РІШЕННЯ

"17" грудня 2014 р.Справа № 921/1123/14-г/1
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Чопко Ю.О.

Розглянув справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль", просп. Московський, 9, корп.5, офіс 101, м. Київ 73, 04073

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Центр", вул. Незалежності, 68а, с. Васильківці, Гусятинський район, Тернопільська область, 48257

про витребування майна шляхом його вилучення у ТОВ "Мрія Центр" з наступною його передачею ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль".

За участю представників сторін:

Позивача: Максимченко І. В., довіреність №20-12/13-3 від 01.01.2014р.;

Відповідача: Медвідь Леся Миколаївна, довіреність №б/н від 09.11.2014р.

Учасникам судового процесу роз'яснено їх процесуальні права та обов'язки згідно ст.ст. 20,22, 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Технічна фіксація (звукозапис) не здійснювалась за відсутності відповідного клопотання.

В судовому засіданні 17.12.2014р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" звернулось до господарського суду Тернопільської області із позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Центр" про витребування майна шляхом його вилучення у ТОВ "Мрія Центр" з наступною його передачею ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль".

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 08.10.2014р. порушено провадження у справі № 921/1121/14-г/1 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 05.11.2014 року о 10 год. 00 хв., який було відкладено на 01.12.2014 року та 17.12.2014р. з підстав викладених у відповідних ухвалах.

17.10.2014 року позивач звернувся до суду з заявою № б/н від 16.10.2014р. (отримано та зареєстровано канцелярією суду 17.10.2014 р. за № 18537) про вжиття заходів до забезпечення позову, шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Мрія Центр" (вул. Незалежності, 68а, с. Васильківці, Гусятинський район, Тернопільська область, ) вчиняти будь-які дії щодо розпорядження та користування майном ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль", а саме: ТРАКТОР КОЛІСНИЙ марки JOHN DEERE 6930, заводський номер 1L06930GCCG746713, номер двигуна CD6068L275453, 2012 року випуску, державна реєстрація № 60730АА, в тому числі здійснювати його транспортування, розукомплектування, демонтаж, змінювати його місцезнаходження, відчужувати предмети лізингу, передавати їх в найм, оренду, користування, сублізинг третім особам.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 20.10.2014 року заяву позивача задоволено частково. Заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю "Мрія-центр" (вул. Незалежності, 68а, с. Васильківці, Гусятинський район, Тернопільська область, ) вчиняти дії щодо розпорядження та користування майном ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль", а саме: ТРАКТОР КОЛІСНИЙ марки JOHN DEERE 6930, заводський номер 1L06930GCCG746713, номер двигуна CD6068L275453, 2012 року випуску, державна реєстрація № 60730АА, в тому числі здійснювати його транспортування, розукомплектування, демонтаж, змінювати його місцезнаходження, відчужувати предмети лізингу, передавати їх в найм, оренду, користування, сублізинг третім особам (крім заборони експлуатувати предмет лізингу і використовувати його у виробничій та господарській діяльності).

Представниками позивача в судовому засіданні 05.11.2014р. подано клопотання № б/н від б/д про передачу справи за підсудністю, в якому просять передати справу №921/1123/14-г/1 за підсудністю до господарського суду міста Києва, оскільки предметом позовних вимог є витребування майна, а саме: ТРАКТОР КОЛІСНИЙ марки JOHN DEERE 6930, з чужого незаконного володіння, шляхом його вилучення у ТОВ "Мрія Центр" з наступною його передачею ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль". Стверджують, що транспортний засіб, що є предметом позовної заяви ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль", був зареєстрований Держсільгоспінспекцією в м. Києві (відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини). Зазначають, що оскільки точне встановлення місцезнаходження транспортних засобів у конкретний момент може бути утруднене, необхідним є пред'явлення позову до господарського суду за місцем реєстрації транспортного засобу.

