ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року
Справа № 925/2006/14

Господарський суд Черкаської області в
складі: головуючого судді Чевгуза О.В.,
при секретарі судового засідання
Олійник І.С., за участю представників:

від позивача: Скворцов Г.В. -
представник за довіреністю,

від відповідача: представник не
з'явився,

розглядає у відкритому судовому
засіданні у приміщенні господарського
суду Черкаської області у м. Черкаси
справу за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Юрський
Горизонт», м. Київ

до іноземного підприємства «Агро-Вільд
Україна», м. Жашків, Черкаська область

про стягнення 65474 грн. 41 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Юрський Горизонт»
звернулось до суду з позовною заявою, у
якій просить суд стягнути з іноземного
підприємства «Агро-Вільд Україна» 62320
грн. 00 коп. основного боргу за виконанні
роботи, 599 грн. 29 коп. три процента
річних, 2555 грн. 12 коп. інфляційних
нарахувань.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та просив задовольнити.

Відповідач був належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
справи за місцем його державної
реєстрації, його представник без
поважних причин в судове засідання не
з'явився, відзив на позов не надав, що не
перешкоджає розгляду справи по суті у
його відсутності за наявними в справі
матеріалами.

Справа розглядається в порядку ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) за наявними
матеріалами.

У судовому засіданні згідно з ст. 85 ГПК
України було оголошено вступну та
резолютивну частини судового рішення.

Дослідивши наявні у справі докази, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення, виходячи з наступного.

Позивачем (виконавець) були виконані
роботи - трубний колодязь на загальну
суму 62320,00 грн., про що сторонами
складено та підписано акт
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
від 02.06.2014 №6, в якому також зазначено,
що замовник - іноземне підприємство
«Агро-Вільд Україна» претензій по
об'єму, якості та строкам виконання
робіт (надання послуг) не має; акт
приймання-передачі трубного колодязя
від 02.06.2014, в якому сторони зазначили, що
замовник зобов'язується провести
остаточний розрахунок з виконавцем не
пізніше 3-х календарних днів з моменту
підписання даного акта, та яким
встановлено, крім іншого, що сума
передоплати склала 10000,00 грн., сума
кінцевого розрахунку склала 62320,00 грн.

Також сторонами підписано акт звіряння
взаємних розрахунків за період:
02.06.2014-07.08.2014 на зазначену суму.

Згідно з банківською випискою 01.04.2014
відповідач сплатив 10000,00 грн.

Таким чином, основний борг відповідача
перед позивачем за виконанні роботи
становить 62320,00 грн. який позивач
просить стягнути у примусовому
порядку.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, з-поміж
іншого, договори та інші правочини.

Як встановлено ст.ст. 202, 205 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Правочин
може вчинятися усно або в письмовій
формі. Сторони мають право обирати
форму правочину, якщо інше не
встановлено законом. Правочин, для
якого законом не встановлена
обов'язкова письмова форма, вважається
вчиненим, якщо поведінка сторін
засвідчує їхню волю до настання
відповідних правових наслідків.

Відповідно до ст. 181
Господарського кодексу України
допускається укладення господарських
договорів шляхом підтвердження
прийняття до виконання замовлень, якщо
законом не встановлено спеціальні
вимоги до форми та порядку укладення
даного виду договорів.

Згідно ст. 639 ЦК України договір може
бути укладений у будь-якій формі, якщо
вимоги щодо форми договору не
встановлені законом.

З огляду на вищевказане,
враховуючи, що письмового договору
сторонами не надано, суд приходить до
висновку, що між сторонами укладено
усний договір, який за своєю правовою
природою являється договором надання
послуг.

Загальні умови виконання
господарських зобов'язань визначені
главою 22 Господарського кодексу
України (далі - ГК України). Згідно зі ст.
193 ГК України суб'єкти господарювання
та інші учасники господарських
відносин повинні виконувати
господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Положення цієї глави можуть
застосовуватися до всіх договорів про
надання послуг, якщо це не суперечить
суті зобов'язання.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Положення цієї глави можуть
застосовуватися до всіх договорів про
надання послуг, якщо це не суперечить
суті зобов'язання.

У ч. 1 ст. 903 ЦК України встановлено, що
якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено,
що зобов'язання має виконуватись
належним чином, відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
та інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно ст. 202 ГК України, ст. 599 ЦК
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Отже, суд вважає доведеним право
позивача вимагати стягнення з
відповідача 62320,00 грн. основного боргу
за надані послуги.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлено
договором або законом.

Враховуючи наявність прострочення
виконання відповідачем грошового
зобов'язання, позивачем також заявлено
до стягнення 599 грн. 29 коп. три процента
річних, 2555 грн. 12 коп. інфляційних
нарахувань за весь час прострочення.

Розрахунки трьох процентів річних та
інфляційних нарахувань позивачем
вчиненні вірно, відповідають вимогам
чинного законодавства та фактичним
обставинам справи та підлягають
стягненню з відповідача у заявленому
розмірі.

Відповідно до ст. 44 ГПК України оплата
послуг адвоката включена до складу
судових витрат.

Господарські витрати підлягають
розподілу між сторонами відповідно до
вимог ч. 5 ст. 49 ГПК України: при
задоволенні позову - на відповідача,
при відмові в позові - на позивача, при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Як вбачається з договору №7 від.08.10.1014
про надання правової допомоги,
укладеного між товариством з обмеженою
відповідальністю «Юрський Горизонт»
(замовник) та адвокатом Скворцовим
Геннадієм Васильовичем (адвокат),
адвокат взяв на себе зобов'язання
надавати правову допомогу замовнику,
останній - оплатити.

Згідно з прибутковими касовими
ордерами №708 від 24.11.2014, №707 від 08.10.2014
адвокату було сплачено 14000,00 грн.

За таких обставин, суд вважає за
необхідне стягнути з відповідача 14000
грн. 00 коп. витрат за надані послуги
адвоката.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати,
понесені останнім при поданні позову, а
саме: 1827 грн. 00 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з іноземного підприємства
«Агро-Вільд Україна» (вул. Давиденко, 48,
м. Жашків, Черкаська область,
ідентифікаційний код 33353730, р/р 7262
АТ «Про Кредит Банк», м. Київ, МФО 320984) на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Юрський Горизонт»
(вул. Пражська, 44, м. Київ,
ідентифікаційний код 35727474, р/р в
КРД «Райффайзен банк Аваль», МФО 380805)
62320 грн. 00 коп. основного боргу за
виконанні роботи, 599 грн. 29 коп. три
процента річних, 2555 грн. 12 коп.
інфляційних нарахувань, 1827 грн. 00 коп.
витрат зі сплати судового збору, 14000
грн. 00 коп. витрат на оплату послуг
адвоката.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 30 грудня 2014 року

Суддя
О.В. Чевгуз