ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2014 року Справа № 904/4950/14

Вищий господарський суд України у
складі колегії: головуючого, судді
Кузьменка М.В., суддів Васищака І.М.,
Студенця В.І., за участі представника
позивача Б. Овчиннікова (дов. від 01.01.2014),
розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" на
рішення Господарського суду
Дніпропетровської області від 8
вересня 2014 року та постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 17 листопада 2014
року у справі № 904/4950/14 за позовом
державного підприємства
"Придніпровська залізниця" до
публічного акціонерного товариства
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат" про стягнення,

УСТАНОВИВ: У липні 2014 року державне
підприємство "Придніпровська
залізниця" звернулося до
Господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до публічного
акціонерного товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" про
стягнення плати за користування
вагонами - 21 090 грн 24 коп. та збору за
зберігання вантажу - 533 грн 04 коп. з
підстав неналежного виконання
зобов'язання.

Відповідач позов не визнав.

Рішенням Господарського суду
Дніпропетровської області від 8
вересня 2014 року (суддя О. Ліпинський),
залишеним без змін постановою
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 17 листопада 2014
року, позов задоволено.

Публічне акціонерне товариство
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат" просить рішення та постанову
скасувати з підстав неправильного
застосування господарськими судами
статті 119 Статуту залізниць України,
пункту 9 Правил користування вагонами і
контейнерами, затвердженими наказом
Міністерства транспорту України від 25
лютого 1999 року № 113 (далі - Правила),
статей 42, 43 Господарського
процесуального кодексу України та
прийняти нове рішення, яким у позові
відмовити.

Державне підприємство "Придніпровська
залізниця" проти доводів касаційної
скарги заперечує і в її задоволенні
просить відмовити.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає.

Господарськими судами встановлено, що
28 листопада 2013 року сторони уклали
договір № ПР/М-13-2/11-131387/НЮдч/2013/у/ТО/1466
про експлуатацію залізничної під'їзної
колії відкритого акціонерного
товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат", яка
примикає до станції Кривий Ріг
Придніпровської залізниці (далі -
договір).

Умовами договору сторони погодили, що
передача (здача) вагонів для під'їзної
колії здійснюється: порожніх вагонів
під навантаження через інтервал часу -
1,5 год.; маршрутів, завантажених
аглорудою через інтервал часу - 5,0 год.;
маршрутів, завантажених вапняком через
інтервал часу - 4,5 год.; передача
розбірних поїздів - за повідомленнями;
повідомлення про подачу вагонів на
під'їзну колію передаються старшим
прийомоздавальником станції Кривий
Ріг по телефону оператору диспетчера
зовнішнього транспорту УЗТ не пізніше,
ніж за 2,0 години до фактичного
подавання вагонів з реєстрацією у
книзі повідомлень форми ГУ-2; вагони для
під'їзної колії подаються локомотивом
залізниці на одну з
приймально-здавальних колій станції
Допоміжна; подальший рух вагонів
виконується локомотивом власника
колії; здавання вагонів провадиться на
одній з приймально-здавальних колій
станції Допоміжна; максимальна
кількість вагонів у кожній партії, що
передається власнику колії, становить
не більше 57 вагонів для напіввагонів та
60 вагонів для вагонів-обкотишовозів;
час перебування вагонів на під'їзній
колії обчислюється з моменту
закінчення передавальних операцій при
передачі вагонів залізницею власнику
колії до моменту закінчення цих
операцій при поверненні вагонів
залізниці; власник колії сплачує
залізниці плату за користування
вагонами згідно з Правилами перевезень
вантажів залізничним транспортом
України, за зберігання вантажів у
вагонах - у разі затримки їх з вини
одержувача після закінчення терміну
безоплатного зберігання незалежно від
місця затримки (на станції призначення
та на підходах до неї) - згідно з
Правилами зберігання вантажів; збір і
плата вносяться на підставі статті 62
Статуту залізниць України по
передоплаті через ЄТехПД з
відповідними оголошеними
Укрзалізницею коефіцієнтами
підвищення; договір укладається
терміном на один рік з 11 грудня 2013 року
до 10 грудня 2014 року включно (пункти 5, 6, 7,
11, 15, 20 договору).

Позивач прийняв порожні вагони,
власниками яких є товариство з
обмеженою відповідальністю "ЮВТК",
товариство з обмеженою
відповідальністю "Метінвест Шиппінг",
товариство з обмеженою
відповідальністю "Евразтранс Україна",
товариство з обмеженою
відповідальністю "Істек", товариство з
обмеженою відповідальністю "БІТ
Системи", товариство з обмеженою
відповідальністю "Укрінвестгруп",
товариство з обмеженою
відповідальністю "Укррейл Лоджистікс"
до перевезення на адресу одержувача -
публічного акціонерного товариства
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат", станцією та залізницею
призначення в яких зазначена станція
Кривий Ріг Придніпровської залізниці.
Проте, вагони були затримані на станції
Новоблочна Придніпровської залізниці
у зв'язку з неможливістю їх прийняття
станцією Кривий Ріг Придніпровської
залізниці через несвоєчасне
вивільнення колій від вантажу, що
прибув на адресу публічного
акціонерного товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат".

За фактом затримки вагонів складені
акти форми ГУ-23а і форми ГУ-23 від 13 січня
2014 року №№ 7. Повідомлення про затримку
вагонів отримане відповідачем 13 січня
2014 року о 23 год. 00 хв.

