РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/14851/14 15.12.14
За позовом заступника прокурора м. Києва в інтересах держави в особі: Київської міської ради, Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Комунального підприємства "Київський метрополітен"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива-95"

про розірвання договору та стягнення грошових коштів

Головуючий суддя Цюкало Ю.В.

Суддя Босий В.П.

Суддя Літвінова М.Є.

У засіданні брали участь:

від прокуратури: Одуденко А.В. (за посвідченням від 27.09.2012);

від позивача 1: Уланов І.В. (за посвідченням від 31.12.2014);

від позивача 2: Уланов І.В. (за посвідченням від 31.12.2014);

від позивача 3: Гайдай Т.В. (за довіреністю від 17.09.2013);

від відповідача: Ореховський М.Л. (за довіреністю від 29.06.2014).

В судовому засіданні 15 грудня 2014 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

18.07.2014р. до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява № 07/2/2-1080 вих-14 від 16.07.2014 року заступника прокурора м. Києва (Процесуальлний позивач або Заявник) в інтересах держави в особі Київської міської ради (Позивач 1), Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (Позивач 2) та Комунального підприємства "Київський метрополітен" (Позивач 3) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива-95" (Відповідач) про розірвання договору та стягнення 37 680,67 грн.

Позовні вимоги щодо стягнення заборгованості зі сплати орендних платежів за договором оренди обґрунтовані тим, що Відповідач допустив неналежне виконання своїх обов'язків з їх сплати за договором про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 1258 від 16 липня 2013 року, укладеного між Позивачем 2 та Відповідачем. В частині розірвання договору оренди позов мотивується неналежним виконанням Відповідачем своїх обов'язків зі сплати орендних платежів, нецільовим використання об'єкту оренди, порушення істотної умови договору оренди стосовно страхування об'єкту оренди.

Відповідач надав до суду відзив б/н від 05.09.2014 року на позовну заяву, в якому проти позову, за викладених у відзиві підстав, заперечує та просить суд відмовити у позові.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.07.2014р. суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/14851/14. Розгляд справи призначено на 20.08.2014р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.08.2014р. відкладено розгляд справи на 08.09.2014р.

У судовому засіданні 08.09.2014 року, на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, судом було оголошено перерву до 01.10.2014р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.09.2014р. на підставі ст. 69 Господарського процесуального кодексу України. строк розгляду спору продовжено на 15 днів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.10.2014р. суд ухвалив розгляд справи № 910/14851/14 здійснити колегіально у складі трьох суддів.

Розпорядженням голови Господарського суду міста Києва від 01.10.2014р. для колегіального розгляду справи визначено наступний склад суду: головуючий суддя Цюкало Ю.В., суддя Босий В.П., суддя Літвінова М.Є.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.10.2014р. колегією суддів у складі: головуючий суддя Цюкало Ю.В., суддя Босий В.П., суддя Літвінова М.Є. справу № 910/14851/14 прийнято до свого провадження. Розгляд справи призначено на 27.10.2014р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.10.2014р. відкладено розгляд справи на 24.11.2014р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.11.2014 року продовжено строк розгляду спору на 15 днів.

В судовому засіданні 24.11.2014 року, на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 15.12.2014 року.

05.09.2014 року через канцелярію до суду від Заявника надійшла заява № 07/2/2-1507 вих-14 від 05.09.2014 року «Про зміну предмету позову», у якій останній просить стягнути з ТОВ «Нива-95» на користь КП «Київський метрополітен» 20 896,01 грн. заборгованості, 1 502,14 грн. пені, 282,49 грн. 3% річних, 15 000,00 грн. авансового платежу, всього на суму 37 680,67 грн.; розірвати договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 16.07.2013 року № 1258, укладений між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), КП «Київський метрополітен» та ТОВ «Нива-95»; зобов'язати ТОВ «Нива-95» повернути Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) частини вестибюлів, що перебувають на балансі КП «Київський метрополітен», загальною площею 7,0 кв.м. відповідно до схем, що є невід'ємною частиною договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 16.07.2013 року № 1258, а саме:

- частину вестибюлю за адресою: станція метро «Печерська», загальною площею 3,0 кв.м.;

- частину вестибюлю за адресою: станція метро «Дружби народів», загальною площею 3,0 кв.м.;

- частину вестибюлю за адресою: станція метро «Університет», загальною площею 1,0 кв.м.

Зазначену заяву було прийнято судом до розгляду, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України до початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет позову шляхом подання письмової заяви, що і було зроблено у встановленому процесуальним законом порядку з боку Процесуального позивача.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 2 ст. 5 Закону України "Про прокуратуру" на органи прокуратури покладено функції представництва інтересів держави в суді.

