м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-дослідний
інститут фінансових та промислових
про зміну способу виконання рішення
За позовом (стягувач) Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Науково-дослідний інститут
фінансових та промислових експертиз»
до (боржник) Публічного акціонерного
товариства "Науково-виробниче
підприємство "Більшовик"
про стягнення грошових коштів
Суддя Пригунова А.Б.
від стягувача (позивач): Баляба О.В.
від боржника (відповідач): Соболь М.П.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Науково-дослідний
інститут фінансових та промислових
експертиз" звернувся до Господарського
суду міста Києва з позовом до
Публічного акціонерного товариства
"Науково-виробниче підприємство
"Більшовик" про стягнення грошових
коштів за договором про надання
юридичних послуг № 1 від 11.01.2013 р. в
розмірі 180 000, 00 грн. Позовні вимоги
обґрунтовані тим, що відповідач, як
замовник, не виконав належним чином
взяті на себе зобов'язання за договором
про надання юридичних послуг № 1 від
11.01.2013 р., зокрема, в повному обсязі не
сплатив грошових коштів за надані йому
позивачем, як юридичною фірмою,
послуги, внаслідок чого у відповідача
утворилась заборгованість перед
позивачем за відповідним правочином.
Рішенням Господарського суду міста
Києва від 10.12.2013 р. у даній справі
позовні вимоги задоволено у повному
обсязі та присуджено до стягнення з
Публічного акціонерного товариства
"Науково-виробниче підприємство
"Більшовик" на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Науково-дослідний інститут фінансових
та промислових експертиз" грошові
кошти: основного боргу - 180 000,00 грн. та
судові витрати у розмірі 3 600,00 грн.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 11.03.2014 р.
рішення Господарського суду міста
Києва від 10.12.2013 р. у справі № 910/14083/13
залишено без змін.

На виконання рішення від 10.12.2013 р.
Господарським судом міста Києва видано
наказ від 01.04.2014 р. у справі № 910/14083/13.

17.09.2014 р. через загальний відділ
діловодства Господарського суду міста
Києва Товариство з обмеженою
відповідальністю «Науково-дослідний
інститут фінансових та промислових
експертиз» подало заяву про зміну
способу виконання рішення, в якій
просить суд витребувати письмове
повідомлення посадових осіб
Публічного акціонерного товариства
«Науково-виробниче підприємство
«Більшовик» стосовно обставин
невиконання рішення Господарського
суду міста Києва від 10.12.2013 р. по справі
№ 910/14083/13 та змінити порядок виконання
рішення Господарського суду міста
Києва від 10.12.2013 р. по справі № 910/14083/13
шляхом звернення стягнення на майно
Публічного акціонерного товариства
«Науково-виробниче підприємство
«Більшовик».

Обґрунтовуючи вищевказану заяву,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Науково-дослідний
інститут фінансових та промислових
експертиз» посилається на наявність у
власності Публічного акціонерного
товариства «Науково-виробниче
підприємство «Більшовик» майна, яке не
використовується виробничий
діяльності та може бути об'єктом
звернення стягнення для задоволення
вимог за рішенням суду.

Крім того, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Науково-дослідний
інститут фінансових та промислових
експертиз» стверджує, що Публічне
акціонерне товариство
«Науково-виробниче підприємство
«Більшовик» вчиняє умисні дії з метою
невиконання рішення Господарського
суду міста Києва від 10.12.2013 р. у даній
справі.

24.09.2014 р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Науково-дослідний
інститут фінансових та промислових
експертиз» подало доповнення до заяви,
у яких зазначає, що на балансі
Публічного акціонерного товариства
«Науково-виробниче підприємство
«Більшовик» перебуває майно, на яке
можна звернути стягнення.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 17.09.2014 р. заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Науково-дослідний інститут
фінансових та промислових експертиз»
призначено до розгляду у судовому
засіданні на 26.09.2014 р. та зобов'язано
учасників провадження у даній справі
надати суду певні документи.

Розпорядженням Виконуючого обов'язки
Голови Господарського суду міста Києва
від 26.09.2014 р. заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Науково-дослідний інститут
фінансових та промислових експертиз»
про зміну способу виконання рішення у
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Науково-дослідний інститут
фінансових та промислових експертиз»
до Публічного акціонерного товариства
«Науково-виробниче підприємство
«Більшовик» про стягнення грошових
коштів передано судді Коткову О.В. у
зв'язку з відпусткою судді Пригунової
А.Б.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 26.09.2014 р. заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Науково-дослідний інститут
фінансових та промислових експертиз»
призначено до розгляду у судовому
засіданні.

