м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом заступника прокурора
Дніпровського району м. Києва в
інтересах держави в особі Київської
до Приватного акціонерного товариства
"ЕНЕРГОМОНТАЖНИЙ ПОЇЗД № 751"
про вчинення певних дій
Суддя Цюкало Ю.В.
У засіданні брали участь:
від прокуратури: не з'явились;
від позивача: Безносик А.О. (представник
за довіреністю від 01.10.2014);
від відповідача: не з'явились.
В судовому засіданні 24 листопада 2014
року, відповідно до положень
ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, було оголошено
вступну та резолютивну частину
рішення.

СУТЬ СПОРУ:

24 жовтня 2014 року заступник прокурора
Дніпровського району м. Києва
(Процесуальний позивач або заявник) в
інтересах держави в особі Київської
міської ради (Позивач) подав до
канцелярії Господарського суду м.
Києва на розгляд судом позовну заяву №
36-10005 вих. 14 від 23.10.2014р. до Приватного
акціонерного товариства
"ЕНЕРГОМОНТАЖНИЙ ПОЇЗД № 751"
(Відповідач) про внесення змін до
договору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на
підставі ст. 288.5.1. Податкового кодексу
України, річна сума платежу за
договором оренди земельної ділянки не
може бути менше 3% нормативної грошової
оцінки.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 27.10.2014 року суддею Цюкало Ю.В.
прийнято позовну заяву до розгляду та
порушено провадження по справі №
910/23361/14. Розгляд справи призначено на
24.11.2014р.

Клопотання щодо фіксації судового
процесу учасниками процесу не
заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд
справи здійснювався без застосуванням
засобів технічної фіксації судового
процесу у відповідності до статті 811
Господарського процесуального кодексу
України.

Про дату, час та місце судового
засідання сторони були повідомлені
належним чином.

У відповідності до п. 3.9.2. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах
справи доказів, необхідних для повного
та об'єктивного вирішення справи,
розгляд справи відбувався з
урахуванням положень ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України за наявними у справі
матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
Позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Київської міської ради від
28.02.2013 №89/9146 "Про внесення змін до
договорів оренди земельних ділянок у
частині приведення розміру річної
орендної плати у відповідність до
положень статті 288 Податкового кодексу
України" внесено зміни до Договорів
оренди в частині збільшення розміру
річної орендної плати.

В позовній заяві заявником зазначено,
що ПрАТ "ЕНЕРГОМОНТАЖНИЙ ПОЇЗД №751"
продовжує сплачувати орендну плату за
землю без врахування вимог рішення
Київради від 28.02.2013 №89/9146 "Про внесення
змін до Договорів оренди земельних
ділянок у частині приведення розміру
річної орендної плати у відповідність
до положень статті 288 Податкового
кодексу України".

Процесуальний позивач зазначає, що
ПрАТ "ЕНЕРГОМОНТАЖНИЙ ПОЇЗД №751"
використовує земельну ділянку площею
1,1316 га по прос. Визволителів, 13 у
Дніпровському районі м. Києва, станом
на 20.10.2014 року розмір річної суми
орендної плати не приведений у
відповідність до вимог ст. 288
Податкового кодексу України та рішення
Київради від 28.02.2013 №89/9146 "Про внесення
змін до договорів оренди земельних
ділянок у частині приведення розміру
річної орендної плати у відповідність
до положень статті 288 Податкового
кодексу України" та відповідно до
поданої декларації з плати за землю
становить 2%.

На підставі викладеного, заступник
прокурора Дніпровського району м.
Києва звернувся до суду із позовом,
відповідно до якого просить суд внести
зміни до Договору оренди земельної
ділянки № 66-5-00029 від 26.01.1999р., укладеного
між Київською міською радою та КП
«Енергомонтажний поїзд № 735» та п. 2.1.
Договору викласти наступній редакції:
"Річна орендна плата за земельну
ділянку встановлюється у розмірі 3% (три
відсотки) від її нормативної грошової
оцінки".

