ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2014 р.
Справа № 911/4534/14

Господарський суд Київської області
у складі судді Антонової В.М.,
розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія «НОТАПС»

до 1. Товариства з обмеженою
відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп»

2. Товариства з обмеженою
відповідальністю «Захід Агробізнес»

про стягнення 1 571,65 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Грищенко О.М.
(довіреність б/н від 18.08.2014);

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2; не з'явився.

секретар судового засідання: Жиленко
Е.В.

Обставини справи:

22.10.2014 Товариство з обмеженою
відповідальністю «Компанія «НОТАПС»
(далі-позивач) звернулося до
господарського суду Київської області
з позовною заявою №09-1/10 від 09.10.2014 (вх.
№4699/14) до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп»
(далі-відповідач-1) та Товариства з
обмеженою відповідальністю «Захід
Агробізнес» (далі-відповідач-2) про
стягнення 1 571,65 грн.

В обґрунтування позовних вимог,
позивач посилається на те, що угодою
№17-31/12 від 17.12.2012 про заміну кредитора у
зобов'язанні до ТОВ «Незалежна
юридична компанія» перейшло право
вимоги до ТОВ «Захід Агробізнес» та
угодою №16-31/14 від 16.01.2014 про заміну
кредитора у зобов'язанні до ТОВ
«Компанія «НОТАПС» перейшло право
вимоги від первісного кредитора ТОВ
«Казус-ПРО (правонаступника ТОВ
«Незалежна юридична компанія») до ТОВ
«Захід Агробізнес» щодо сплати
розміру курсової різниці, пені, 3%
річних, інфляційних втрат, що виникла
в результаті неналежного виконання
останнім умов договору купівлі-продажу
з надання дилерських повноважень
№ТАТ23/2012 від 03.05.2012.

При цьому позивач зазначає, що з метою
забезпечення виконання зобов'язань за
вказаними договорами між ТОВ «Компанія
«НОТАПС» та ТОВ «ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП»
було укладено договір поруки №14-04-2014-4
від 14.04.2014, відповідно до умов якого
Поручитель поручається перед
Кредитором за виконання обов'язку ТОВ
«Захід Агробізнес».

В результаті чого, позивач просить суд
стягнути солідарно з відповідача-1 та
відповідача-2 1 319, 76 грн. штрафу 210,21 грн.
пені та 41,68 грн. 3% річних.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 22.10.2014 порушено провадження
у справі №911/4534/14 та розгляд справи
призначено на 04.12.2014.

06.11.2014 через канцелярію господарського
суду Київської області, представник
позивача подав супровідним листом
№06-5/11 від 06.11.2014 (вх. №24691/14) документи,
на виконання вимог ухвали
господарського суду від 22.10.2014.

24.11.2014 через канцелярію господарського
суду Київської області, представник
відповідача-2 подав відзив б/н від 21.11.2014
(вх. №26284/14), в якому заперечив проти
позову повністю.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 04.12.2014, на підставі п.1 ч. 1 ст.
77 ГПК України відкладено розгляд
справи на 18.12.2014.

18.12.2014, до початку судового засідання,
через канцелярію господарського суду
Київської області, від представника
відповідача-2 надійшло клопотання б/н
від 15.12.2014 (вх. №28459/14) про розгляд справи
без його участі.

Присутній у судовому засіданні 18.12.2014
представник позивача позовні вимоги
підтримав, вважає їх правомірними,
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі з підстав, викладених у позовній
заяві.

У судове засідання 18.12.2014 представник
відповідача-1 та відповідача-2, які у
відповідності до ч.1 ст.64 ГПК України
належним чином повідомлені про дату,
час та місце судового засідання не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомили, вимог ухвали суду не
виконали.

Згідно роз'яснень п. 3.9.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи зазначене, суд дійшов до
висновку про можливість розгляду
справи за відсутності представника
відповідача, належно повідомленого про
дату, час та місце судового засідання.