Представник відповідача просив відмовити в задоволенні даного клопотання, оскільки місце здійснення господарської діяльності відповідача є Тернопільська область. Стверджує, що ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль" неодноразово зверталось до відповідача з вимогами надати доступ до предметів лізингу працівникам ТзОВ "Райффайзен Лізинг Аваль" для огляду предметів лізингу та проведення контролю його стану та використання, які були залишені без відповіді відповідачем. Також надав суду лист ТзОВ "Мрія Лізинг" №17 від 27.02.2012р. відповідно до якого останнє повідомило, що транспортні засоби планується використовувати на території орендованих полів Тернопільської, Чернівецької, Хмельницької та Івано-Франківської областей.

Суд, розглянувши клопотання, відхилив його.

З приводу підсудності справ, у яких предметом спору є рухоме майно, ВГС України роз'яснив наступне.

Місцезнаходження майна має бути підтверджено документально. У разі неможливості подання позивачем такого підтвердження підсудність справи визначається на загальних підставах, тобто згідно ст. 15 ГПК України (абз. 2 п.20 Постанови пленуму Вищого господарського суду України №10 (в редакції від 10.07.2014р.).

Як видно із наведеного роз'яснення, обов'язок доведення місцеперебування рухомого майна покладається на позивача.

Позивач у цій справі цей свій обов'язок виконав, надавши суду доказ - лист самого відповідача проте, що спірне майно перебуває в межах Тернопільської та інших західноукраїнських областей. У зв'язку з чим підстав для передачі справи до господарського суду м. Києва немає.

Наведене не спростовується правовою позицією, висловленою ВГС України у постанові від 17.04.2012р. у справі №02812356/2011. У цій постанові говориться, що, оскільки точне встановлення місцезнаходження транспортного засобу у конкретний момент може бути утруднений, є можливим пред'явлення позову до господарського суду за місцем реєстрації. Можливість зовсім не означає обов'язковість. Позивач зберігає право обґрунтувати місцезнаходження майна в іншому регіоні або подати позов за місцезнаходженням відповідача.

Представник позивача у судових засіданнях позовні вимоги підтримав в повному обсязі, а також надав суду заперечення на відзив (вх. №23320 від 16.12.2014р.).

Представник відповідача в судовому засіданні та у відзиві на позов №01/12-1 від 01.12.2014р., письмових поясненнях (вх. №22936 від 10.12.2014р.) позовні вимоги вважає необґрунтованими та безпідставно заявленими у відповідності до наданого в судовому засіданні суду та представнику позивача відзиву № 01/12-1 від 01.12.2014 року на позовну заяву. Зокрема, зазначила, що у позовній заяві позивач вказує на те, що в результаті відмови ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль" від договору у відповідача припинилось речове право на чуже майно, а відтак останній незаконно, без відповідної правової підстави володіє та користується предметом лізингу. Позивач на підставі ст. ст. 387, 1212 ЦК України звернувся до відповідача із позовом про витребування майна. Вважає, що позивач звертаючись до суду із даним позовом до відповідача обрав речово-правовий спосіб захисту порушеного права.

Окрім того, відзначає, що предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права, а посилання позивача на ст. 1212 ЦК України є необґрунтованими, оскільки в даному випадку відносини сторін повинні регулюватися спеціальними нормами - главою 51 ЦК України, п. 7 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про фінансовий лізинг" та ст. 758 ЦК України

Вважає, що позивачем не вірно обрано спосіб захисту щодо витребування майна у зв'язку із припиненням договору фінансового лізингу, зумовленим порушенням виконання стороною умов договору, оскільки, у разі встановлення наявності між сторонами спору зобов'язальних відносин, до таких відносин не може застосовуватися речово-правовий спосіб захисту порушеного права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представників сторін, господарським судом встановлено наступне:

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є Договори та інші правочини.

03 жовтня 2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" (надалі Лізингодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мрія Центр" (надалі - Лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу №LС9238-10/13 (надалі Договір), відповідно до якого Лізингодавець на підставі договору купівлі-продажу (поставки) (надалі Договір купівлі-продажу) зобов'язується придбати у свою власність і передати на умовах фінансового лізингу, без надання послуг з управління та технічної експлуатації, у тимчасове володіння та користування за плату майно, найменування, технічний опис, модель, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого зазначаються в Специфікації (Додаток №2 до Договору) (надалі - Предмет лізингу), а Лізингоодержувач зобов'язується прийняти Предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі та інші платежі на умовах цього Договору (п. 1.1 Договору).