Оцінивши в нарадчій кімнаті наявні в
матеріалах справи документи та докази,
господарський суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

У відповідності до ст. 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язань -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Статтею 180 Господарського кодексу
України передбачено, що зміст
господарського договору становлять
умови договору, визначені угодою його
сторін, спрямованою на встановлення,
зміну або припинення господарських
зобов'язань, як погоджені сторонами,
так і ті, що приймаються ними як
обов'язкові умови договору відповідно
до законодавства. Господарський
договір вважається укладеним, якщо між
сторонами у передбачених законом
порядку та формі досягнуто згоди щодо
усіх його істотних умов.

Згідно зі ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу
України зобов'язання виникають,
зокрема, з договору.

26.01.1999 року між Київської міською
державною адміністрацією
(Орендодавець) та колективним
підприємством "ЕНЕРГОМОНТАЖНИЙ ПОЇЗД
№751" (Орендар) було укладено Договір на
право тимчасового довгострокового
користування землею на умовах оренди №
66-5-00029 (далі - Договір), відповідно до п.
1.1. якого Київська міська державна
адміністрація на підставі
розпорядження від 25.06.98 № 1335 надає, а
колективне підприємство
«Енергомонтажний поїзд № 735» приймає в
тимчасове користування земельну
ділянку загальною площею 1,1316 га, в тому
числі: під промисловими об'єктами - 1,1316
га згідно з планом користування, що
додається (копія Договору і плану
тимчасового землекористування № 7808236 в
матеріалах справи).

Як вбачається з п. 1.2. Договору, земельна
ділянка надається в тимчасове
довгострокове користування на умовах
оренди строком на 25 років для
експлуатації та обслуговування
комплексу будівель і споруд виробничої
бази підприємства на просп.
Визволителів, 13 у Дніпровському районі.

На підставі п. 2.1. Договору, плата за
землю вноситься землекористувачем
згідно Закону України "Про плату за
землю" у вигляді орендної плати у
розмірі 2% від грошової оцінки
земельної ділянки, що орендується.

Відповідно до ст. 2 Земельного кодексу
земельні відносини - це суспільні
відносини щодо володіння, користування
і розпорядження землею.

Земельні відносини, згідно з ст. 3
Земельного кодексу, регулюються
Конституцією України, цим Кодексом, а
також прийнятими відповідно до них
нормативно-правовими актами.

Пунктом 5 ст. 19 Закону України "Про
оренду землі (в редакції чинній на
момент укладення договору)
передбачено, що орендна плата за
земельні ділянки, які перебувають у
державній або комунальній власності,
централізується на спеціальних
бюджетних рахунках, розподіляється і
використовується відповідно до Закону
України "Про плату за землю" і не може
бути меншою за розмір земельного
податку, що встановлюється зазначеним
Законом.

У відповідності до ст. 23 Закону України
"Про оренду землі" орендна плата за
земельні ділянки, що перебувають у
власності фізичних та юридичних осіб,
переглядається за згодою сторін.

Зміна умов договору оренди землі
здійснюється за взаємною згодою
сторін. У разі недосягнення згоди щодо
зміни умов договору оренди землі спір
вирішується в судовому порядку (ст. 30
Закону України "Про оренду землі").