Згідно з п. 4 ст. 6 Закону України "Про прокуратуру" органи прокуратури України вживають заходів до усунення порушень закону, від кого б вони не виходили, поновлення порушених прав і притягнення у встановленому законом порядку до відповідальності осіб, які допустили ці порушення.

Частиною 3 ст. 20 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що при виявленні порушень закону прокурор у межах своєї компетенції має право звертатися до суду в передбачених законом випадках.

Статтею 121 Конституції України на органи прокуратури України покладено функції представництва інтересів громадян та держави в судах.

З огляду на положення зазначеної норми та принцип диспозитивності у господарському судочинстві, позивач має право вільно обирати способи захисту порушеного права чи інтересу.

Відповідно до ч. 3 ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру", підставою представництва прокурором в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

За наявності підстав, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, з метою представництва громадянина або держави прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом, зокрема, звертатися до суду з позовами (заявами, поданнями). (ч. 5 ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру").

Конституційний суд у рішенні від 08.04.1999р. у справі №3-рн/99 (далі рішення Конституційного суду) вказав, що прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави, і ця заява, за статтею 2 Арбітражного процесуального кодексу України (зараз ГПК), є підставою для порушення справи в арбітражному суді. Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Наведене також узгоджується з позицією Вищого господарського суду України, викладеною у постанові пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам" від 23.03.2012р. №7.

Судом встановлені наступні обставини.

16 липня 2013 року між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (надалі - Орендодавець), Товариством з обмеженою відповідальністю «Нива-95» (далі - Орендар) та отримувачем коштів - Комунальним підприємством «Київський метрополітен» (надалі - Підприємство) (разом - сторони) укладено договір № 1258 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду (надалі - Договір або Договір оренди, копія в справі), відповідно до п. 1.1. якого (із змінами, внесеними договором № 1 про внесення змін до Договору № 1258 від 16.07.2013 року про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, копія долучена до матеріалів справи), Орендодавець на підставі протоколів засідання конкурсної комісії з питань оренди майна територіальної громади міста Києва Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 13.06.2013 року протокол № 18 та постійної комісії Київради з питань власності від 20 травня 2014 року протокол № 174 передає, а Орендар приймає в оренду частину нерухомого майна, відповідно до переліку та за адресами, що вказані в Додатку № 1 до Договору, який є його невід'ємною частиною, далі - об'єкт оренди, для розміщення автоматів з продажу газет з функціями платіжного терміналу.

Процесуальний позивач стверджує, що Відповідачем допущено неналежне виконання своїх обов'язків зі сплати орендних платежів за договором про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 1258 від 16 липня 2013 року, укладеного між Позивачем 2 та Відповідачем, у зв'язку із чим з останнього підлягає стягненню 20 896,01 грн. заборгованості, 1 502,14 грн. пені, 282,49 грн. 3% річних, 15 000,00 грн. авансового платежу. Крім цього, Договір оренди підлягає розірванню, а об'єкт оренди поверненню Позивачу 2 через нецільове використання об'єкту оренди, порушення Відповідачем істотної умови договору оренди майна комунальної власності щодо страхування об'єкту оренди, а також неналежне виконання Відповідачем своїх обов'язків зі сплати орендних платежів.

Відповідач із позовною заявою не погодився і звернувся до суду із відзивом, у якому стверджує, що об'єкт оренди використовується за цільовим призначенням, третім особам у користування не передавався, станом на 04.09.2014 року заборгованість ТОВ «Нива-95» зі сплати орендних платежів відсутня, а 16.07.2013 року останнім застраховано об'єкт оренди на весь період дії Договору оренди.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, колегія суддів вважає, що позовні вимоги, з урахуванням поданих уточнень, підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Як було установлено судом, 16 липня 2013 року між Позивачем 2, Відповідачем та Підприємством укладено договір № 1258 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, відповідно до п. 1.1. якого, Орендодавець на підставі протоколів засідання конкурсної комісії з питань оренди майна територіальної громади міста Києва Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 13.06.2013 року протокол № 18 та постійної комісії Київради з питань власності від 20 травня 2014 року протокол № 174 передає, а Орендар приймає в оренду частину нерухомого майна, відповідно до переліку та за адресами, що вказані в Додатку № 1 до Договору, який є його невід'ємною частиною, далі - об'єкт оренди, для розміщення автоматів з продажу газет з функціями платіжного терміналу.

