ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2014 р.
Справа № 921/130/14-г/16

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Дубник О.П.

Суддів
Костів Т.С.

Матущак О.І.

при секретарі судового засідання
Довгополові А.О.

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Обслуговуючого кооперативу
"Аляска-Авто" без номера і без дати (вх.
№01-05/2500/14 від 02.06.2014)

на рішення Господарського суду
Тернопільської області від 14.04.2014 року

у справі №921/130/14-г/16

за позовом Заступника Тернопільського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері в інтересах
держави в особі Тернопільського
державного науково-технічного
підприємства «Промінь», м. Тернопіль

до Обслуговуючого кооперативу "Аляска
Авто", м. Тернопіль

про витребування майна

за участю представників сторін:

від прокуратури: Покора К.В., старший
прокурору відділу Прокуратури
Західного регіону (посвідчення №024280);

від позивача: не з'явились (належним
чином повідомлені);

від відповідача: Науменко М.П., голова
правління (Витяг з ЄДРЮОФОП від 10.04.2014
року).

Розпорядженням голови
Львівського апеляційного
господарського суду від 10.12.2014р.
замість судді Скрипчук О.С. в склад
колегії суддів по розгляду даної
справи введено суддю Костів Т.С.

Новим складом суду розгляд справи
розпочато спочатку.

Судом роз'яснено права та
обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22, 29
Господарського процесуального кодексу
України (надалі -ГПК України).

Відводів складу суду в порядку
ст.20 ГПК України не заявлялось. Заяв про
технічну фіксацію судового процесу від
учасників судового процесу не
надходило.

Причини відкладення розгляду
справи і зупинення провадження у ній
викладено у відповідних ухвалах суду.

У зв'язку із отриманням від
Тернопільського відділення Київського
НДІ судових експертиз висновку
комплексної судової
автотоварознавчої, товарознавчої та
автотехнічної експертизи № 945/14-22 від
20.11.2014р. ухвалою Львівського
апеляційного господарського суду від
01.12.2014р. провадження у справі поновлено.

Суд отримав від позивача вдруге
клопотання про відкладення розгляду
справи у зв'язку із внесенням 23.12.2014р. в
ЄРДР кримінального провадження №
0003317 (ст. 356 КК України,
самоуправство ) щодо працівників ОК
«Аляска-Авто». Присутній прокурор
підтримав це клопотання, а представник
відповідача - заперечив.

Суд на місці вирішив, що клопотання
задоволенню не підлягає, оскільки нові
докази, здобуті після прийняття
рішення місцевим господарським судом,
у даному апеляційному перегляді не
можуть впливати на законність судового
акту.

Рішенням Господарського суду
Тернопільської області від 14.04.2014р.
(суддя Хома С.О.) задоволено позов
Заступника Тернопільського прокурора
з нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері в інтересах держави в
особі Тернопільського державного
науково-технічного підприємства
«Промінь». Витребувано в
Обслуговуючого кооперативу «Аляска
Авто», вул. Л. Курбаса, 2/163, м. Тернопіль
на користь Тернопільського державного
науково-технічного підприємства
«Промінь» майно: «КУНГ-КАМАЗ» у
кількості 2 шт. (інв. № 100025), яке
знаходиться на стоянках 1 і 2 за адресою:
м. Тернопіль, вул. Текстильна, 28,
балансовою вартістю 3010 грн. та «Кабіни
майстра» - 1 шт. (інв. № 6521), яке
знаходиться на стоянці 2 за адресою: м.
Тернопіль, вул. Текстильна, 28,
балансовою вартістю 3357 грн. Також
вказаним рішенням стягнуто з
Обслуговуючого кооперативу «Аляска
Авто» - 1827 грн. судового збору в доход
Державного бюджету України.
Рішення суду першої інстанції
мотивоване тим, що відповідачем по
справі документально не підтверджено
правові підстави володіння спірним
майном, а позивач, будучи підприємством
державної форми власності володіє
закріпленим за ним майном на праві
повного господарського відання.

Не погодившись із рішенням суду
першої інстанції, Обслуговуючий
кооператив «Аляска Авто» оскаржив його
з підстав порушення місцевим
господарським судом норм
процесуального права, стверджуючи про
неповідомлення його про час і місце
судових засідань; про неповноту
з'ясування обставин справи і
відсутність в матеріалах справи
доказів про належність майна, яке
використовує відповідач у
господарській діяльності, саме
позивачеві, тотожності спірного майна
що перебуває на балансі позивача майну,
яке знаходиться у володінні
відповідача.