Крім цього, як вбачається з п. 2.19.
постанови Пленуму Вищого
господарського суду від 17 травня 2011
року N 6 "Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин", статтею 30
Закону України "Про оренду землі"
передбачено, що зміна умов договору
оренди землі здійснюється за взаємною
згодою сторін. У разі недосягнення
згоди щодо зміни умов договору оренди
землі спір вирішується в судовому
порядку. Оскільки орендна плата за
земельні ділянки державної та
комунальної власності є регульованою
ціною, то законодавча зміна граничного
розміру цієї плати може бути підставою
для перегляду розміру орендної плати,
встановленої умовами договору. При
цьому надсилання відповідачеві
пропозицій щодо внесення змін до
договору оренди є правом, а не
обов'язком позивача, тому недотримання
останнім вимог частини другої статті 188
ГК України щодо надсилання іншій
стороні пропозицій про зміну умов
договору не позбавляє його права
звернутися до господарського суду з
позовом про зміну умов договору. Якщо
зі зміною граничного розміру орендної
плати таку ж зміну до договору оренди в
установленому законом порядку не
внесено, то застосуванню підлягає
відповідна умова договору.

Зазначене вище кореспондується з
позицією Верховного Суду України по
справі № 28/5005/640/2012, відповідно
до якого, надсилання відповідачу
пропозицій про внесення змін до
спірного договору оренди є виключно
правом, а не обов'язком позивача, тому
недотримання позивачем вимог ч. 2 ст. 188
ГК щодо обов'язку надсилання іншій
стороні пропозицій про зміну умов
договору оренди земельної ділянки не
позбавляє його права звернутися до
суду з позовом до відповідача про зміну
умов договору за наявності спору, тобто
відсутності згоди на зміну умов
договору.

На момент укладання договору оренди
розмір та порядок плати за
використання земельних ресурсів, а
також напрями використання коштів, що
надійшли від плати за землю,
відповідальність платників та
контроль за правильністю обчислення і
справляння земельного податку
регулювались Законом України "Про
плату за землю" (чинного на момент
укладання договору оренди землі),
статтею 2 якого встановлено, що плата за
землю справляється у вигляді
земельного податку або орендної плати,
що визначається залежно від грошової
оцінки земель.

З 01.11.2011 року набрав чинності
Податковий кодекс України, положеннями
якого передбачено, що підставою для
нарахування орендної плати за земельну
ділянку є договір оренди такої
земельної ділянки. Об'єктом
оподаткування є земельна ділянка,
надана в оренду. Розмір та умови
внесення орендної плати
встановлюються у договорі оренди між
орендодавцем (власником) і орендарем.
Розмір орендної плати встановлюється у
договорі оренди, але річна сума платежу
не може бути меншою: для земель
сільськогосподарського призначення -
розміру земельного податку, що
встановлюється цим розділом; для інших
категорій земель - трикратного розміру
земельного податку, що встановлюється
цим розділом.

За ст. 289 Податкового кодексу України
для визначення розміру податку та
орендної плати використовується
нормативна грошова оцінка земельних
ділянок.

У відповідності до п.п. 1, 2 Рішення
Київської міської ради №89/9146 від 28.02.2013
"Про внесення змін до договорів оренди
земельних ділянок у частині приведення
розміру річної орендної плати у
відповідність до положень статті 288
Податкового кодексу України" вирішено
внести зміни до договорів оренди
земельних ділянок згідно з додатком до
цього рішення, встановивши річну
орендну плату у розмірі трьох
відсотків від нормативної грошової
оцінки земельних ділянок; орендарям
земельних ділянок, зазначеним у
додатку до цього рішення, забезпечити
оформлення внесення відповідних змін
до договорів оренди земельних ділянок.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про
оренду землі" орендарі набувають права
оренди земельної ділянки на підставах
і в порядку, передбачених Земельним
кодексом України, Цивільним кодексом
України, цим та іншими законами України
і договором оренди землі.

Договір оренди землі, відповідно до ст.
13 Закону України "Про оренду землі", це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Орендна плата за землю - це платіж, який
орендар вносить орендодавцеві за
користування земельною ділянкою.
Розмір, форма і строки внесення
орендної плати за землю встановлюються
за згодою сторін у договорі оренди
(крім строків внесення орендної плати
за земельні ділянки державної та
комунальної власності, які
встановлюються відповідно до
Податкового кодексу України) (ст. 21
Закону України "Про оренду землі").