23 липня 2013 року актом приймання-передачі нерухомого майна б/н (копія акту в справі), Орендодавцем було передано, а Орендарем прийнято в орендне користування згідно з Договором оренди № 1258 від 16.07.2013 року частин вестибюлів, що перебувають на балансі КП «Київський метрополітен», загальною площею 7,00 кв.м., та розташовані за адресою:

№ п/пОб'єкт орендиРозташування об'єкта орендиПлоща об'єкта оренди (м. кв.)
1частина вестибюлюстанція метро «Печерська»3,0
2частина вестибюлюстанція метро «Дружби народів»3,0
3частина вестибюлюстанція метро «Університет»1,0
ВСЬОГО:7,00
Згідно з п. 3.1. Договору оренди, за користування об'єктом оренди Орендар сплачує Підприємству орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженої рішенням Київради від 22.09.2011 року № 34/6250 та відповідно до конкурсної пропозиції, на дату підписання Договору, згідно з розрахунком орендної плати, що є невід'ємною частиною цього договору, за перший місяць оренди становить без ПДВ: 893,00 грн. за 1 м.кв. орендованої площі, що в цілому складає 6 250,00 грн. /без ПДВ/.

Орендна плата сплачується Орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності Орендаря щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця (п. 3.6. Договору).

У відповідності до п. 3.9. Договору оренди, зобов'язання Орендаря по сплаті орендної плати забезпечується у вигляді авансової орендної плати в розмірі не менше ніж орендна плата за 2 місяці. Орендар сплачує авансовий платіж протягом 10 календарних днів з дати підписання Договору. Підприємство зараховує авансовий платіж як орендну плату за останні 2 місяці строку дії договору оренди. Індексація орендної плати в цьому випадку проводиться відповідно до Методики розрахунку орендної плати.

Матеріали справи свідчать, що Відповідачем було надано суду платіжні доручення № 119 від 20.06.2014 року на суму 8 309,15 грн., № 124 від 18.07.2014 року на суму 8 004,96 грн., № 131 від 18.08.2014 року на суму 8 392,24 грн., № 132 від 18.08.2014 року на суму 20 000,00 грн., № 145 від 04.09.2014 року на суму 7 108,95 грн., № 146 від 04.09.2014 року на суму 782,10 грн., № 168 від 17.10.2014 року на суму 8 739,52 грн., № 187 від 20.11.2014 року на суму 8 949,27 грн., № 199 від 12.12.2014 року на суму 2 232,74 грн., № 200 від 15.12.2014 року на суму 6 260,48 грн. (копії платіжних доручень в справі).

У зв'язку з цим, суд приходить до висновку, що провадження по справі на суму 12 586,86 грн. основного боргу підлягає припиненню через те, що вказану суму було сплачено Відповідачем після звернення Процесуального позивача до суду, тобто після 18 липня 2014 року, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, а в іншій частині стягнення 8 309,15 грн. позов підлягає залишенню без задоволення, оскільки Відповідачем надано докази, які підтверджують сплату останнім орендної плати на вказану суму до моменту звернення до суду.

Крім цього, суд зауважує, що позовні вимоги стосовно стягнення з Відповідача 15 000,00 грн. авансового платежу підлягають залишенню без задоволення, оскільки згідно з платіжним дорученням № 32 від 20.08.2013 року на суму 15 000,00 грн., вказана сума перерахована в якості авансового платежу за Договором № 1258 від 16.07.2013 року.

Положеннями статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом було перевірено розрахунок 3% річних, наданий Підприємством, сума в розмірі 282,49 грн. є такою, що розрахована невірно.

Так, Позивачем 3 розраховано 3% річних в розмірі 7,19 грн. з 21.06.2014 року по 14.07.2014 року, однак вказана сума не може бути стягнута з Відповідача, оскільки платіжним дорученням № 119 від 20.06.2014 року на суму 8 309,15 грн. підтверджується оплата орендного платежу, яка повинна була бути внесена Відповідачем до 20.06.2014 року. Отже, з Відповідача підлягає стягненню 275,30 грн. 3% річних, з розрахунку 282,49 грн. (загальна сума розрахованих 3% річних) - 7,19 грн. (необґрунтовано нараховані 3% річних).

Статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно вимог статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання, або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до частини 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що розмір пені передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 6.2 Договору, за несвоєчасну сплату орендних платежів Орендар сплачує на користь Підприємства пеню в розмірі 0,5% від розміру несплачених орендних платежів за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України.

У зв'язку з цим, розрахована пеня в розмірі 1 502,17 грн. є такою, що розрахована невірно.

