ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29 грудня 2014 р.
Справа № 918/1753/14

Господарський суд Рівненської області
у складі головуючого - судді Торчинюка
В.Г., розглянувши матеріали справи

за позовом: Комунального підприємства
"Рівненський міський трест зеленого
господарства"

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства "Рівневтормет"

про стягнення в сумі 21 713 грн. 00 коп.

В засіданні приймали участь:

від позивача: Єфіменко О.М. за
довіреністю від 15 серпня 2014 року № 308;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Комунальне підприємство
"Рівненський міський трест зеленого
господарства" звернувся до
господарського суду Рівненської
області з позовною заявою до
Публічного акціонерного товариства
"Рівневтормет" в якій просив суд
стягнути заборгованість в сумі 21 713 грн.
00 коп.

Ухвалою господарського суду
Рівненької області від 11 грудня 2014 року
порушено провадження у справі № 918/1753/14,
розгляд якої було призначено на 23
грудня 2014 року.

19 грудня 2014 року через відділ
канцелярії та документального
забезпечення суду представник
відповідача подав відзив на позовну
заяву, в якому просив суд відмовити в
задоволенні позову у зв'язку з
пропуском позовної давності.

19 грудня 2014 року через відділ
канцелярії та документального
забезпечення суду представник
відповідача подав клопотання в
додатках до якого долучив до
матеріалів справи частину документів
які витребовувалися ухвалою суду від 11
грудня 2014 року.

23 грудня 2014 року через відділ
канцелярії та документального
забезпечення суду представник
позивача подав клопотання, в якому
зазначив, що перебіг позовної давності
переривався, а отже строк позовної
давності не пропущено.

23 грудня 2014 року через відділ
канцелярії та документального
забезпечення суду представник
позивача подав клопотання, яким
долучив до матеріалів справи
документи, які на думку останнього
підтверджують викладені у позовній
заяві обставини.

У судовому засіданні 23 грудня 2014 року
оголошено перерву по справі до 29 грудня
2014 року.

Позивач у судовому засіданні 29 грудня
2014 року позовні вимоги підтримав з
підстав, викладених у позовній заяві та
наполягав на задоволенні позову.

У судові засідання 29 грудня 2014 року
відповідач не забезпечив явку
повноважного представника, хоча про
дату, місце та час судового засідання
належним чином повідомлений.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд

ВСТАНОВИВ:

13 квітня 2011 року між Публічним
акціонерним товариством "Рівневтормет"
(надалі - покупець) та Комунальним
підприємством "Рівненський трест
зеленого господарства (надалі -
продавець) було укладено договір на
купівлю-продаж брухту та відходів
чорних та кольорових металів № 33-Р
(надалі - договір, а.с. 52).

Згідно пунктом 1.1. договору продавець
відвантажує покупцю у міру накопичення
брухту та відходи чорних металів
згідно з ДСТУ 4121-2002 та брухт кольорових
металів згідно ДСТУ 3211-95 (ГОСТ 1639-93).

У відповідності до пункту 2.1. договору
заготівельні ціни на металобрухт
встановлюються на рівні ринкових цін,
які діють на момент здачі брухту. На
партію брухту понад 10 тонн за
погодженням сторін може бути
встановлена вища ціна шляхом
підписання додаткової угоди (додатку
до договору).

Пунктом 2.3. договору визначено, що
покупець розраховується за
поставлений металобрухт шляхом
перерахування коштів на розрахунковий
рахунок протягом 15 календарних днів
після отримання партії брухту і при
умові оформлення приймально
здавального акту Ф-19 та податкової
накладної.

Договір підписаний повноважними
представниками продавця та покупця і
скріплений відтисками печаток
зазначених суб'єктів господарювання.

Статтею 204 Цивільного кодексу України
(надалі - ЦК України) презумується
правомірність правочину.

На час розгляду справи, доказів
недійсності чи розірвання договору,
зокрема відповідних судових рішень з
цього приводу, господарському суду
Рівненської області не надано.

Окрім того, суд зазначає, матеріали
справи містять статут покупця (а.с. 31 -
51), з якого вбачається, що пунктом 1.2.
статуту, рішенням загальних зборів
акціонерів 30 квітня 2010 року Акціонерне
товариство відкритого типу
"Рівневтормет" змінило найменування на
Публічне акціонерне товариство
"Рівневтормет" відповідно до
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України "Про акціонерні
товариства" від 17 вересня 2008 року.

Відтак, судом встановлено, Публічне
акціонерне товариство "Рівневтормет" є
правонаступником Акціонерного
товариства відкритого типу
"Рівневтормет".

На виконання умов договору продавець
передав покупцю металобрухт на
загальну суму 32 015 грн. 00 коп., що
стверджується приймально здавальними
актами, зокрема:

- приймально-здавальний акт від 19
квітня 2011 року № 0094 на суму 12 630 грн. 00
коп. (а.с. 5);

- приймально-здавальний акт від 19
квітня 2011 року № 0095 на суму 3 740 грн. 00
коп. (а.с. 6);

- приймально-здавальний акт від 27
квітня 2011 року № 0101 на суму 7 455 грн. 00
коп. (а.с. 7);

- приймально-здавальний акт від 27
квітня 2011 року № 0102 на суму 1 995 грн. 00
коп. (а.с. 8);

- приймально-здавальний акт від 20
травня 2011 року № 0121 на суму 3 465 грн. 00
коп. (а.с. 9);

- приймально-здавальний акт від 25
травня 2011 року № 0127 на суму 2 730 грн. 00
коп. (а.с. 10).

Усі зазначені вище приймально
здавальні акти підписані повноважними
представниками продавця та покупця і
скріплені відтисками печаток
зазначених суб'єктів господарювання.