Строк лізингу складається з періодів лізингу у кількості 51 місяців, починаючи з першого пероду лізингу, визначеного правилами цього договору та додатків до нього (п.1.7. Договору).

Вартість Предмета лізингу на момент підписання Договору становить 757220,80 грн. (в тому числі 20% ПДВ) і підлягає остаточному визначенню після передачі Предмета лізингу Лізингоодержувачу та здійсненню всіх розрахунків за договором купівлі-продажу (п.2.1. Договору).

Заборгованість Лізингоодержувача перед Лізингодавцем виникає в момент здійснення Лізингодавцем будь-яких платежів на виконання цього договору в сумі, що перевищує розмір фактично сплаченого Лізингоодержувачем авансового лізингового платежу, розрахованого за правилами цього розділу, по відношенню до фактично сплачених Лізингодавцем платежів, розрахованих за правилами п.п. 2.2., 2.3. та з урахуванням п.2.5. Договору.

Розмір такого перевищення, розрахований у грошовому еквіваленті іноземної валюти, є базою для розрахунку лізингових платежів, вартості фінансування та є заборгованістю Лізингоодержувача зі сплати вартості Предмета лізингу, виражених у грошовому еквіваленті іноземної валюти. Перерахунок у гривню, зазначених в цьому пункті Договору нарахувань з метою їх оплати Лізингоодержувачем здійснюється за правилами п. 2.4. Договору (п.3.1. Договору).

У відповідності до п. 4.1. Договору, Лізингоодержувач за цим договором сплачує відсотки за фінансування придбання Предмета лізингу та поточні лізингові платежі.

Лізингоодержувач протягом строку лізингу щомісяця сплачує Лізингодавцю авансом поточні лізингові платежі, які розраховуються на перший робочий день кожного лізингового періоду за поточний місяць та складаються з суми, що ставиться в погашення вартості Предмета лізингу та комісії Лізингодавця (надалі комісія Лізингодавця).

До настання першого періоду лізингу, визначеного за правилами п. 5.4. Загальних умов (додаток №4 до Договору) Лізингоодержувач сплачує тільки відсотки за фінансування, розраховані від заборгованості Лізингоодержувача згідно п.3.1. Договору у гривні за ставкою, визначеною у п. 4.2. Договору (п.4.3. Договору).

Пунктом 4.6. Договору сторони погодили, що оплата всіх платежів за цим Договором здійснюється Лізингоодержувачем в національній валюті України - гривнях, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Лізингодавця.

Лізингоодержувач одночасно зі сплатою авансових лізингових платежів сплачує адміністративну комісію за організацію правочину в розмірі 7 572,21 грн. (в т.ч. 20% ПДВ). Адміністративна комісія не входить до складу лізингових платежів та в будь-якому випадку не підлягає поверненню Лізингоодержувачу (п.4.7. Договору).

У відповідності до п.1.2. Загальних умов фінансового лізингу (додаток №4 до Договору) приймання-передача Предмета лізингу оформляється Актом приймання-передачі. Передача Предмета лізингу Лізингоодержувачу здійснюється Лізингодавцем після поставки Продавцем (Постачальником) всіх одиниць Предмету лізингу згідно Специфікації. Часткова передача Предмета лізингу не допускається. При цьому Лізингоодержувач зобов'язаний підписати та передати Лізингодавцю акт приймання передачі Предмета лізингу або повідомити про претензії до Предмета лізингу протягом 10 календарних днів з дня отримання такого акту.

Пунктом 5.1. Загальних умов фінансового лізингу (додаток №4 до Договору) Лізингоодержувач зобов'язався сплачувати лізингові платежі. Датою сплати лізингового платежу вважається дата зарахування такого платежу на поточний рахунок Лізингодавця.

