
позичальника за кредитом в сумі 660190
доларів США з наступним порядком
надання траншів кредиту, а саме по мірі
потреби.

Згідно з п. 2.2 кредитного договору
кредит вважається наданим у момент
(день) списання суми траншу кредиту з
позичкового рахунку, зазначеного у п. 2.1
цього договору, на підставі письмової
заяви позичальника.

У п. 1.1.2 кредитного договору сторони
погодили, що погашення кредиту має
здійснюватись щомісячно рівними
частинами, не пізніше 5 числа, починаючи
з листопада 2008р. по червень 2013р. у сумі
11582,28 доларів США, а в липні 2013р. - 11582,32
доларів США, та з кінцевим терміном
погашення заборгованості за кредитом
не пізніше 27.07.2013 на умовах, визначених
цим договором.

Сплата процентів за користування
кредитом здійснюється у валюті
наданого кредиту щомісячно, не пізніше
5-го числа місяця, наступного за
місяцем, у якому нараховані проценти, а
також у день повернення заборгованості
за кредитом у повній сумі (п. 2.4
кредитного договору).

За умовами п. 1.3 кредитного договору
кредит надається позичальнику на
купівлю обладнання - цифрової
друкарської машини XEROX IGEN 3 110 2008 року
випуску згідно з договором №ТУ-18/08 від
11.03.2008, укладеним з ТОВ "ТЕРЕМ ГРАФІЧНІ
СИСТЕМИ".

Згідно з п. 1.4 договору в якості
забезпечення виконання позичальником
своїх зобов'язань перед кредитором за
цим договором щодо повернення кредиту,
сплати нарахованих процентів, комісій,
можливої неустойки (пені, штрафу), а
також інших витрат щодо задоволення
вимог кредитора за договором кредитор
укладає:

- з позичальником договір застави майна
- обладнання XEROX IGEN 3 110 2008 року випуску
заставною вартістю 4167450 грн., що в
еквіваленті складає 860545,55 доларів США
за офіційним курсом Національного
банку України на дату підписання цього
договору (п. 1.4.1 кредитного договору);

- з поручителем - ОСОБА_4, нотаріально
посвідчений іпотечний договір
трьохкімнатної квартири, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 73,3 м2 вартістю
предмету іпотеки 659000 грн. (п. 1.4.2
кредитного договору).

Між АКБ СР "Укрсоцбанк" (кредитор), ПП
"ЄС-Сервіс" (позичальник) та ФОП ОСОБА_4
(поручитель) укладено договір поруки
№06-09/1430 від 25.07.2008 (надалі - договір
поруки), за умовами якого поручитель
зобов'язався перед кредитором
солідарно відповідати всім своїм
майном, на яке згідно з чинним
законодавством України може бути
звернено стягнення, за виконання
позичальником у повному обсязі
зобов'язань за договором
невідновлювальної кредитної лінії
№08-660/117-304 (договір кредиту).

Змістом забезпеченого порукою
зобов'язання згідно з п. 2.1 договору
поруки є: повернення кредиту в сумі 660190
доларів США, з графіком погашення
відповідно до умов договору кредиту та
з кінцевим терміном повернення кредиту
не пізніше 24.07.2013 року, або в інший
термін дострокового погашення у
випадках, передбачених Договором
кредиту; сплата процентів за
користування кредитом у розмірі 14,5%
річних та комісій, визначених
договором кредиту; сплата можливої
неустойки (пені, штрафу), визначеної
договором кредиту; інші витрати щодо
задоволення вимог кредитора за
договором кредиту.

Відповідно до п. 3.1.1 договору поруки
поручитель зобов'язаний протягом
одного робочого дня від дати отримання
листа кредитора про невиконання
позичальником забезпеченого порукою
зобов'язання за договором кредиту,
виконати відповідне зобов'язання
шляхом перерахування непогашеної суми
кредиту на рахунок кредитора,
непогашеної суми процентів на рахунок
кредитора, непогашеної суми комісій на
рахунок кредитора, непогашеної суми
неустойки (пені, штрафу) на рахунок
кредитора.

Цей договір набирає чинності з моменту
його укладання уповноваженими
представниками сторін та діє до
виконання у повному обсязі зобов'язань
за договором кредиту і цим договором (п.
6.1 договору).

У п. 6.3 договору сторони узгодили, що всі
повідомлення за цим договором будуть
вважатися зробленими належним чином у
разі, якщо вони здійснені у письмовій
формі та надіслані рекомендованим
листом, кур'єром, телеграфом або
вручені особисто за зазначеними
адресами сторін. Датою отримання таких
повідомлень буде вважатись дата
особистого вручення або дата поштового
штемпеля відділення зв'язку
одержувача.

Додатковими угодами №1 від 30.04.2009 і №2
від 08.12.2009 до договору
невідновлювальної кредитної лінії
№08-660/117-304 від 28.07.2008 сторони вносили
зміни до п. 1.1.2 кредитного договору щодо
графіку погашення кредиту. Ці
додаткові угоди підписані, зокрема, від
імені ПП "ЄС-Сервіс" директором ОСОБА_4

У зв'язку з порушенням договірних
зобов`язань за кредитним договором ПАТ
"Укрсоцбанк" звернувся до директора ПП
"ЄС-Сервіс" ОСОБА_4 з листом-претензією
№501.5-13/67-5116 від 18.07.2011, в якому зазначив
про наявність заборгованості за
кредитним договором та просив її
погасити протягом 30 календарних днів з
моменту отримання листа. Зазначений
лист отримано ОСОБА_4 особисто 26.07.2011, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення.