У судовому засіданні 18.12.2014
господарським судом Київської області
в порядку вимог ст. 85 ГПК України було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши та оцінивши
представлені докази в їх сукупності,
суд встановив:

03.05.2012 між Товариством з обмеженою
відповідальністю «ТАТ-АГРО»
(постачальник за даним договором) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «ЗАХІД АГРОБІЗНЕС»
(дилер за даним договором) було
укладено договір купівлі-продажу з
наданням дилерських повноважень
№ТАТ25/2012 (далі-договір №ТАТ25/2012),
відповідно до п.п. 1.1., 1.2. якого
постачальник надає дилеру право
придбання - добрив з мікроелементами та
пестицидів, і приймає на себе обов'язок
з їх поставки, а дилер бере на себе
обов'язок з продажу товару на ринку та
оплату його постачальнику на умовах
даного договору. Асортимент товару,
його кількість, ціна, термін поставки
та оплати товару визначаються у
додатках до даного договору, які є його
невід'ємною частиною.

Дилер здійснює оплату товару за ціною,
вказаною в додатках, що є невід'ємною
частиною цього договору. Вартість
однієї одиниці товару залишається
незмінною протягом дії даного
договору. Товар оплачується на
розрахунковий рахунок постачальника у
національній валюті. Оплата товару
здійснюється в порядку та в строки, що
вказані у додатку (-ах) до даного
договору (п.п. 6.1., 6.2., 6.3. договору).

Відповідно до додатків від 03.05.2012 до
договору оплата товару здійснюється
наступним чином: 100% від вартості товару
оплачується покупцем з моменту
фактичного отримання товару.

Так, відповідно до видаткових
накладних № РН-0000019 від 04.05.2012 та №
РН-0000041 від 24.05.2012 постачальником було
поставлено дилеру товар на загальну
суму 13197,60 грн. Факт прийняття товару
дилером не заперечується останнім та
підтверджується підписом
уповноважених ним осіб та його
печаткою на вказаних видаткових
накладних (копії накладних,
довіреностей на прийняття товару
містяться в матеріалах справи.)

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного
кодексу України підставами виникнення
цивільних прав і обов'язків є, зокрема,
договори та інші правочини. Однією з
підстав виникнення господарського
зобов'язання згідно ст. 174
Господарського кодексу України, є
господарський договір.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Абзац 1 ч. 1 ст.193 ГК України встановлює,
що суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Згідно із ст. 525 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності і
справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Стаття 610 ЦК України зазначає, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання)

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Вбачається, що дилер розрахувався за
прийнятий товар у повному обсязі лише
26.06.2012, тобто прострочив виконання
своїх зобов'язань, що підтверджується
банківською випискою, що міститься в
матеріалах справи.

17.12.2012 між Товариством з обмеженою
відповідальністю «ТАТ-АГРО» (первісний
кредитор) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Незалежна Юридична
Компанія» (новий кредитор) було
укладено угоду про заміну кредитора у
зобов'язанні № 17-31/12, відповідно до п. 1.1.
якої первісний кредитор відступає
новому кредитору право вимоги
виконання Товариством з обмеженою
відповідальністю «ЗАХІД АГРОБІЗНЕС»
(боржник) зобов'язання щодо сплати
розміру заборгованості (дооцінки
вартості товару (курсової різниці),
пені, 3% річних, штрафу та інфляційних
втрат, набутих первісним кредитором на
підставі договору купівлі-продажу з
наданням дилерських повноважень №
ТАТ25/2012 від 03.05.2012, у зв'язку із
неналежним, несвоєчасним та неповним
виконанням боржником грошового
зобов'язання щодо оплати вартості
отриманого товару на підставі договору
купівлі-продажу з наданням дилерських
повноважень № ТАТ25/2012 від 03.05.2012.

Первісний кредитор зобов'язаний
сповістити боржника про постуку права
вимоги за цією угодою (п. 4.3. договору).

На виконання вимог п.4.1 договору ТОВ
«ТАТ-АГРО» передало ТОВ «Незалежна
Юридична Компанія» перелік документів,
що підтверджують права вимоги,
відповідно до ст. 516 ЦК України.