Судом з'ясовано, що продавець виконав в
повному обсязі покладені на нього
зобов'язання згідно договору, також про
належне виконання позивачем своїх
зобов'язань за договором, свідчить те,
що матеріали справи не містять
письмових претензій та повідомлень про
порушення продавцем умов зазначеної
угоди.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи покупець, в порушення умов
договору, розрахувався з позивачем за
металобрухт частково, в сумі 10 500 грн. 00
коп., що підтверджується банківськими
виписками (а.с. 55 - 60), карткою рахунком:
361, контрагента: Рівневтормет (а.с. 11),
актом звірки взаєморозрахунків (а.с. 13)
і довідкою позивача (а.с. 54).

6 серпня 2014 року позивачем було
направлено відповідачу претензію № 300
(а.с. 12) з вимогою сплати заборгованості
в сумі 21 713 грн. 00 коп. Зазначена вимога
залишена відповідачем без задоволення
та відповіді.

Відтак, судом встановлено, що станом на
день розгляду справи, з урахуванням
початкового сальдо станом на 19 квітня
2011 року, заборгованість відповідача за
отриманий металобрухт становить 21 713
грн. 00 коп.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України
встановлено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України
передбачено, що однією з підстав
виникнення цивільних прав та
обов'язків є договори та інші
правочини.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У частині 1 статті 692 ЦК України
закріплено загальне правило, за яким
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього.

За частиною 1 статті 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

За частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 193
Господарського кодексу України (надалі
- ГК України) суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Враховуючи викладене, а також зважаючи
на те, що сума основного боргу
відповідача за отриманий металобрухт,
за вищезазначеними
приймально-здавальними актами складає
21 713 грн. 00 коп., яка підтверджена
належними доказами, наявними у
матеріалах справи, і відповідач на
момент прийняття рішення не надав
документи, які свідчать про погашення
вказаної заборгованості перед
позивачем, суд дійшов висновку про
законність та обґрунтованість вимог
позивача до покупця про стягнення
вказаної суми основного боргу.

Щодо поданого відповідачем відзиву на
позовну заяву про застосування строків
позовної давності, суд зазначає
наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено
загальну позовну давність тривалістю
три роки.

За зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання (частина п'ята статті 261 ЦК
України).

Як зазначалось раніше договір між
сторонами підписаний 13 квітня 2011 року,
приймально-здавальні акти підписані в
період з 19 квітня 2011 року по 25 травня 2011
року, остаточний розрахунок за
договором відповідач здійснює не
пізніше чим через 15 днів після
підписання акту, у даному випадку,
починаючи з 4 травня 2011 року.

Водночас, матеріали справи містять
виписки з банку, з яких вбачається, що
відповідач частково оплачував кошти за
отриманий металобрухт впродовж 2011 - 2012
років.

У відповідності до статті 264 ЦК України
перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку.

Так своїми діями, відповідач схвально
ставився до взятих на себе зобов'язань
за договором, щодо оплати отриманого
металобрухту і відповідно переривав
строк позовної давності, а враховуючи,
що остання проплата була здійснена 10
квітня 2012 року, то строк позовної
давності спливає 10 квітня 2015 року.

Аналогічна правова позиція знайшла
своє відображення в пункті 4.4.1.
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 29
травня 2013 року № 10 "Про деякі питання
практики застосування позовної
давності у вирішенні господарських
спорів", яким роз'яснено, що у
дослідженні обставин, пов'язаних із
вчиненням зобов'язаною особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку (частина перша
статті 264 ЦК України), господарському
суду необхідно у кожному випадку
встановлювати, коли конкретно вчинені
боржником відповідні дії, маючи на
увазі, що переривання перебігу
позовної давності може мати місце лише
в межах строку давності, а не після його
спливу.

До дій, що свідчать про визнання боргу
або іншого обов'язку, можуть, з
урахуванням конкретних обставин
справи, належати: часткова сплата
боржником або з його згоди іншою особою
основного боргу та/або сум санкцій. При
цьому якщо виконання зобов'язання
передбачалося частинами або у вигляді
періодичних платежів і боржник вчинив
дії, що свідчать про визнання лише
певної частини (чи періодичного
платежу), то такі дії не можуть бути
підставою для переривання перебігу
позовної давності стосовно інших
(невизнаних) частин платежу.

Отже, судом встановлено, що позивач
звернувся до суду з позовом 12 грудня 2014
року, тобто до спливу строку позовної
давності, тому відсутні правові
підстави для відмови у задоволені
позовних вимог на підставі статті 267 ЦК
України.

З огляду на усе вищевикладене в
сукупності вбачається, що вимога
позивача про стягнення з Публічного
акціонерного товариства "Рівневтормет"
заборгованості в сумі 21 713 грн. 00
коп. стверджуються матеріалами справи,
а відтак підлягає задоволенню на
підставі статтей 11, 509, 526, 530, 612, 629 ЦК
України та статті 193 ГК України.

Витрати по сплаті судового збору на
пісдтаві статті 49 ГПК України
покладаються на відповідача в сумі 1 827
грн. 00 коп.

Керуючись статтями 49, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Рівневтормет" (33013,
Рівненська область, місто Рівне, вулиця
Ніла Хасевича, будинок 35,
ідентифікаціний код: 13969919) на користь
Комунального підприємства
"Рівненський міський трест зеленого
господарства" (33027, Рівненська область,
місто Рівне, вулиця Київська, будинок 64,
ідентифікаційний код: 0556230) 21 713
(двадцять одна тисяча сімсот
тринадцять) грн. 00 коп. суми основного
боргу та 1 827 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення
складено "29" грудня 2014 року

Суддя
В.Г.
Торчинюк