Звернувшись до господарського суду з
позовом у даній справі, позивач заявив
вимоги про визнання припиненим з 26.02.2012
вищевказаного договору поруки. Позов
мотивовано тим, що у спірному договорі
поруки не встановлений строк його дії,
тому ПАТ "Укрсоцбанк", надіславши на
адресу ПП "ЄС-Сервіс" лист-претензію від
18.07.2011, яка отримана останнім 26.07.2011,
мало звернутись до позивача як
поручителя з відповідною вимогою не
пізніше 25.02.2012. За відсутністю такого
звернення, за доводами позивача, порука
припинилася на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК
України.

Суд першої інстанції у задоволенні
цього позову відмовив, оскільки
заявлені позивачем вимоги спрямовані
на встановлення судом юридичного факту
- припинення договору, що не є само по
собі захистом прав та законних
інтересів у розумінні положень ст. 20
Господарського кодексу України та ст. 16
Цивільного кодексу України. Тобто, за
висновком суду першої інстанції,
позивачем невірно обрано спосіб
захисту своїх прав.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути, зокрема,
визнання права; припинення
правовідношення тощо. Суд може
захистити цивільне право або інтерес
іншим способом, що встановлений
договором або законом.

За змістом ст.ст. 559, 598 ЦК України
припинення зобов'язання поруки означає
такий стан сторін правовідношення, при
якому в силу передбачених законом
обставин суб'єктивне право і
кореспондуючий йому обов'язок
перестають існувати.

Кожна особа має право на ефективний
засіб правового захисту, не
заборонений законом, тому виходячи із
загальних засад цивільного
законодавства і господарського
судочинства, права особи на захист у
суді порушених або невизнаних прав,
рівності процесуальних прав і
обов'язків сторін, у разі невизнання
кредитором права поручителя на
припинення зобов'язання за договором
поруки, передбаченого ч. 1 ст. 559 ЦК
України, таке право підлягає захисту
судом за позовом поручителя шляхом
визнання його права на підставі п. 1 ч. 2
ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя. Якщо строк
основного зобов'язання не встановлений
або встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

При цьому умова договору поруки про
його дію до повного виконання
боржником своїх зобов'язань перед
банком за кредитним договором не є
встановленим сторонами строком
припинення дії поруки, оскільки
суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК
України. Тобто за наявності у спірному
договорі відповідної умови договору
щодо його дії до виконання у повному
обсязі зобов'язань за договором
кредиту і цим договором до нього слід
застосовувати положення ч. 4 ст. 559 ЦК
України.

Проте, дійшовши по суті правильного
висновку про необхідність захисту
судом права поручителя на припинення
зобов'язання за договором поруки в разі
його невизнання кредитором, суд
апеляційної інстанції при вирішення
даного спору також не з'ясував
наявність або відсутність у позивача
такого права та порушення чи
невизнання його ПАТ "Укрсоцбанк". Тобто
суд не надав належної правової оцінки
доводам позивача щодо їх відповідності
фактичним обставинам справи та не
встановив наявність передбачених
наведеною вище правовою нормою підстав
для припинення поруки за спірним
договором, не дослідивши обставини
звернення ПАТ "Укрсоцбанк" до позивача
з відповідною вимогою протягом
установленого законом строку тощо.

Натомість, відхиляючи доводи позивача,
суд апеляційної інстанції виходив з
того, що на момент звернення з позовом у
даній справі з позивача вже стягнуто на
користь ПАТ "Укрсоцбанк"
заборгованість за договором кредиту в
сумі 6886715,97 грн. на підставі спірного
договору поруки рішенням Постійно
діючого третейського суду при
Асоціації українських банків від 14.02.2014
у справі №1077/13, яке не було скасовано за
результатами його оскарження до
Господарського суду міста Києва.

З огляду на таке суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про те, що
вимога про припинення договору поруки
не впливає на захист прав та інтересів
позивача, оскільки законодавством не
створено механізму перегляду рішення
третейського суду за нововиявленими
обставинами. Однак такий висновок суду
є хибним, оскільки не ґрунтується на
жодних нормах законодавства, які
регулюють правовідносини поруки, а
також передбачають право відповідних
осіб на звернення до господарського
суду за захистом своїх порушених або
оспорюваних прав і охоронюваних
законом інтересів, визначають способи
захисту тощо.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
дійшла висновку про недотримання
судами першої та апеляційної інстанцій
при вирішенні спору вимог ст.ст. 43, 47, 43,
84, 105 ГПК України щодо повного і
всебічного встановлення усіх обставин
справи, тобто рішення і постанова не
відповідають нормам матеріального і
процесуального права, тому підлягають
скасуванню.

Оскільки касаційна інстанція не
наділена правом оцінки доказів,
наданих сторонами у справі, а право
оцінки доказів належить до повноважень
судів першої та апеляційної інстанцій
з додержанням принципу рівності сторін
у процесі, справа підлягає направленню
на новий розгляд до суду першої
інстанції для встановлення на підставі
відповідних доказів усіх суттєвих
обставин.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119-11112 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення Господарського суду Одеської
області від 18.06.2014 та постанову
Одеського апеляційного господарського
суду від 28.10.2014 у справі №916/1493/14
скасувати, а справу передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий суддя
О.Євсіков

Судді
Л.Гольцова

О.Кролевець