ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2014 р.
Справа № 10/Б-711

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя Гриців В.М., суддів
Кордюк Г.Т., Хабіб М.І.

при секретарі судового засідання Швець
О.В.

з участю арбітражного керуючого Окряка
А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Чортківському районі Тернопільської
області на ухвалу господарського суду
Тернопільської області від 13 листопада
2014 року по справі №10/Б-711 про
банкрутство державного підприємства
«Ягільницький кінний завод»

ВСТАНОВИВ:

Провадження у справі №10/Б-711 про
банкрутство державного підприємства
«Ягільницький кінний завод» порушене
ухвалою господарського суду
Тернопільської області від 23 січня 2006
року на загальних підставах,
визначених законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Господарський суд Тернопільської
області постановою від 18 серпня 2011 року
визнав банкрутом державне
підприємство «Ягільницький кінний
завод», увів ліквідаційну процедуру,
ліквідатором банкрута призначив
арбітражного керуючого Окряка А.В.
Надалі суд ухвалою від 23 жовтня 2014 року
продовжив до 25 березня 2015 року строк
ліквідаційної процедури державного
підприємства «Ягільницький кінний
завод».

У липні 2014 року Управління Пенсійного
фонду України в Чортківському районі
звернулось до господарського суду
Тернопільської області із заявою у
справі №10/Б-711 визнати поточні
грошові вимоги у сумі 30038,05 грн.
фактичних витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій (т. 26, а.с. 200-229).

Як зазначено в заяві та вказано у
розрахунку, означена сума - це
заборгованість державного
підприємства «Ягільницький кінний
завод» за період листопад 2013 року -
червень 2014 року (включно) із
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
застрахованим особам по списку №2
відповідно до Законів України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», «Про пенсійне
забезпечення» і така підтверджується
розрахунками фактичних витрат.

Господарський суд Тернопільської
області (суддя Охотницька Н.В.) ухвалою
від 13 листопада 2014 року відмовив у
задоволенні заяви Управління
Пенсійного фонду України в
Чортківському районі про визнання
поточних грошових вимог до державного
підприємства «Ягільницький кінний
завод» у сумі 30038,05 грн. (т. 27, а.с. 12-15).

Управління Пенсійного фонду України в
Чортківському районі Тернопільської
області звернулося з апеляційною
скаргою, просить Львівський
апеляційний господарський суд
скасувати ухвалу господарського суду
Тернопільської області від 13 листопада
2014 року у справі №10/Б-711 та прийняти
нове рішення, яким задовольнити заяву
Управління.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального права, зокрема ст. 23
закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», п.п. 6.4., 6.5., 6.8.
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України № 21-1 від 19 грудня 2003 року (із
наступними змінами і доповненнями),
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 16 січня 2004 року за № 64/8663.

Про розгляд апеляційної скарги
сторонам повідомлено належним чином.

Розпорядженням голови Львівського
апеляційного господарського суду від 23
грудня у склад колегії замість судді
Давид Л.Л., котра перебуває у відпустці,
уведено суддю Хабіб М.І.

Ліквідатор банкрута арбітражний
керуючий Окряк А.В. надав відзив,
просить у задоволенні апеляційної
скарги відмовити. Вважає, що оскаржена
ухвала законна і обґрунтована,
оскільки виходячи із правового
регулювання судової процедури
банкрутства законом України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(в редакції, чинній до 19 січня 2013 року)
та враховуючи правову позицію
Верховного Суду України, викладену у
постанові від 08 квітня 2014 року у цій же
справі №10/Б-711 заявлені вимоги
управління Пенсійного фонду України в
Чортківському районі Тернопільської
області не є поточними вимогами
кредиторів у розумінні статті 1 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Львівський апеляційний господарський
суд розглянув апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Чортківському районі Тернопільської
області, заслухав пояснення
ліквідатора банкрута і вважає, що в
задоволенні апеляційної скарги слід
відмовити з нижченаведених підстав.

Відповідно до вимог ст. 101 ГПК України у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд повторно розглядає
справу. Апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність і
обгрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

За змістом ст. 106 ГПК України апеляційні
скарги на ухвали місцевого
господарського суду розглядаються в
порядку, передбаченому для розгляду
апеляційних скарг на рішення місцевого
господарського суду.