Розпорядженням Голови Господарського
суду міста Києва від 06.10.2014 р. заяву
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-дослідний
інститут фінансових та промислових
експертиз» передано судді Пригуновій
А.Б.

Через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Науково-дослідний
інститут фінансових та промислових
експертиз» подало клопотання про
залучення до участі у справі головного
бухгалтера Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-дослідний
інститут фінансових та промислових
експертиз» - Кулик Світлану
Олександрівну для надання пояснень
стосовно складання документів
бухгалтерського обліку.

Нормативно обґрунтовуючи своє
клопотання, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Науково-дослідний
інститут фінансових та промислових
експертиз» посилалось на ст. 30
Господарського процесуального кодексу
України.

Відповідно до ст. 30 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому процесі можуть брати участь
посадові особи та інші працівники
підприємств, установ, організацій,
державних та інших органів, коли їх
викликано для дачі пояснень з питань,
що виникають під час розгляду справи.
Ці особи мають право знайомитися з
матеріалами справи, давати пояснення,
подавати докази, брати участь в огляді
та дослідженні доказів.

За змістом наведеної норми, остання
застосовується безпосередньо під час
розгляду справи, тобто на стадії
встановлення обставин, що мають
значення для вирішення спору по суті, в
той час як спір у справі № 910/104083/14
розглянуто по суті із прийняттям
відповідного рішення.

За таких обстави, норми ст. 30
Господарського процесуального кодексу
України у даному випадку застосуванню
не підлягають, а відтак - суд відмовляє
у задоволенні клопотання Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Науково-дослідний інститут
фінансових та промислових експертиз».

У даному судовому засіданні
представник Публічного акціонерного
товариства «Науково-виробниче
підприємство «Більшовик» подав
письмові пояснення на заяву Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Науково-дослідний інститут
фінансових та промислових експертиз»,
у яких зазначає, що останнім не надано
суду доказів неможливості виконання
рішення суду у даній справі.

Крім того, боржник відзначає, що
Публічне акціонерне товариство
«Науково-виробниче підприємство
«Більшовик» включено до переліку
підприємств, які мають стратегічне
значення для економіки і безпеки
держави та включено до переліку
об'єктів права державної власності, що
не підлягають приватизації.

Розглянувши заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Науково-дослідний інститут
фінансових та промислових експертиз»,
заслухавши пояснення представників,
присутніх у судовому засіданні,
проаналізувавши положення чинного
законодавства України, суд дійшов
висновку про її необґрунтованість з
огляду на наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначається Законом України «Про
виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
виконавче провадження» примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України. Примусове виконання
рішень здійснюють державні виконавці.

Статтею 121 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що при наявності обставин,
що ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, за заявою
сторони, державного виконавця,
прокурора або за своєю ініціативою
господарський суд, який видав
виконавчий документ, у десятиденний
строк розглядає це питання у судовому
засіданні з викликом сторін, прокурора
і у виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання. Про відстрочку або
розстрочку виконання рішення, ухвали,
постанови, зміну способу та порядку їх
виконання виноситься ухвала, яка може
бути оскаржена у встановленому
порядку. В необхідних випадках ухвала
надсилається установі банку за
місцезнаходженням боржника або
державному виконавцю.

У відповідності до п. 7.1. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 9 від 17.10.2012 р. «Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України» господарський суд на підставі
статті 121 Господарського
процесуального кодексу України має
право за заявою сторони, державного
виконавця, прокурора або за власною
ініціативою у виняткових випадках
залежно від обставин справи
відстрочити, розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Згідно з п. 7.1. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 9 від
17.10.2012 р. «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України»
застосовуючи заходи, передбачені
статтею 121 Господарського
процесуального кодексу України
господарські суди повинні мати на
увазі таке: під зміною способу і
порядку виконання рішення слід
розуміти прийняття господарським
судом нових заходів для реалізації
рішення в разі неможливості його
виконання у порядку і способом, раніше
встановленими. Наприклад, зміна
способу виконання рішення можлива
шляхом видозмінення зазначеної у
рішенні форми (грошової чи майнової)
виконання, тобто за відсутності у
боржника присудженого позивачеві
майна в натурі або грошових коштів,
достатніх для покриття заборгованості.
Змінюючи спосіб і порядок виконання
судового рішення, суд не може змінювати
останнє по суті. Звернення стягнення на
кошти за відсутності у боржника майна
здійснюється у випадку, коли стягувачу
присуджено майно, визначене родовими
ознаками.