У відзиві на апеляційну скаргу
Тернопільське державне
науково-технічне підприємство
«Промінь» доводи апеляційної скарги
заперечує та просить таку залишити без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції - без змін, з мотивів його
законності та обґрунтованості.

Вивчивши матеріали справи в
сукупності з апеляційною скаргою та
відзивом на неї, заслухавши у судових
засіданнях думку представників сторін,
взявши до уваги висновок проведеної
експертизи, оцінивши зібрані по справі
докази та дослідивши фактичні
обставини у справі, судова колегія
Львівського апеляційного
господарського суду зробила висновок,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню. При цьому,
апеляційний суд встановив наступні
обставини та керувався такими
мотивами. Згідно ст. 3 Закону
України «Про управління об'єктами
державної власності» № 185-V від 21.09.2006р.
одним із об'єктів управління державної
власності є майно, яке передане
державним комерційним підприємствам
(далі - державні підприємства),
установам та організаціям.

Відповідно до ст. 3 Закону України
«Про особливості управління об'єктами
державної власності в
оборонно-промисловому комплексі» №
3531-VI від 16.06.2011р. суб'єктами управління
об'єктами державної власності в
оборонно-промисловому комплексі є
Кабінет Міністрів України та Державний
концерн "Укроборонпром".

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України № 1221 від 29.12.2010р. (в
редакції постанови від 06.04.2011р. № 374)
«Про утворення Державного концерну
«Укроборонпром» з метою підвищення
ефективності функціонування державних
підприємств, які провадять
господарську діяльність у сфері
розроблення, виготовлення, реалізації,
ремонту, модернізації та утилізації
озброєння, військової і спеціальної
техніки та боєприпасів і беруть участь
у військово-технічному
співробітництві з іноземними
державами утворено Державний концерн
«Укроборонпром», а згідно додатку до
зазначеної постанови «Перелік
підприємств, що включені до складу
Державного концерну «Укроборонпром»
Тернопільське державне
науково-технічне підприємство
«Промінь» () входить до
складу Державного концерну
«Укроборонпром», який здійснює
регулювання, контроль та координацію
діяльності Підприємства.

Наказом Державного концерну
"Укроборонпром" від 15.02.2012 року № 44
затверджено Статут Тернопільського
державного науково-технічного
підприємства "Промінь" (нова редакція),
відповідно до п. п. 14, 15 якого, майно
Підприємства становлять основні фонди
та оборотні кошти, виробничі і
невиробничі активи, а також інші
цінності, вартість яких відображається
у самостійному балансі Підприємства.
Майно Підприємства є державною
власністю і закріплене за ним на праві
господарського відання. Здійснюючи
право господарського відання,
Підприємство володіє, користується та
розпоряджається зазначеним майном.
Відчуження основних фондів, які є
державною власністю і закріплені за
Підприємством, здійснюється за
погодженням з Концерном у спосіб, що
встановлений чинним законодавством
України. Одержані в результаті
відчуження зазначеного майна кошти
використовуються відповідно до
чинного законодавства України згідно
із затвердженим фінансовим планом (п. 20
Статуту).

Підприємство має право
відчужувати, віддавати в заставу
майнові об'єкти, що належать до його
основних фондів, здавати в оренду
цілісні майнові комплекси структурних
одиниць та підрозділів в установленому
чинним законодавством України порядку
(п. 22 Статуту).

В підтвердження свого права на
оспорюване майно позивачем по справі
подано довідки № 702 від 17.10.2013р., № 56/1 та
№ 56/2 від 03.02.2014р. в яких зазначено, що
«Кабіна майстра» - 1 шт. (інв. № 6521), та
«КУНГ-КАМАЗ» - 2 шт. (інв. № 100025), які
знаходяться на автомобільних стоянках
№ 1 і № 2 за адресою: м. Тернопіль, вул.
Текстильна, 28, закріплене за ним на
праві господарського відання.

На підтвердження того, що
оспорюване майно перебуває на балансі
у ТДНТП «Промінь» ним подано відомість
про об'єкти основних фондів, які
пропонуються до відчуження на 30.11.2012р.,
у пунктах 21 та 23 якої зазначено: «Кабіна
майстра» 1987р. випуску інвентарний № 6521
за первісною вартістю 3357, 00 грн. та
«КУНГ-КАМАЗ» - 2 шт. 1987р. випуску
інвентарний № 100025 за первісною
вартістю 2253, 00 грн.

З метою здійснення контролю за
збереженням товарно-матеріальних
цінностей ТДНТП «Промінь» видано наказ
№ 122 від 30.10.2012р., згідно якого,
підприємство зобов'язано провести
інвентаризацію основних засобів,
нематеріальних активів станом на
01.12.2012р.