Відповідно до п. 288.5.1. ст. 288 Податкового
кодексу України, розмір орендної плати
встановлюється у договорі оренди, але
річна сума платежу не може бути меншою 3
відсотків нормативної грошової оцінки.

Статтею 15 Закону України "Про оренду
землі" передбачено, що істотними
умовами договору оренди землі є,
зокрема, орендна плата із зазначенням
її розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату.

Ціна в договорі встановлюється за
домовленістю сторін. У випадках,
встановлених законом, застосовуються
ціни (тарифи, ставки тощо), які
встановлюються або регулюються
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування (ст. 632 Цивільного
кодексу України).

Враховуючи викладене вище, суд вважає,
що позовні вимоги про внесення змін до
п. 2.1 Договору за № 66-5-00029 від 26.01.1999
року на право тимчасового
довгострокового користування землею
на умовах оренди підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Згідно зі ст. 36-1 Закону України "Про
прокуратуру", представництво
прокуратурою інтересів громадянина
або держави в суді полягає у здійсненні
прокурорами від імені держави
процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом.

Відповідно до п. 2 ст. 121 Конституції
України, на прокуратуру України
покладається представництво інтересів
громадянина або держави в суді у
випадках, визначених законом.

Використання земельної ділянки
всупереч чинному законодавству
призводить до порушення економічних
інтересів держави.

З огляду на викладене, заступник
прокурора Дніпровського району міста
Києва правомірно звернувся до
Господарського суду міста Києва в
інтересах держави.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір, від сплати якого позивач
у встановленому порядку звільнений,
стягується з відповідача в доход
бюджету пропорційно розміру
задоволених вимог, якщо відповідач не
звільнений від сплати судового збору.

З огляду на зазначене, судові витрати
по сплаті судового збору відповідно до
положень статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
покладаються на Відповідача в сумі 1
218,00 грн. та стягуються з останнього
Державного бюджету України, враховуючи
задоволення позовних вимог у повному
обсязі.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 29, 49, 82-86 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов № 36-10005 вих. 14 від 23.10.2014р.
заступника прокурора Дніпровського
району м. Києва в інтересах держави в
особі Київської міської ради -
задовольнити повністю.

2. Внести зміни до Договору на право
тимчасового довгострокового
користування землею на умовах оренди №
66-5-00029 від 26.01.1999 року укладеного між
Київською міською радою
(ідентифікаційний код 22883141, адреса: 01044,
м. Київ, вулиця Хрещатик, будинок 36) та
Приватним акціонерним товариством
"ЕНЕРГОМОНТАЖНИЙ ПОЇЗД №751"
(ідентифікаційний код 01387811, адреса: 02660,
м. Київ, проспект Визволителів, будинок
13), і викласти п. 2.1. Договору на право
тимчасового довгострокового
користування землею на умовах оренди
за № 66-5-00029 від 26.01.1999 року в наступній
редакції: "Річна орендна плата за
земельну ділянку встановлюється у
розмірі 3% (три відсотки) від її
нормативної грошової оцінки".

3. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "ЕНЕРГОМОНТАЖНИЙ ПОЇЗД №751"
(ідентифікаційний код 01387811, адреса: 02660,
м. Київ, проспект Визволителів, будинок
13), з будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
рішення суду, до Державного бюджету
України (одержувач: Головне управління
Державної казначейської служби
України у м. Києві (ГУ ДКСУ у м. Києві),
Банк одержувача: Головне управління
Державної казначейської служби
України у м. Києві (ГУ ДКСУ у м. Києві),
, МФО 820019, р/р 3001,
код платежу 22030001) грошові кошти - 1 218,00
грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять
гривень) судового збору. Видати наказ.

4. Копію даного рішення направити
Процесуальному позивачу та
Відповідачу по справі №
910/23361/14.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 19.12.2014р.

Суддя
Ю.В. Цюкало