Правильним є наступний розрахунок пені:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
445.1321.10.2013 - 14.04.20141766.5000 %0.036 %*27.90
445.1315.04.2014 - 21.04.201479.5000 %0.052 %*1.62
Загальна сума пені за період 21.10.2013 року - 21.04.2014 року за Договором складає 29.52 грн.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
7440.0521.11.2013 - 14.04.20141456.5000 %0.036 %*384.23
7440.0515.04.2014 - 22.05.2014389.5000 %0.052 %*147.17
Загальна сума пені за період 21.11.2013 року - 25.05.2014 року за Договором складає 531.40 грн.

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
5454.5621.01.2014 - 14.04.2014846.5000 %0.036 %*163.19
5454.5615.04.2014 - 14.07.2014919.5000 %0.052 %*258.38
Загальна сума пені за період 21.01.2014 року - 14.07.2014 року за Договором складає 421.57 грн.

Суд погоджується із розрахунком пені, наданим Позивачем 3 за період з 21.02.2014 року по 14.07.2014 року, яка складає 237,04 грн.

Таким чином, загальна сума пені, яка підлягає стягненню з Відповідача складає 1 219,53 грн.

Щодо вимог Процесуального позивача з приводу розірвання Договору № 1258 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 16 липня 2013 року, суд повідомляє наступне.

Відповідно до акту про здійснення вибіркових перевірок автоматів з продажу газет «Медіамат» в вестибюлях станцій КП «Київський метрополітен» б/н від 20.03.2014 року, складеного робочою групою з перевірки стану збереження та цільового використання об'єктів нерухомого майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, на момент проведення перевірки встановлено, що ТОВ «Нива-95» порушено п.п. 1.1., 8.3. договору оренди № 1258 від 16.07.2013 року, а саме:

- на об'єкті оренди, який було надано орендарю для розміщення автоматів з продажу газет, розміщуються автомати з продажу газет «Медіамат», в яких термінали, де розміщуються сенсорний дисплей та купюроприймач не працюють;

- реалізація преси здійснюється з шаф для розміщення товару цих автоматів безпосередньо продавцем з рук:

- на деяких пунктах продажу спостерігалась реалізація вітальних листівок, сувенірів, книжок, журналів тощо.

Крім того, з автомату продажу газет «Медіамат» здійснюється поповнення рахунків мобільних телефонів, телекомунікаційних кабельних мереж, комунальних послуг тощо.

Згідно з ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Розірвання Договору з підстав неналежного виконання Відповідачем свого обов'язку стосовно несвоєчасної сплати орендних платежів та існування заборгованості за їх оплатою є необґрунтованим, оскільки судом встановлено, що на день розгляду справи, заборгованість Відповідача з оплати орендних платежів за Договором № 1258 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 16 липня 2013 року перед Позивачем 3 відсутня.

Разом з цим, згідно з п. 4.10. Договору, Орендар зобов'язаний протягом місяця, починаючи з дати укладання Договору, застрахувати об'єкти оренди на користь Підприємства на весь строк дії Договору оренди від вогневих ризиків, ризиків стихійних явищ та інших майнових ризиків на суму не менше, ніж експертна вартість об'єкта оренди. У договорі страхування (страховому полісі) Підприємство повинне бути вказане як вигодонабувач страхового відшкодування. Орендар зобов'язаний надати Орендодавцю та підприємству копію договору страхування (страхового полісу) та копії платіжних доручень про сплату страхових платежів. Обсяги страхових платежів та терміни їх сплати визначаються договором страхування об'єкта оренди.

Процесуальний позивачем стверджує, що Відповідачем порушено істотну умову Договору, а саме не застраховано об'єкт оренди.

Однак, такі посилання є необґрунтованими, оскільки між Відповідачем з ПрАТ «Страхова компанія «Аско-Медсервіс» укладено Договір добровільного страхування № СО-14-0954-10 від 28 липня 2014 року, яким року було застраховано об'єкт оренди за Договором № 1258 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 16 липня 2013 року і який діє до 14 липня 2016 року (копія договору страхування та копія платіжного доручення про внесення страхового платежу в матеріалах справи).

Згідно з п. 8.1. Договору, Орендар не має права передавати свої зобов'язання за Договором та передавати об'єкти оренди повністю або частково в користування іншій особі без письмової згоди Орендодавця. Орендар не має права укладати договори (контракти, угоди), у тому числі про спільну діяльність пов'язані з будь-яким використанням об'єкта оренди іншою юридичною чи фізичною особою, без дозволу Орендодавця. Порушення цієї умови Договору є підставою для дострокового розірвання цього Договору в установленому порядку.

Проте, як було встановлено судом, об'єкт оренди Відповідачем у користування іншим особам не надавався, зворотнього Процесуальним позивачем, Позивачем 1, Позивачем 2, Позивачем 3 суду не доведено.

