ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" грудня 2014 р.
Справа № 918/1710/14

Суддя Романюк Р.В. розглянувши
матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення 500 000 грн. 00 коп.

В засіданні приймали участь
представники:

від позивача: ОСОБА_3 (довіреність № б/н
від 04.12.2014р.);

від відповідача: ОСОБА_4 (довіреність №
б/н від 04.12.2014р.).

Обставини справи: Фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 звернувся до
господарського суду Рівненської
області з позовом до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
500 000 грн. 00 коп.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що на підставі
Договору про надання позики від 07.02.2014р.
він надав відповідачу грошові кошти у
розмірі 500 000 грн. 00 коп., проте
Відповідач у визначений Договором
строк їх не повернув, а тому просить
суд стягнути зазначену суму у
примусовому порядку.

08.12.2014р. відповідачем подано відзив на
позовну заяву, згідно якого останній
позов визнав та зазначає, що 07.02.2014р. він
дійсно отримав позику від Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 у розмірі 500 000
грн. 00 коп. проте у встановлений
Договором строк кошти не повернув.

В судовому засіданні 25.12.2014р.
представник позивача підтримав
позовні вимоги та просив стягнути з
відповідача 500 000 грн. 00 коп.

В судовому засіданні представник
відповідача позовні вимоги визнав в
повному обсязі. Крім того, на
підтвердження факту отримання
зазначених коштів, подав копію
нотаріально посвідченої заяви, згідно
якої ФОП ОСОБА_2 підтверджує фактичне
отримання позики в розмірі 500 000 грн. 00
коп. у готівковій формі.

Дослідивши зібрані у справі докази та
заслухавши пояснення представників
сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

07.02.2014р. між Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1
(Позикодавець) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2
(Позичальник) було укладено Договір про
надання позики, за умовами якого
Позикодавець надає Позичальнику
позику в розмірі 500 000 грн. 00 коп., яку
Позичальник отримав і зобов'язаний
повернути Позикодавцю в строк до 31
липня 2014 року. Позика повертається
гривнями (п.1 Договору).

Відповідно до п.3 Договору, Договір є
безвідплатним, тобто таким, що не
передбачає нарахування відсотків
(процентів) за користування позикою.

Згідно п. 4 Договору сторони
стверджуються та свідчать, що надання
Позикодавцем позики та її отримання
Позичальником у повному розмірі
відбулося в готівковій формі, в день
укладення ними цього Договору, що
стверджується підписами Сторін на
Договорі.

Вказаний Договір підписаний
повноважними представниками сторін та
скріплено відбитками печаток сторін.

Пунктом 1 Договору сторони обумовили,
що позикодавець надав позичальнику
позику в розмірі 500 000 грн., яку
позичальник отримав і зобов'язаний
повернути позикодавцю в строк до 31
липня 2014р.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України
передбачено, що однією з підстав
виникнення цивільних прав та
обов'язків є договори та інші
правочини.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до статті 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно із статтею 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За змістом частини 1 статті 530 ЦК
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно статті 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Відповідно до частин 1, 3 статті 1049 ЦК
України, Позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі або
речі, визначені родовими ознаками, у
такій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та
в порядку, що встановлені договором.
Позика вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок.

За таких обставин, враховуючи, що факт
передачі Відповідачу (отримання)
грошових коштів в сумі 500 000 грн. 00 коп.
випливає з умов Договору та визнається
уповноваженими представниками сторін,
суд дійшов висновку про задоволення
позову та стягнення з відповідача на
користь позивача 500 000 грн. 00 коп.
заборгованості, з покладенням судових
витрат на відповідача у справі, а тому,
керуючись ст. 49, ст. 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, Ідентифікаційний код
НОМЕР_1) на користь Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2,
Ідентифікаційний код НОМЕР_2) 500 000 грн. 00
коп. боргу та 10 000 грн. 00 коп. витрат по
сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 29.12.2014р.

Суддя
Романюк Р.В.