Лізингоодержувач сплачує авансові платежі на підставі рахунку у строки, зазначені у відповідному рахунку на сплату авансового лізингового платежу. Рахунок на оплату авансових лізингових платежів надається Лізингодавцем.

Лізингодавець має право відмовитись від виконання цього Договору в односторонньому порядку у випадку порушення Лізингоодержувачем строку сплати авансового лізингового платежу.

Лізингоодержувач щомісячно на підставі рахунку Лізингодавця до 8 числа поточного місяця сплачує відсотки за фінансування предмета лізингу за Договором купівлі-продажу, нараховані за попередній місяць згідно п. 4.2. цього Договору (п.5.2. Загальних умов фінансового лізингу (додаток №4 до Договору).

У відповідності до п. 5.3. Загальних умов фінансового лізингу (додаток №4 до Договору) Лізингоодержувач сплачує поточні лізингові платежі щомісяця до 8 числа з урахуванням п. 5.4. цих Загальних умов на підставі рахунку Лізингодавця, направленого на вказану в договорі електронну адресу Лізингоодержувача або за допомогою факсимільного зв'язку.

У разі неотримання рахунку Лізингодавця до 5 числа поточного місяця, Лізингоодержувач зобов'язаний звернутися до Лізингодавця з проханням, видати відповідний рахунок.

Пунктом 5.4. Загальних умов фінансового лізингу (додаток №4 до Договору) сторони погодили, що Лізингоодержувач сплачує поточні лізингові платежі починаючи з першого періоду лізингу Лізингоодержувач сплачує авансом до 15 числа поточного місяця на підставі рахунку Лізингодавця. У разі неотримання рахунку Лізингодавця до 10 числа поточного місяця Лізингоодержувач зобов'язаний звернутися до лізингодавця з проханням надати відповідний рахунок. Першим періодом лізингу вважається календарний місяць, що слідує за місяцем в якому Предмет лізингу був переданий Лізингоодержувачу за актом приймання-передачі.

Відповідно до п.6.1. Договору фінансового лізингу, Лізингодавець має право достроково в односторонньому порядку розірвати цей договір та/або вилучити у Лізингоодержувача Предмет лізингу у безспірному порядку у таких випадках: порушення п.п.6.1.1.-6.1.7. Договору, зокрема: не сплатив лізинговий платіж (частково або в повному обсязі) та прострочення сплати становить більше 30 днів (п.п. 6.1.2. п.6.1. Договору).

У випадку настання обставин зазначених у п.п.6.1.1.-6.1.7. цього Договору обставин, Лізингодавець письмово повідомляє про це Лізингоодержувача з зазначенням строку для усунення таких порушень. Якщо Лізингоодержувач у встановлений Лізингодавцем строк не усуває вчинені порушення, Лізингодавець має право вчинити наступні дії, серед іншого і розірвати цей договір та вимагати повернення Предмета лізингу (пп. 6.2.1. п.6.2. Договору).

При цьому, зі змісту п. 6.3. Договору вбачається, що у випадку одностороннього розірвання договору (дострокового припинення) Лізингодавцем цього Договору або вилучення Предмету лізингу, раніше сплачені Лізингоодержувачем лізингові платежі поверненню не підлягають.

Додатком №1 до договору фінансового лізингу від 03.10.2013р. Сторонами погоджено графік розрахунку заборгованості.

02.01.2014р. та 13.06.2014р. між сторонами укладено угоди про внесення змін до договору фінансового лізингу.

Специфікацією (додаток №2 до договору) сторони дійшли згоди про кількість та ціну на предмет лізингу.

25.12.2013р. сторонами підписано акт приймання-передачі предмета лізингу, згідно з умовами якого Продавець передав у власність Покупцю (Лізингодавцю), а Лізингоодержувач прийняв у користування на підставі Договору фінансового лізингу від 03.10.2013р., Предмет лізингу згідно Специфікації, а саме: ТРАКТОР КОЛІСНИЙ марки JOHN DEERE 6930, заводський номер 1L06930GCCG746713, номер двигуна CD6068L275453, 2012 року випуску, державна реєстрація № 60730АА

Отже, Відповідач у встановленому Договором фінансового лізингу порядку підтвердив фактичне приймання вищезазначеного Предмету лізингу в стані та комплектності відповідно до Специфікації, підтвердив право власності Лізингодавця на Предмет лізингу, а також факт набуття ним права володіння та користування Предметом лізингу.