На виконання вищезазначеного
наказу в період з 03.12.2012 по 28.12.2012р.
проведено інвентаризацію зняття
фактичних залишків, які рахуються на
балансовому рахунку по положенню на
01.12.2012р. та складено інвентаризаційний
опис товарно-матеріальних цінностей у
додатках, якого міститься інформація
про те, що «Кабіна майстра» - 1 шт.,
інвентарний № 6521 та «КУНГ-КАМАЗ» - 2 шт.,
інвентарний № 100025 рахуються на
балансовому рахунку позивача.

Як вбачається з Державного акту №
556 від 05.12.2000р. на право постійного
користування землею Державному
науково-технічному підприємству
«Промінь» (ід. код 14040960) надано у
постійне користування 24, 13096 га. землі
для будівництва підприємства за
адресою м. Тернопіль, вул. Текстильна, 28.

В подальшому за письмовою згодою
позивача Тернопільська міська рада
прийняла рішення, яким припинено право
постійного землекористування
Тернопільському державно-науково
технічному підприємству «Промінь»
частиною земельної ділянки площею 5, 7796
га за адресою вул. Текстильна, 28.

В матеріалах справи міститься
також витяг з аудиторського звіту за
результатами державного фінансового
аудиту діяльності Тернопільського
державного науково-технічного
підприємства «Промінь» за період
01.01.2012-01.10.2013р., в якому зазначено
наступне: наказом ДК «Укроборонпром»
від 27.05.2013р. № 162 надано згоду на
списання майна ТД НТП «промінь»,
визначеного в додатку до зазначеного
наказу.

У зазначеному переліку
надавалась згода на списання кабіни
майстра інв. № 6521, 1987 року випуску,
первісна вартість якого 3357, 0 грн. та
кунг КАМАЗа 2 шт. інв. № 100025, 1987 року
випуску, первісна вартість яких 3010, 0
грн.

Зазначені об'єкти основних засобів
використовувались для господарських
потреб Підприємства на автомобільних
стоянках № 1 та № 2 за адресою: вул.
Текстильна, 28.

Після вилучення в ТД НТП «Промінь»
земельної ділянки площею 5, 7796 га, що
використовувалась для автомобільної
стоянки, власники автомобілів створили
обслуговуючий кооператив «Аляска
Авто».

Комісією, призначеною наказом по
Підприємству від 22.06.2011 № 98, на підставі
зробленого огляду кунг КАМАЗа та
кабіни майстра прийнято рішення про їх
списання.

Під час проведення робіт з перевезення
зазначених об'єктів основних засобів
на територію ТД НТП «Промінь»
представники ОК «Аляска Авто»
перешкоджали вивезенню цих об'єктів
основних засобів.

Згідно листа від 06.11.2013р. № 10631 УМВС
України в Тернопільській області під
час проведення перевірки директор ОК
«Аляска Авто» ОСОБА_3 повідомив, що
кабіна майстра та кунг КАМАЗа передана
в користування ОК «Аляска Авто»
підприємцем Зайцем. Оскільки
відносини, які виникли між директором
ТД НТП «Промінь» та посадовими особами
ОК «Аляска Авто», належать до категорії
цивільно-правових і регулюються
нормами цивільно-правового
законодавства, то повинні вирішуватись
в судовому порядку.

За проведеною перевіркою
працівниками СДСБЕЗ Тернопільського
МВ УМВС України в Тернопільській
області (лист від 06.11.2013р. № 10651, арк. с. 16)
встановлено, що директор ОК «Аляска
Авто» ОСОБА_3, повідомив, що Кабіна
майстра і Кунг які знаходяться на
території стоянки за адресою м.
Тернопіль, вул.. Текстильна, 28 та
використовуються працівниками ОК
«Аляска Авто» як сторожові будки для
охорони стоянки. Кабіну майста і Кунг
була передана в користування ОК
«Аляска Авто» підприємцем Зайцем,
однак жодних документів які б
підтверджували передачу Кабіни
майстра і Кунг у власність ОК «Аляска
Авто» немає.

В суді апеляційної інстанції
відповідач зазначив, що «Кабіна
майстра» знаходиться на території ОК
«Аляска Авто» і позивач вправі у
будь-який час його забрати і будь-яких
претензій у відповідача на це майно
немає. У додатковому обґрунтуванні
апеляційної скарги відповідач
стверджує про фактичну наявність у
нього на стоянці № 1 і 2 «Кунг ТАЗ66» та
«Кунг МАЗ 500», що підтверджується, на
його думку, технічними
характеристиками та фотографіями і
просив суд апеляційної інстанції
призначити судову експертизу.