Відповідачем було надано Договір оренди обладнання № 11/11/13-5 від 11.11.2013 року, укладений між ТОВ «Нива-95» та ТОВ «Сучасні Платіжні Технології» (копія договору в справі), відповідно до п. 1.1., 1.2. якого Відповідачем було передано ТОВ «Сучасні Платіжні Технології» за плату в тимчасове володіння і користування (оренда) обладнання на умовах, передбачених цим Договором; об'єктом оренди за цим договором є автомати з продажу газет.

Згідно з відповіддю Департаменту комунальної власності м. Києва, питання обслуговування та спільного використання автоматів з продажу газет, які є власністю орендарів, вирішуються орендарями самостійно та не відносяться до компетенції Департаменту комунальної власності м. Києва.

Отже, як встановлено судом, Відповідачем було передано у користування автомати з продажу газет, а не об'єкти оренди за Договором № 1258 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 16 липня 2013 року.

Відповідно до п. 8.3. Договору, об'єкт оренди повинен використовуватись Орендарем тільки за цільовим призначенням, обумовленим п. 1.1. цього Договору.

Однак, Процесуальним позивачем не обґрунтовано, в чому саме підлягає нецільове використання ТОВ «Нива-95» об'єкта оренди за договором № 1258 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 16 липня 2013 року, останній лише обмежився переліком порушень, встановлених актом про здійснення вибіркових перевірок автоматів з продажу газет «Медіамат» в вестибюлях станцій КП «Київський метрополітен» б/н від 20.03.2014 року, складеного робочою групою з перевірки стану збереження та цільового використання об'єктів нерухомого майна комунальної власності територіальної громади міста Києва.

Крім цього, позовні вимоги щодо повернення Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) об'єктів оренди є такими, що задоволенню не підлягають, оскільки є похідними від позовних вимог щодо розірвання договору № 1258 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 16 липня 2013 року.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що провадження по справі щодо стягнення з Відповідача основного боргу в розмірі в розмірі 12 586,86 грн. підлягає припиненню, а з Відповідача підлягає стягненню 275,30 грн. 3% річних та 1 219,53 грн. пені. Позовні вимоги в частині розірвання Договору оренди підлягають залишенню без задоволення, суд вважає вказані вимоги необґрунтованими, оскільки на день розгляду спору судом, у Відповідача заборгованості зі сплати орендних платежів перед Позивачем немає, відповідно до п. 4.10. Договору застраховано об'єкти оренди на користь Підприємства на весь строк дії Договору оренди, крім цього посилання Процесуального позивача на нецільове використання Відповідачем об'єкту Договору оренди є недоведеним.

Щодо розподілу господарських витрат у справі № 910/14851/14.

Згідно ч. 2 п. 5 Інформаційного листа "Про деякі питання практики застосування окремих норм чинного законодавства при вирішенні спорів" від 26.06.95р. N 01-8/453, якщо відповідач сплатив борг після звернення кредитора з позовом, витрати, пов'язані зі сплатою державного мита позивачем, покладаються на відповідача на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Загальна сума ціни позову становить - 37 680,67 грн.

Таким чином, судові витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 682,75 грн., відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. В частині позову № 07/2/2-1080 вих-14 від 16.07.2014 року про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "НИВА-95" (ідентифікаційний код 23502603, адреса: 03148, м. Київ, вулиця Якуба Колоса, будинок 6, квартира 352) на користь Комунального підприємства "КИЇВСЬКИЙ МЕТРОПОЛІТЕН" (ідентифікаційний код 03328913, адреса: 03056, м. Київ, проспект Перемоги, будинок 35) основного боргу 12 586,86 грн. (дванадцять тисяч п'ятсот вісімдесят шість гривень 86 копійок) провадження по справі № 910/14851/14 - припинити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НИВА-95" (ідентифікаційний код 23502603, адреса: 03148, м. Київ, вулиця Якуба Колоса, будинок 6, квартира 352), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Комунального підприємства "КИЇВСЬКИЙ МЕТРОПОЛІТЕН" (ідентифікаційний код 03328913, адреса: 03056, м. Київ, проспект Перемоги, будинок 35), на будь-який рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, грошові кошти: 275,30 грн. (двісті сімдесят п'ять гривень 39 копійок) 3% річних, 1 219,53 грн. (одна тисяча двісті дев'ятнадцять гривень 53 копійки) пені та 682,75 грн. (шістсот вісімдесят дві гривні 75 копійок) судових витрат. Видати наказ.

4. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 12.01.2015р.

Суддя Ю.В. Цюкало

Суддя М.Є. Літвінова

Суддя В.П. Босий