Затримані вагони були відправлені 15
січня 2014 року о 05 год. 40 хв.

За час затримки вагонів на станції
Новоблочна Придніпровської залізниці
позивачем нараховані плата за
користування вагонами в сумі 21 090 грн 24
коп. і збір за зберігання вантажу - 533
грн 04 коп., які відповідач не сплатив, що
й спричинило спір.

Статтею 307 Господарського кодексу
України та статтею 908 Цивільного
кодексу України передбачено, що умови
перевезення вантажу, пасажирів і
багажу окремими видами транспорту, а
також відповідальність сторін щодо цих
перевезень встановлюються договором,
іншими законами, транспортними
кодексами (статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них. За змістом статті 46 Статуту
залізниць України одержувач
зобов'язаний прийняти і вивезти вантаж,
що надійшов на його адресу. Терміни
вивезення і порядок зберігання
вантажів установлюються Правилами
перевезення вантажів. Вантажі, що
прибули, зберігаються на станції
безкоштовно протягом доби. Статтею 42
Статуту залізниць України передбачено,
що залізниця зобов'язана повідомити
одержувача в день прибуття вантажу або
до 12-ої години наступного дня. Порядок і
способи повідомлення встановлюються
начальником станції. Одержувач може
визначити спосіб повідомлення. Якщо
залізниця не повідомить про прибуття
вантажу, одержувач звільняється від
внесення плати за користування
вагонами (контейнерами) і за зберігання
вантажу до того часу, як буде надіслано
повідомлення. Відповідно до статті 119
Статуту за користування вагонами і
контейнерами залізниці
вантажовідправниками,
вантажоодержувачами, власниками
під'їзних колій, портами,
організаціями, установами, громадянами
- суб'єктами підприємницької
діяльності вноситься плата. Порядок
визначення плати за користування
вагонами (контейнерами) встановлений
Правилами користування вагонами і
контейнерами. Зазначена плата
вноситься також за час затримки
вагонів на станціях призначення і на
підходах до них в очікуванні подання їх
під вивантаження, перевантаження з
причин, що залежать від
вантажоодержувача, власника
залізничної під'їзної колії, порту,
підприємства.

Порядок та розмір нарахування плати за
перевезення власних приватних
порожніх вагонів встановлений у пункті
17 розділу 1 Тарифного керівництва № 1.
Порожні приватні власні вагони, які
перевозяться залізницею за повними
перевізними документами зі сплатою
провізної плати, мають статус вантажу,
який залізниця зобов'язана доставити
на станцію призначення і видати їх
одержувачу, зазначеному в накладній.

Збір за зберігання вантажів у вагонах
розраховується згідно пункту 8 Правил
зберігання вантажів: у разі затримки з
вини одержувача після закінчення
терміну безоплатного зберігання, збір
сплачується незалежно від місця
затримки (на станції призначення, на
підходах до неї тощо) та пункту 2
Тарифного керівництва № 1, зокрема,
згідно підпункту 2.1 нараховується збір
за зберігання власного (орендованого)
рухомого складу на своїх осях (з
одиниці). У всіх випадках неповна доба
округляється до повної.

Згідно з приписами статті 129 Статуту
залізниць України обставини, що можуть
бути підставою для матеріальної
відповідальності вантажоодержувача
під час залізничного перевезення,
засвідчуються комерційними актами або
актами загальної форми, які складають
станції залізниць.

Факт затримки вагонів на станції
призначення в очікувані подавання під
вантажні операції з причин, які
залежали від публічного акціонерного
товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат",
підтверджується актами.

Несвоєчасне забирання публічним
акціонерним товариством "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат"
вантажів, які прибули на його адресу, є
порушенням вимог пункту 33 Правил
видачі вантажів та статей 46 і 47 Статуту
залізниць України, якими визначено, що
одержувач зобов'язаний прийняти і
вивезти вантаж, що надійшов на його
адресу, навіть поставка якого йому не
передбачена планом (договором,
контрактом, замовленням тощо).

Пунктом 16 Правил користування вагонами
і контейнерами встановлені випадки, за
яких вантажовласник звільняється від
плати за користування вагонами і
контейнерами. Господарськими судами
встановлено, що зазначені відповідачем
у відомостях плати за користування
вагонами заперечення не звільняють від
плати за користування вагонами.

За змістом статті 614 Цивільного кодексу
України особа, яка порушила
зобов'язання, несе відповідальність за
наявності її вини (умислу або
необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.
Відсутність своєї вини доводить особа,
яка порушила зобов'язання.
Відповідачем не надано доказів
відсутності вини в затримці вагонів на
станціях підходу.

Таким чином, з урахуванням меж
перегляду справи в касаційній
інстанції, колегія суддів вважає, що
під час розгляду справи фактичні її
обставини були встановлені
господарськими судами на підставі
всебічного, повного і об'єктивного
дослідження поданих доказів, висновки
судів відповідають цим обставинам і їм
дана належна юридична оцінка з
правильним застосуванням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ: Рішення Господарського
суду Дніпропетровської області від 8
вересня 2014 року та постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 17 листопада 2014
року у справі № 904/4950/14 залишити без
змін, а касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" без
задоволення.

Головуючий, суддя М. В. Кузьменко Суддя
І. М. Васищак Суддя В. І. Студенець