Апелянт заперечує те, що
КУНГИ-КАМАЗ, про витребування яких
ставить вимогу прокурор, розташовані
на автомобільних стоянках № 1 і № 2 за
адресою м. Тернопіль, вул. Текстильна, 28.
Проте, він не заперечує факту
знаходження по вказаній адресі майна
позивача: «Кабіна майстра» - 1 шт. і
зазначає, що не чинить позивачу
перешкод щодо володіння цим майном.
Щодо автомобільних кузовів типу КУНГ,
то відповідач стверджує про
користування такими кузовами, але не на
шасі автомобіля КАМАЗ.

Предметом судового спору є вимога
Заступника Тернопільського прокурора
з нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері в інтересах держави в
особі Тернопільського державного
науково-технічного підприємства
«Промінь» про витребування в
Обслуговуючого кооперативу «Аляска
Авто» на користь позивача майна
«КУНГ-КАМАЗ» у кількості 2 шт. (інв. №
100025), яке знаходиться на стоянках 1 і 2 за
адресою: м. Тернопіль, вул. Текстильна, 28
та «Кабіна майстра» - 1 шт. (інв. № 6521) на
стоянці 2 за адресою: м. Тернопіль, вул.
Текстильна, 28 (з врахуванням
клопотання прокуратури № 25/2/719/вих.-14
від 26.03.2014 року про уточнення предмету
спору), тобто вимога пов'язана із
захистом права власності шляхом
пред'явлення позову про витребування
майна із чужого незаконного володіння
(віндикаційний позов).

Відповідно до ст. 387 Цивільного
кодексу України, власник має право
витребувати своє майно від особи, яка
незаконно, без відповідної правової
підстави заволоділа ним. Позивачем за
віндикаційним позовом є неволодіючий
власник.

За приписами статті 179 Цивільного
кодексу України річчю є предмет
матеріального світу, щодо якого можуть
виникати цивільні права та обов'язки.

Статтею 181 названого Кодексу
передбачено, що речі поділяються на
рухоме та нерухоме майно. Рухомими
речами є речі, які можна вільно
переміщувати у просторі. Згідно
зі статтею 184 Цивільного кодексу
України річ є визначеною
індивідуальними ознаками, якщо вона
наділена тільки їй властивими
ознаками, що вирізняють її з-поміж
інших однорідних речей,
індивідуалізуючи її. Речі, визначені
індивідуальними ознаками, є
незамінними. Річ є визначеною родовими
ознаками, якщо вона має ознаки,
властиві усім речам того ж роду, та
вимірюється числом, вагою, мірою. Річ,
що має лише родові ознаки, є замінною.

Зазначені норми не виключають
можливості здійснити індивідуалізацію
речі, визначеної родовими ознаками,
якщо така можлива. Прокурор твердить,
що присвоєні інвентаризаційні номери
майну: «КУНГ-КАМАЗ» у кількості 2 шт. -
100025 та «Кабіна майстра» - 6521 (яке
перебуває у позивача на балансі) дають
змогу індивідуалізувати його,
виокремити це майно та стверджувати, що
саме воно перебуває на території
автостоянок № 1 та № 2 розташованих за
адресою м. Тернопіль, вул. Текстильна 28.

Як встановлено місцевим
господарським судом і судом
апеляційної інстанції, відповідач не
оспорює факту знаходження на стоянці 2
за адресою: м. Тернопіль, вул.
Текстильна, 28 майна позивача «Кабіни
майстра» в кількості 1 шт., через що з
врахуванням викладеного вище
оскаржуване судове рішення в частині
витребування цього майна, яке
обліковується у позивача під
інвентарним № 6521, балансовою вартістю
3357 грн., слід залишити без змін. Що
стосується позовних вимог про
витребування у відповідача кузовів
типу «КУНГ-КАМАЗ» в кількості 2 шт., які
обліковуються у позивача під
інвентарним № 100025, балансовою вартістю
3010 грн., то в цій частині апеляційна
скарга підлягає до задоволення, а
оскаржуване рішення місцевого
господарського суду - скасуванню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1 ГПК
України Підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням. У
випадках, передбачених законодавчими
актами України, до господарського суду
мають право також звертатися державні
та інші органи, фізичні особи, що не є
суб'єктами підприємницької діяльності.