Однак, матеріали справи свідчать, що відповідач в порушення умов Договору фінансового лізингу щодо порядку та строків оплати лізингових платежів, за період липень - вересень 2014р. не здійснював платежів, у зв'язку з чим виникла заборгованість зі сплати лізингових платежів, строк прострочення якої станом на 15.09.2014р. перевищив 30 днів.

Листом №1089-08/11 від 15.08.2014р. позивач вимагав погасити прострочену заборгованість та попередив, що у випадку не виконання вказаної вимоги відмовиться від договорів фінансового лізингу в односторонньому порядку.

Зазначений лист також направлено відповідачу кур'єрською службою ТОВ "ТЕКС Україна" з описом вкладення, проте Відповідач відмовився від одержання даного листа, про що свідчить накладна №2095579 та довідка ТОВ "ТЕКС Україна" №73 від 05.09.2014р.

Зазначений лист також направлено на адресу відповідача "Спецзв'язком" з описом вкладення, однак Відповідач відмовився від його одержання, про що свідчить опис вкладення та копія конверту з довідкою "Спецзв'язку" від 10.09.2014р. про відмову адресата від одержання кореспонденції.

Також Позивачем направлено Відповідачу телеграму №104033 від 22.08.2014р. з вимогою про погашення простроченої заборгованості, від отримання якої відповідач відмовився, про що свідчить зворотнє телеграфне повідомлення №610 від 27.08.2014р.

У зв'язку з несплатою відповідачем простроченої заборгованості по сплаті поточних лізингових платежів, починаючи з липня 2014 року, строк прострочення якої станом на вересень 2014 року, перевищив 30 днів, Лізингодавцем прийнято рішення про односторонню відмову від договору.

З метою повідомлення відповідача про прийняте рішення та про негайне повернення предмету лізингу, Позивачем 15.09.2014р. на адресу відповідача через УДППЗ "Укрпошта" надіслано лист №1281-09/14, який відповідачем умисно не отримано, про що свідчить довідка Відділення Центру поштового зв'язку №5 Тернопільської дирекції УДППЗ "Укрпошта".

Відповідач відмовився від одержання листів надісланих кур'єрською поштою, про що свідчать накладні з описом вкладення №1996858, №1996857 та листи повідомлення ТОВ "ТЕКС Україна" №74 від 17.09.2014р.

Відповідач також відмовився отримувати і телеграфні повідомлення №103022 від 15.09.2014р. та №103023 від 15.09.2014р., про що свідчить зворотне телеграфне повідомлення №910 від 18.09.2014р. та №764 від 15.09.2014р.

Також, з метою повідомлення відповідача про прийняте рішення та про негайне повернення предмету лізингу, Позивачем опубліковано відповідне оголошення у газеті "Урядовий кур'єр" від 16.09.2014р. №169.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що у позасудовому порядку досягти згоди щодо оплати лізингових платежів сторонам не вдалося, що стало підставою для звернення позивача до господарського суду з позовом до ТзОВ "МРІЯ ЦЕНТР" про зобов'язання повернути предмет лізингу.

Оцінивши зібрані у справі докази та дослідивши норми чинного законодавства, що регулюють розглядувані правовідносини, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, з огляду на таке:

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до положень ст.ст. 638, 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договору не вимагалася.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" від 16 грудня 1997 року (далі - Закон) визначено, що відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Фінансовий лізинг (далі - лізинг) - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно зі ст. 11 Закону на лізингоодержувача покладено обов'язок своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Відповідно до вимог ст.ст. 509, 525, 526 Цивільного кодексу України в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 16 Закону сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором.

Матеріалами справи доведено, а відповідачем не спростовано факт порушення строків сплати лізингових платежів в період липень-вересень 2014р., передбачених умовами договору фінансового лізингу №LС9238-10/13 від 03.10.2013р.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

З наведених норм вбачається, що договір може бути розірваний двома способами: позасудовим та судовим.