Як зазначається у п. 7.5. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 9 від 17.10.2012 р. «Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України» якщо у відповідача відсутні
кошти на рахунку в банку або коли їх не
вистачає для покриття заборгованості,
господарський суд може змінити спосіб
виконання рішення і видати наказ про
звернення стягнення на його майно.
Оскільки майно боржника, на яке може
бути звернуто стягнення, визначається
державним виконавцем у порядку,
встановленому Законом України "Про
виконавче провадження", господарський
суд у своєму наказі не зобов'язаний
зазначати конкретне майно, а має
вмістити в ньому лише вказівку про
звернення стягнення на майно у сумі, що
підлягає стягненню за рішенням
господарського суду. Наведене не
виключає права господарського суду з
метою захисту у найбільш ефективний та
справедливий спосіб порушених
відповідачем майнових прав позивача
зазначити у виданому ним наказі й
конкретне майно відповідача, на яке
слід звернути стягнення, якщо в
розпорядженні суду є достовірні дані
про його наявність у відповідача.

Тож, виходячи з аналізу наведених норм,
підставою для зміни способу виконання
рішення є засвідчена державним
виконавцем неможливість його
виконання у порядку і способом, раніше
встановленими судом.

В той же час, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Науково-дослідний
інститут фінансових та промислових
експертиз» не наводить обставин які б
свідчили саме про неможливість
виконання рішення Господарського суду
міста Києва від 10.12.2013 р. по справі №
910/14083/13 у встановлений спосіб, а лише
зазначає про тривалий час його
невиконання Відділом державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у місті
Києві.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Науково-дослідний
інститут фінансових та промислових
експертиз» не вказує на
відсутність/нестачу грошових коштів на
банківському рахунку Публічного
акціонерного товариства
«Науково-виробниче підприємство
«Більшовик» для покриття
заборгованості, присудженої до
стягнення судовим рішенням ц даній
справі, що, в свою чергу, не свідчить про
неможливість виконання зазначеного
рішення у порядку і способом, раніше
встановленими, та відповідно до Закону
України «Про виконавче провадження» та
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 9 від
17.10.2012 р. «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України» не
належить до обставин, які можуть бути
підставою для зміну способу та порядку
виконання рішення.

За змістом ст.ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Водночас, Товариством з обмеженою
відповідальністю «Науково-дослідний
інститут фінансових та промислових
експертиз» не надано суду
документально підтверджених
відомостей щодо майна, яке перебуває у
власності Публічного акціонерного
товариства «Науково-виробниче
підприємство «Більшовик» на даний час
та його вартості.

При цьому, суд вважає за необхідне
звернути увагу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-дослідний
інститут фінансових та промислових
експертиз», що балансом є звіт про
фінансовий стан суб'єкта державного
сектору, який відображає на певну дату
активи, зобов'язання і власний капітал
та, відповідно не створює жодних
майнових прав для балансоутримувача.

Згідно із п. 7.6. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 9
від 17.10.2012 р. «Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України»
за відсутності підстав для вчинення
зазначених процесуальних дій
господарський суд виносить ухвалу про
відмову відповідно у відстрочці або
розстрочці виконання рішення, у зміні
способу і порядку його виконання.
Оскільки ухвали місцевого
господарського суду, які виносяться
під час виконання судового рішення,
неможливо оскаржити одночасно з
оскарженням рішення господарського
суду, такі ухвали, в тому числі й про
відмову у вчиненні процесуальних дій,
зазначених у пунктах 17, 18, 20 частини
першої статті 106 Господарського
процесуального кодексу України можуть
бути переглянуті в апеляційному та в
касаційному порядку.

Підсумовуючи вищенаведене, приймаючи
до уваги, що Публічним акціонерним
товариством «Науково-виробниче
підприємство «Більшовик» не надано
суду доказів неможливості виконання
наказу Господарського суду міста Києва
10.12.2013 р. по справі № 910/14083/13 у
встановленому порядку та у спосіб, суд
дійшов висновку про необґрунтованість
заяви останнього та відсутність
підстав для її задоволення із
заявлених підстав.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 86, 121 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, ?

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою
відповідальністю «Науково-дослідний
інститут фінансових та промислових
експертиз» у задоволені заяви про
зміну порядку виконання рішення
Господарського суду міста Києва 10.12.2013
р. у справі № 910/14083/13.

Дана ухвала може бути оскаржена в
порядку, передбаченому Господарським
процесуальним кодексом України.

Суддя
Пригунова А.Б.