Крім того, боржник повідомлений про
уступку права вимоги про, що свідчить
опис вкладення у цінний лист та
фіскальний чек від 06.06.2014 щодо
направлення цінного листа № 654 на
юридичну адресу боржника з
повідомленням про заміну кредитора у
зобов'язанні від 17.12.2012.

16.01.2014 між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Казус-Про»
(правонаступник Товариства з обмеженою
відповідальністю «Незалежна Юридична
Компанія») (первісний кредитор) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Компанія «НОТАПС»
(новий кредитор) було укладено угоду
про заміну кредитора у зобов'язанні №
16-31/14, відповідно до п. 1.1. якої первісний
кредитор відступає новому кредитору
право вимоги виконання Товариством з
обмеженою відповідальністю «ЗАХІД
АГРОБІЗНЕС» (боржник) зобов'язання
щодо сплати розміру заборгованості
(дооцінки вартості товару (курсової
різниці), пені, 3% річних, штрафу та
інфляційних втрат, набутих первісним
кредитором на підставі договору
купівлі-продажу з наданням дилерських
повноважень № ТАТ25/2012 від 03.05.2012 та
угоди про заміну кредитора у
зобов'язанні № 17-31/12 від 17.12.2012, у зв'язку
із неналежним, несвоєчасним та
неповним виконанням боржником
грошового зобов'язання щодо оплати
вартості отриманого товару на підставі
договору купівлі-продажу з наданням
дилерських повноважень № ТАТ25/2012 від
03.05.2012.

Первісний кредитор зобов'язаний
сповістити боржника про постуку права
вимоги за цією угодою (п. 4.3. договору).

На виконання вимог п.4.1. договору ТОВ
«Казус-Про» передало ТОВ «Компанія
«НОТАПС» перелік документів, що
підтверджується права вимоги
виконання відповідачем-2 обумовленого
зобов'язанням.

Крім того, боржник повідомлений про
уступку права вимоги про, що свідчить
опис вкладення у цінний лист та
фіскальний чек від 06.06.2014 щодо
направлення цінного листа № 611 на
юридичну адресу боржника з
повідомленням про заміну кредитора у
зобов'язанні від 16.01.2014.

Згідно ст. 510 Цивільного кодексу
України сторонами у зобов'язанні є
боржник і кредитор.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу
України кредитор у зобов'язанні може
бути замінений іншою особою внаслідок,
зокрема, передання ним своїх прав іншій
особі за правочином (відступлення
права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 513 Цивільного
кодексу України правочин щодо заміни
кредитора у зобов'язанні вчиняється у
такій самій формі, що і правочин, на
підставі якого виникло зобов'язання,
право вимоги за яким передається
новому кредиторові.

Приписами ст. 514 Цивільного кодексу
України встановлено, що до нового
кредитора переходять права первісного
кредитора у зобов'язанні в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
цих прав, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст. 516 Цивільного кодексу
України заміна кредитора у
зобов'язанні здійснюється без згоди
боржника, якщо інше не встановлено
договором або законом. Якщо боржник не
був письмово повідомлений про заміну
кредитора у зобов'язанні, новий
кредитор несе ризик настання
несприятливих для нього наслідків. У
цьому разі виконання боржником свого
обов'язку первісному кредиторові є
належним виконанням.

На підставі вищезазначеного,
господарський суд приходить до
висновку, що боржник повідомлений про
заміну кредитора в зобов'язанні.

Крім того, 14.04.2014 між Товариством з
обмеженою відповідальністю «ПК
ТРЕЙДСЕРВІСГРУП» (поручитель) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Компанія «НОТАПС»
(кредитор) було укладено договір поруки
№ 14-04-2014-4, відповідно до п.п. 1.1., 2.1. якого
поручитель поручається перед
кредитором за виконання обов'язку
Товариством з обмеженою
відповідальністю «ЗАХІД АГРОБІЗНЕС»
(боржник) щодо виконання грошового
зобов'язання щодо сплати розміру пені,
3% річних та штрафу у зв'язку із
неналежним, несвоєчасним та неповним
виконанням боржником грошового
зобов'язання згідно договору
купівлі-продажу та угоди,
передбаченими ст. 2 цього договору:
угода про заміну кредитора у
зобов'язанні № 16-31/14 від 16.01.2014, укладена
на підставі договору купівлі-продажу з
наданням дилерських повноважень №
ТАТ25/2012 від 03.05.2012.