Частинами 1 та 2 статті 386 ЦК
України визначено, що держава
забезпечує рівний захист прав усіх
суб'єктів права власності. Власник,
який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

З метою встановлення факту
знаходження вищеописаного майна
позивача у володінні відповідача, суд
апеляційної інстанції призначив
комплексну судову авто товарознавчу,
товарознавчу та автотехнічну
експертизу, відповідно до висновку
якої від 20.11.2014р. № 945/14-22 встановлено, що
на автостоянках за адресою: вул.
Текстильна, 28, м. Тернопіль знаходяться:

- автостоянка № 1: об'єкт дослідження №1
(КУНГ №1) має ознаки кустарного
виробництва та з точки зору технічного
облаштування, не може бути
встановлений на шасі автомобіля КАМАЗ.
Інвентарний номер 100025 відсутній, місце
його нанесення не виявлено;

- автостоянка № 2: об'єкт дослідження № 2
(КУНГ №2) згідно інформативних даних
ідентифікаційної таблиці
автомобільний кузов закритого типу К66
(КУНГ №2), 1983 року випуску призначений
для встановлення на шасі вантажного
автомобіля підвищеної проходимості
марки ГАЗ-66. Інвентарний номер 100025
відсутній, місце його нанесення не
виявлено.

Щодо доводів апелянта про те, що
місцевий суд не повідомляв його
належним чином про час та місце
розгляду справи, то такі суд
апеляційної інстанції вважає
необґрунтованими та безпідставними.

З матеріалів справи вбачається,
що ухвала господарського суду
Тернопільської області про порушення
провадження та призначення справи до
розгляду від 13.02.2014р. місцевим судом на
адресу відповідача надіслана, однак,
вказана поштова кореспонденція
повернулась на адресу суду із
зазначенням причини повернення: «за
закінченням терміну зберігання».
Розгляд справи місцевим господарським
судом неодноразово відкладався, про що
відповідач також повідомлявся, та
поштова кореспонденція з ухвалами про
відкладення розгляду справи
поверталась на адресу суду з тих же
підстав (а. с. 6, 41, 104, 106).

Згідно довідки з ЄДРПОУ
місцезнаходження відповідача: вул.
Леся Курбаса, 2/163, м. Тернопіль,
Тернопільська обл., 46016.

З положень абзацу 3 п. 3.9.1.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» вбачається, що за
змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обстави, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно вимог ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК
України з Тернопільського державного
науково-технічного підприємства
«Промінь» в доход державного бюджету
слід стягнути 1827 грн. судового збору за
розгляд справи місцевим господарським
судом та на користь Обслуговуючого
кооперативу «Аляска» 913, 50 грн. судового
збору за розгляд справи в апеляційному
порядку та 1968 грн. вартості судової
експертизи.

Враховуючи наведене та керуючись ст.
ст. 103, 104, 105 Господарського
процесуального кодексу України,
Львівський апеляційний господарський
суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу задоволити
частково. Рішення Господарського суду
Тернопільської області від 14.04.2014р. у
цій справі скасувати частково і
прийняти нове рішення. Позов
задоволити частково. Витребувати в
Обслуговуючого кооперативу «Аляска
Авто» (вул. Л. Курбаса, 2/163, м. Тернопіль,
ідентифікаційний код 38535023) на користь
Тернопільського державного науково
технічного підприємства «Промінь»
(вул. Текстильна, 28, м. Тернопіль,
ідентифікаційний код 14040960) майно:
"Кабіни майстра" - 1 шт. (інв. № 6521), яке
знаходиться на стоянці 2 за адресою: м.
Тернопіль, вул. Текстильна, 28,
балансовою вартістю 3357 грн. В решті
позову відмовити.

2. Стягнути з Тернопільського
державного науково-технічного
підприємства «Промінь» (вул.
Текстильна, 28, м. Тернопіль,
ідентифікаційний код 14040960):

- в доход державного бюджету (банк:
ГУДКCУ у Львівській області; МФО: 825014;
отримувач: УДК Личаківського району
м.Львова; ; рахунок:
3006) 1827 грн. судового збору за
розгляд справи місцевим господарським
судом.

- на користь обслуговуючого
кооперативу «Аляска» (вул. Л. Курбаса,
2/163, м. Тернопіль, ідентифікаційний код
38535023) 913, 50 грн. судового збору розгляд
справи в апеляційному порядку та 1968
грн. вартості судової експертизи.

Місцевому господарськом суду
видати накази.

3. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку згідно з Розділом
ХІІ-І Господарського процесуального
кодексу України.

Повний текст постанови складено та
підписано 26.12.2014 р.

Головуючий суддя
Дубник О.П.

Суддя Костів
Т.С.

Суддя
Матущак О.І.