КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"26" грудня 2014 р. Справа №910/20726/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сухового
В.Г.

суддів: Жук Г.А.

Мальченко А.О.

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Техойл"

на рішення господарського суду міста
Києва від 11.11.2014р.

у справі № 910/20726/14 (суддя Якименко М.М.)

за позовом Державного підприємства
"Управління забезпечення
функціонування об'єктів
Чорнобильської АЕС"

до Товариства з обмеженою
відповідальність "Техойл"

про стягнення 105 503,59 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Управління
забезпечення функціонування об'єктів
Чорнобильської АЕС" (далі - позивач)
звернулось в господарський суд міста
Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Техойл"
(далі - відповідач, скаржник) про
стягнення 105 503,59 грн..

Рішенням господарського суду міста
Києва від 11.11.2014р. позовні вимоги
задоволено повністю. Стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Техойл" на користь
Державного підприємства "Управління
забезпечення функціонування об'єктів
Чорнобильської АЕС" 48 253,58 грн. - пені, 57
250,01 грн. - штрафу, та 2 110,08 судових
витрат.

Не погодившись із зазначеним рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, у
якій просить рішення господарського
суду міста Києва від 11.11.2014р. у справі №
910/20726/14 в частині стягнення 48 253,58 грн. -
пені, 57 250,01 грн. - штрафу, та 2 110,08 судових
витрат скасувати та прийняти нове, яким
зобов'язати відповідача сплатити на
користь позивача 27 164,92 грн. - пені, 32 785,25
грн. - штрафу, а судові витрати
розподілити між сторонами пропорційно
задоволених вимог. Також скаржником
подано заяву про поновлення строку на
апеляційне оскарження.

Вивчивши матеріали апеляційної скарги,
суд встановив, що зазначена скарга не
може бути прийнята до провадження і
підлягає поверненню скаржнику з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 93 ГПК України
апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів, а на ухвалу
місцевого господарського суду -
протягом п'яти днів з дня їх оголошення
місцевим господарським судом. У разі
якщо в судовому засіданні було
оголошено лише вступну та резолютивну
частину рішення, зазначений строк
обчислюється з дня підписання рішення,
оформленого відповідно до статті 84
цього Кодексу.

У клопотанні про поновлення строку
відповідач зазначає, що причиною
пропущення строку подання апеляційної
скарги було відрядження директора до
міста Харкова та звільнення юриста
підприємства.

Суд не може погодитися, що зазначені
скаржником підстави можуть вважатися
поважними причинами пропуску строку з
огляду на таке.

Рішення господарським судом міста
Києва прийнято 11.11.2014р., повний текст
виготовлено 14.11.2014р., та направлено
скаржнику 14.11.2014р. разом з ухвалою від
11.11.2014р. (вих. № 7) згідно із відміткою на
звороті останнього аркуша рішення та
ухвали. З матеріалів апеляційної
скарги вбачається, що копію
оскаржуваного рішення та ухвали від
11.11.2014р. про повернення зустрічного
позову, відповідно до витягу з
офіційного сайту Укрпошта
(штрихкодовий ідентифікатор: 341)
скаржником отримано 17.11.2014р.

Проте, апеляційну скаргу, згідно з
штемпелем на конверті, подано лише
15.12.2014р., тобто з перевищенням
відповідного строку на апеляційне
оскарження на 21 день.

Звільнення юриста не є поважною
причиною не подання апеляційної
скарги, оскільки скаржник не був
позбавлений можливості зарахувати в
штат іншого юриста або укласти договір
з позаштатним юристом на ведення
справи у суді. До того ж, звільнення
юриста відбулося "за згодою сторін"

Як вбачається з посвідчення про
відрядження від 16.11.2014р, Пащенко
Віталій Віталійович прибув у м. Київ
після відрядження 28.11.2014р.

Суд звертає увагу, що відповідач не був
позбавлений можливості звернутися до
апеляційного господарського суду
одразу по завершенні відрядження,
щонайменше протягом 10 днів з моменту
прибуття, тобто до 08.12.2014р.