Припинення правовідношення, як один із способів захисту цивільних прав, може бути пов'язаний з необхідністю змінити чи припинити існуюче правовідношення, наприклад, у зв'язку з порушенням його однією зі сторін (ст. ст. 651, 652 ЦК України). Зокрема, ця вимога може міститись у позовній заяві про розірвання договору у зв'язку з невиконанням або неналежним його виконанням іншою стороною.

Матеріали справи свідчать, що позивач скористався наданим йому згідно з умовами договору фінансового лізингу №LС9238-10/13 від 14.10.2013р. правом на його розірвання у позасудовому порядку шляхом звернення до ТзОВ "Мрія Центр" з письмовим повідомленням про розірвання даного договору та вимогою повернути Предмет лізингу.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що у зв'язку із систематичною несплатою лізингових платежів в розмірі та у спосіб, визначених у договорі фінансового лізингу №LС9238-10/13 від 14.10.2013р., укладеному між Товариством з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" та Товариством з обмеженою відповідальністю "МРІЯ Центр", відповідач істотно порушував умови Договору, а тому вимога про витребування майна шляхом його вилучення у ТОВ "Мрія Центр" з наступною його передачею ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль", виходячи з приписів ст. 10 Закону України "Про фінансовий лізинг" та ст.ст. 651, 653 Цивільного кодексу України, якими передбачено право вимагати повернення предмета лізингу в разі невиконання (прострочення виконання) грошових зобов'язань лізингоодержувачем за договором лізингу та його розірвання, є правомірною.

У відзиві на позов і в судовому засіданні відповідач посилався на невідповідність обраного позивачем речово-правового способу захисту права. З цим аргументом погодитися не можна, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, в позовній заяві позивач чітко посилається на ч.2 ст.7 Закону України "Про фінансовий лізинг", п.6.1. Договорів, яким лізингодавцю надано право в односторонньому порядку відмовитись від Договору та вимагати повернення предмета лізингу.

Так само не знайшло підтвердження в матеріалах справи твердження відповідача про те, що в квітні - вересні 2014 року він взагалі не повинен був вносити поточних лізингових платежів.

Це твердження відповідач обґрунтував угодою від 13.06.2014р., якою були внесені зміни до договору фінансового лізингу, а саме був укладений новий графік платежів. Як вбачається з документа (а.с. 37-38) у квітні-вересні 2014р. відповідач був звільнений лише від тої частини лізингового платежу, на яку зменшувалася заборгованість Лізингоодержувача перед Лізингодавцем. При цьому, Лізингоодержувач повинен був і надалі вносити плату за користування об'єктом лізингу, як вона визначалася відповідно до погодженої сторонами формули (а.с. 38). За таких обставин суд визнає розрахунки позивача правильними і обгрнутованими.

Судовий збір згідно ст. 49 ГПК України та Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (в редакції від 10.07.2014р.) покладається на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Мрія Центр", 48257, с.Васильківці, Гусятинського району Тернопільської області, вул. Незалежності, буд.68А (код 14040434) передати Товариству з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль", 04073, м.Київ, проспект Московський, 9, корпус 5, офіс 101, ТРАКТОР КОЛІСНИЙ марки JOHN DEERE 6930, заводський номер 1L06930GCCG746713, номер двигуна CD6068L275453, 2012 року випуску, державна реєстрація № 60730АА

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Центр", 48257, с.Васильківці Гусятинського району Тернопільської області, вул. Незалежності, буд.68А (код 14040434) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль", 04073, м.Київ, проспект Московський, 9, корпус 5, офіс 101 - 15 270 (п'ятнадцять тисяч двісті сімдесят) грн. 73 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Протягом десяти днів з дня складення повного тексту цього рішення сторони мають право подати апеляційну скаргу до Львівського апеляційного господарського суду через цей суд.

Повний текст рішення виготовлено 22 грудня 2014р.

Суддя Ю.О. Чопко