Відмовляючи у задоволенні заяви
Управління Пенсійного фонду України в
Чортківському районі суд першої
інстанції керувався приписами ст. 1, ч. 1
ст. 23, ч. 1 ст. 25 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника бо визнання його банкрутом"
про те, що поточні вимоги кредитора - це
неоплачені боржником вимоги, які
виникли в процедурах банкрутства, за
період після порушення господарським
судом провадження у справі про
банкрутство і до винесення постанови
про визнання боржника банкрутом,
відкриття ліквідаційної процедури і
призначення ліквідатора.

Заявлені грошові вимоги до державного
підприємства «Ягільницький кінний
завод» у сумі 30038,05 грн. - це сума витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій за період листопад 2013 року -
червень 2014 року (включно), нараховані
після визнання державного
підприємства «Ягільницький кінний
завод» банкрутом та відкриття
ліквідаційної процедури, під час якої
не виникає будь-яких нових зобов'язань,
що можуть бути заявлені в порядку
частини першої ст. 23 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».
Відтак означені грошові вимоги не
мають характеру поточних у розумінні
статті 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Така правова позиція викладена у
Постановах Верховного Суду України від
08 квітня 2014 року у справі №10/Б-711 про
банкрутство державного підприємства
"Ягільницький кінний завод" та від 18
березня 2014 року у справі № 6/108-09 про
банкрутство відкритого акціонерного
товариства «Охтирсільмаш», прийнятих
за наслідками розгляду заяви про
перегляд судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах.

Львівський апеляційний господарський
суд погоджується з висновком суду
першої інстанції про відхилення
грошових вимог як таких, що нараховані
безпідставно і незаконно після
визнання державного підприємства
«Ягільницький кінний завод» банкрутом
й уведення ліквідаційної процедури.
Адже грошові вимоги у сумі 30038,05 грн.
нараховані за період листопад 2013 року -
червень 2014 року, а постанова про
визнання банкрутом відкритого
акціонерного товариства «Бережанський
склозавод» прийнята 18 серпня 2011 року.

Верховний Суд України, зокрема у
постанові від 08 квітня 2014 року у справі
№10/Б-711 про банкрутство державного
підприємства "Ягільницький кінний
завод", за наслідками розгляду заяви
про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах
висловив правову позицію про те, що
вимоги управління Пенсійного фонду
України не мають характеру поточних у
розумінні статті 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
оскільки виникли після винесення
господарським судом постанови про
визнання боржника банкрутом, відкриття
ліквідаційної процедури, під час якої
не виникає будь-яких нових зобов'язань,
що можуть бути заявлені в порядку
частини першої статті 23 Закону.

Відповідно до вимог ст. 11128
Господарського процесуального кодексу
України рішення Верховного Суду
України, прийняте за наслідками
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначену норму права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішеннями Верховного
Суду України. Невиконання судових
рішень Верховного Суду України тягне
за собою відповідальність, установлену
законом.

Доводи апеляційної скарги Управління
Пенсійного фонду України в
Чортківському районі викладені без
урахування приписів закону, правової
позиції Верховного Суду України,
фактичних обставин справи і такі не
спростовують висновку суду першої
інстанції.

Слід зазначити й те, що суд першої
інстанції правильно керувався
положеннями закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(в редакції, чинній до 19 січня 2013 року).
Адже провадження у справі про
банкрутство державного підприємства
"Ягільницький кінний завод" порушене 23
січня 2006 року, а судова ліквідаційна
процедура уведена 18 серпня 2011 року.

Згідно з п. 1-1 Прикінцевих і перехідних
положень названого закону, Положення
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» (в редакції
Закону № 4212-УІ від 22 грудня 2011 року з
наступними змінами і доповненнями,
чинній з 19 січня 2013 року), що регулюють
ліквідаційну процедуру,
застосовуються господарськими судами
під час розгляду справ про банкрутство,
провадження у яких порушено до
набрання чинності цим Законом, якщо на
момент набрання ним чинності
господарським судом не було прийнято
постанову про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури.

Таким чином ухвала суду першої
інстанції від 13 листопада 2014 року про
відмову у визнанні грошових вимог у
сумі 30038,05 грн. постановлена з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права; висновки суду
відповідають обставинам справи і
ґрунтуються на законі.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК
України, Львівський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду
Тернопільської області від 13 листопада
2014 року у справі №10/Б-711 про відмову у
задоволенні заяви про визнання
грошових вимог в сумі 30038,05 грн.
залишити без змін, а апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Чортківському районі Тернопільської
області без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Гриців В.М.

суддя
Кордюк Г.Т.

суддя
Хабіб М.І.