У разі порушення (невиконання чи
неналежного виконання) боржником
обов'язку за основною угодою, кредитор
вправі звернутися із вимогою про
виконання як до боржника, так і до
поручителя, які несуть солідарну
відповідальність перед кредитором (п.
4.1. договору).

Так, кредитор звернувся до поручителя
із вимогою № 05-4/14 від 05.05.2015 про
виконання зобов'язань за договором
поруки у триденний термін. Вказана
вимога була отримана директором
поручителя 08.05.2014, про що свідчить його
власноручний напис на вимозі.

Проте, жодних доказів на підтвердження
оплати суми штрафних санкцій
відповідачами в порядку вимог ст. ст. 33,
34 Господарського процесуального
кодексу України не надано.

Таким чином, позивачем заявлено до
стягнення солідарно з відповідача-1 та
відповідача-2 1 319, 76 грн. штрафу, 210,21 грн.
пені та 41,68 грн. 3% річних.

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок штрафу, пені та 3 % річних суд
зазначає, що розрахунок є арифметично
вірним та підлягає задоволенню
повністю.

Що стосується посилань відповідача на
рішення господарського суду Київської
області від 23.09.2014 по справі №911/3325/14, то
господарський суд зазначає наступне.

Як вбачається з рішення від 23.09.2014 по
справі №911/3325/14, позивач - ТОВ «НОТАПС»
звернувся з позовом до ТОВ «ПК
«Трейдсервісгруп» та ТОВ «Захід
Агробізнес» за участю третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору - ТОВ «Тат-Агро» про
стягнення пені, штрафу, 3% річних та
втрат від інфляції.

У вище зазначеному рішенні судом
встановлено, що повідомленням про
заміну кредиторів у зобов'язанні було
направлено боржнику після порушення
провадження у даній справі.

За таких обставин, господарський суд
дійшов висновку про відмову в
задоволенні позову з мотивів його
передчасності, а не у зв'язку з
недоведеністю та безпідставністю
позовних вимог.

Таким чином, позовні вимоги, що є
предметом розгляду у справі №911/4534/14
ґрунтуються на інших підставах та
обставинах.

Крім того, позивач просить покласти
солідарно на відповідачів витрати,
пов'язані з оплатою послуг адвоката в
розмірі 1 200,00 грн.

Відповідно до ст. 44 ГПК України судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Виходячи з викладеного, відшкодування
витрат пов'язаних з оплатою послуг
адвоката з надання правової допомоги
можливе при сукупності наступних
підстав: послуги повинні надаватись
адвокатом (адвокатським бюро, колегією,
фірмою, конторою чи іншими
адвокатськими об'єднаннями); реальної
оплати таких послуг до прийняття
рішення у справі та підтвердження цієї
оплати відповідними фінансовими
документами.

Так, відповідно до договору №11-4/06-14 про
надання адвокатських послуг (правової
допомоги) від 11 червня 2014 року, який
укладено між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Компанія «НОТАПС»
(замовник за договором) та адвокатом
Грищенко О.М. (виконавець за договором),
відповідно до п.1.1 якого, за цим
договором виконавець зобов'язується
надати замовнику правову допомогу щодо
аналізу правовідносин замовника між
замовником та ТОВ «Захід Агробізнес»
та ТОВ «ПК Трейдсервісгруп».

Надання вказаних послуг
підтверджується наявним в матеріалах
справи Актом здачі-приймання виконаних
правових послуг та робіт щодо надання
адвокатських послуг (правової
допомоги) від 06.10.2014 на суму 1200,00 грн.