За таких обставин суд вважає, що
посилання скаржника на неможливість
своєчасного оскарження рішення у
зв'язку із відрядженням директора та
звільнення юриста, слід відхилити як
необгрунтовані.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3
ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони.

Як свідчить правовий аналіз норм
чинного законодавства, суд може
відновити пропущений процесуальний
строк лише у виняткових випадках, тобто
причини відновлення таких строків
повинні бути не просто поважними, але й
мати такий характер, не врахування
якого суперечило б загальним засадам
цивільного законодавства. Для
поновлення процесуального строку суд
має встановити наявність відповідних
обставин, задля чого заявник має
довести суду їх наявність та
непереборність, у зв'язку з тим, що
фактично норма про можливість
поновлення процесуальних строків є, по
суті, пільгою, що може
використовуватись як виняток із
загального правила, оскільки в іншому
випадку нівелюється значення чіткого
окреслення законодавцем кожного з
процесуальних строків.

У зв'язку з наведеним слід дійти
висновку про недоведеність скаржником
в установленому законом порядку
обставин пропуску пропущеного ним
строку та відсутність підстав вважати,
що причиною пропуску встановленого
строку для подання скарги стали
обставини, які були для скаржника
об'єктивно непереборними та
пов'язаними з дійсними істотними
труднощами для вчинення відповідних
процесуальних дій.

Пропуск скаржником строку,
встановленого для подання апеляційної
скарги, відбувся у зв'язку з
недотримання відповідачем визначених
процесуальним законом вимог.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України
апеляційна скарга не приймається до
розгляду і повертається апеляційним
господарським судом, якщо скаргу
подано після закінчення строку,
встановленого для її подання, без
клопотання про поновлення цього строку
або таке клопотання відхилено.

Виходячи з наведеного, у відновленні
пропущеного строку слід відмовити, а
апеляційну скаргу повернути скаржнику.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 ГПК України до
апеляційної скарги додаються докази
сплати судового збору.

З доданого до апеляційної скарги
платіжного доручення вбачається, що
судовий збір сплачено у справі, де
скаржник є позивачем. Проте, у даній
справі скаржник є відповідачем. Отже,
судовий збір не сплачено у
встановленому розмірі та порядку
відповідно до Закону України "Про
судовий збір".

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України
апеляційна скарга не приймається до
розгляду і повертається апеляційним
господарським судом, якщо до скарги не
додано документів, що підтверджують
сплату судового збору у встановлених
порядку та розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України
«Про судовий збір» сплачена сума
судового збору повертається за ухвалою
суду в разі повернення заяви або
скарги.

Отже, сплачена сума судового збору у
розмірі 1 055,04 грн. згідно з платіжним
дорученням № 5463 від 12.12.2014р. підлягає
поверненню скаржнику.

Керуючись ст. ст. 86, 93, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 97 ГПК
України, ст. 7 Закону України «Про
судовий збір», суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою
відповідальністю "Техойл" у
задоволенні клопотання про
відновлення строку для подання
апеляційної скарги.

2. Апеляційну скаргу на рішення
господарського суду міста Києва від
11.11.2014р. у справі № 910/20726/14 з доданими до
неї документами повернути Товариству з
обмеженою відповідальністю "Техойл"

3. Повернути Товариству з обмеженою
відповідальністю "Техойл" з Державного
бюджету України судовий збір у сумі 1
055,04 грн., сплачений згідно з платіжним
дорученням № 5463 від 12.12.2014р. з
призначенням платежу: «Судовий збір за
позовом ТОВ "ТЕХОЙЛ"(34527663) Київський
апеляційний господарський суд ».

4. Оригінал ухвали з гербовою
печаткою суду надіслати відповідачу, а
копію ухвали позивачу.

Головуючий суддя
В.Г. Суховий

Судді
Г.А. Жук

А.О. Мальченко