На виконання умов договору, платіжним
дорученням платіжним дорученням №14
від 01.08.2014 на суму 500,00 грн. та платіжним
доручення №39 від 17.10.2014 на суму 700, 00
грн., оригінали яких наявні в
матеріалах справи, ТОВ «Компанія
«НОТАПС» перерахувала на рахунок
адвоката Грищенко О.М. кошти, в якості
оплати за послуги згідно договору
№11-4/06-14 від 11.06.2014.

У матеріалах справи міститься копія
посвідчення адвоката Грищенко О.М.,
виданого на підставі свідоцтва про
право на заняття адвокатською
діяльністю № 3888 від 29.10.2009 та
довіреність б/н від 18.08.2014, видана
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Компанія «ОТАПС».

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи адвокат Грищенко О.М. брав
участь у судових засіданнях в якості
представника Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія «НОТАПС».

Пунктом 10 Роз'яснень Вищого
арбітражного суду України № 02-5/78 від
04.03.1998 р. «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України»
передбачено, що витрати позивачів та
відповідачів, пов'язані з оплатою ними
послуг адвокатів, адвокатських бюро,
колегій, фірм, контор та інших
адвокатських об'єднань з надання
правової допомоги щодо ведення справи
в господарському суді, розподіляються
між сторонами на загальних підставах,
визначених частиною п'ятою статті 49
ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється
господарським судом шляхом зазначення
про це у рішенні, ухвалі, постанові за
наявності документального
підтвердження витрат, як-от угоди про
надання послуг щодо ведення справи у
суді та/або належно оформленої
довіреності, виданої стороною
представникові її інтересів у суді, і
платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг.

Таким чином, з огляду на те, що
позивачем підтверджено правовий
статус адвоката, якому здійснено
оплату, наявність доказів фактичного
перерахування йому коштів на підставі
договору, господарський суд дійшов
висновку про кваліфікацію зазначених
витрат позивача в якості витрат на
оплату послуг адвоката в розумінні ст.
44 Господарського процесуального
кодексу України.

Вирішуючи питання про розподіл витрат,
які підлягають сплаті за послуги
адвоката, господарський суд має
враховувати, що розмір відшкодування
названих витрат не повинен бути
неспіврозмірним, тобто явно завищеним
(Інформаційний лист Вищого
господарського суду України № 01-8/155 від
13.02.2002р.).

Дослідивши матеріали справи та
визначаючи роль адвоката Грищенко О.М.
у всебічному, повному та об'єктивному
розгляді справи № 911/5434/14, суд вважає
заявлену суму витрат на послуги
адвоката в розмірі 1 200, 00 грн.
співрозмірною з ціною позову,
обґрунтованою та правомірною.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи
документи та досліджуючи в судовому
засіданні докази, виходячи з
вищевикладених обставин справи,
господарський суд вважає, що позовні
вимоги є обґрунтованими, доведеними
позивачем належними та допустимими
доказами і такими, що підлягають
задоволенню повністю у розмірі 1 571,65
грн., з яких 1319,76 грн. штрафу, 210,21 грн.
пені та 41,68 грн. 3% річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається повністю на
відповідачів.

Керуючись статтями 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Солідарно стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «ПК
Трейдсервісгруп» (08633, Київська обл.,
Васильківський район, село Мархалівка,
вулиця Комсомольська, будинок 22,
ідентифікаційний код: 38267861) та
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Захід Агробізнес»
(33013, місто Рівне, вулиця Князя
Володимира, 75, ідентифікаційний код:
37022936) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «НОТАПС» (03187, м. Київ,
вулиця Академіка Заболотного, будинок
38, офіс 23, ідентифікаційний код: 38964292)
1319 (одну тисячу триста дев'ятнадцять)
грн. 76 коп. штрафу, 210 (двісті десять) грн.
21 коп. пені, 41 (сорок одну) грн. 68 коп. 3%
річних, 1 200 (одну тисячу двісті) грн. 00
коп. витрат на адвокатські послуги та
1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім)
грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду Київської
області набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його належного оформлення і підписання
та може бути оскаржено в апеляційному
порядку.

Суддя
В.М. Антонова

Повне рішення складено 30.12.2014
року