ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про відкладення розгляду справи

"22" грудня 2014 р. Справа № 911/2680/14

за позовом Фірми "Гейдельберг Прінт Фінанс Остєвропа Фінанзірунгсвермитлунг ГМБХ";

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Центробуд -трейд";

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт-Сервіс";

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фірми "Зінфадел Сервісіз Лімітед";

про стягнення 1 937 679,85 євро

Суддя Т.П. Карпечкін

В засіданні приймали участь:

від позивача: Ткачук Ю.В. (довіреність б/н від 10.07.2014 року);

від відповідача 1: не з'явився;

від відповідача 2: Мирошник Т.Ю. (довіреність б/н від 01.07.2014 року);

від третьої особи: не з'явився.

обставини справи:

В провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа за позовом Фірми "Гейдельберг Прінт Фінанс Остєвропа Фінанзірунгсвермитлунг ГМБХ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центробуд -трейд" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт-Сервіс" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фірми "Зінфадел Сервісіз Лімітед" про стягнення 1 937 679,85 євро.

В судове засідання, яке відбулось 30.09.2014 року представники позивача, відповідача 1 та третьої особи не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. Сторони вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 02.07.2014 року не виконали, у зв'язку з чим розгляд справи відкладався до 22.12.2014 року.

В судове засідання, яке відбулось 22.12.2014 року представники відповідача-1 та третьої особи не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. Сторони вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 02.07.2014 року не виконали.

Доказів, які б підтверджували факт отримання чи неотримання третьою особою по справі наступних документів: копії ухвали № 911/2680/14 від 02.07.2014 року, копії ухвали № 911/2680/14 від 14.07.2014 року, копії ухвали № 911/2680/14 від 28.07.2014 року, копії ухвали № 911/2680/14 від 30.09.2014 року до суду не надходило.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд відкладає розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є: нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу; неподання витребуваних доказів.

Відповідно до статті 4-2 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

В силу частини 3 статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України на господарський суд покладено обов'язок створити сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до ст.123 Господарського процесуального кодексу України, іноземні суб'єкти господарювання мають такі самі процесуальні права і обов'язки, що і суб'єкти господарювання України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 125 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Порядок передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном регулюється Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, до якої Україна приєдналася 19.10.2000 року, прийнявши відповідний нормативний акт - Закон України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах".

Відповідно до пункту 6.7 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги у цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 р., суд чи інший компетентний орган України надсилає доручення на підставі Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних та комерційних 1965 року до Центрального органу іноземної держави напряму.

Згідно до ч. 2 п. b) ст. 15 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року, якщо документ про виклик до суду або аналогічний документ підлягав передачі за кордон з метою вручення відповідно до положень цієї Конвенції, і якщо відповідач не з'явився, то судове рішення не може бути винесено, поки не буде встановлено, що документ був дійсно доставлений особисто відповідачеві або за його місцем проживання в інший спосіб, передбачений цією Конвенцією, і що, в кожному з цих випадків, вручення або безпосередня доставка були здійснені в належний строк, достатній для здійснення відповідачем захисту. Кожна Договірна Держава може заявити, що суддя, незалежно від положень частини першої цієї статті, може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови:

a) документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією,

b) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців,

c) не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.

Відповідно до ст. 2 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року, кожна Договірна Держава призначає Центральний Орган, обов'язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3 - 6.

За таких обставин, про розгляд даної справи третю особу належить повідомити в порядку передбаченому Гаагзькою конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року (Гаагзькою конвенцію 1965 року).

Згідно з листами Вищого господарського суду України від 15.10.2004 року N 01-8/1798 та Міністерства юстиції України від 04.10.2004 р. N 25а-84-04 витрати по перекладу документів та оплаті за їх вручення, на стадії судового розгляду повинна нести заінтересована сторона, а після розгляду справи, згадані витрати повинні розподілятись відповідно до вимог частини п'ятої статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 4, 38, 77, 86, 123, 125 ГПК України, ст. 15 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року (Гаагзькою конвенцію 1965 року), суд, -

ухвалив:

1. Розгляд справи відкласти на "20" квітня 2015 р. о 14:30.

2. Зобов'язати позивача у справі в строк до 30.12.2014 року через канцелярію Господарського суду Київської області надати належним чином нотаріально завірену копію даної ухвали з прекладом на офіційну мову Великобританії у двох примірниках.

3. Зобов'язати сторони виконати вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 02.07.2014 року.

4. Визнати явку повноважних представників сторін та третьої особи у судове засідання обов'язковою.

5. Попередити сторони та третю особу про матеріальну відповідальність за неявку в судове засідання та невиконання вимог суду. Попередити учасників провадження про те, що відповідно до пункту п'ятого статті 83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право: стягувати в доход Державного бюджету України з винної сторони штраф у розмірі до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом на сторону; попередити учасників провадження про те, що відповідно до пунктів 1-3 статті 382 Кримінального кодексу України, умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню - карається штрафом від п'ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років (ч. 1). Ті самі дії, вчинені службовою особою, - караються штрафом від семисот п'ятдесяти до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до п'яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років (ч. 2). Дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені службовою особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище, або особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, або якщо вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб, - караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

6. Копію ухвали Господарського суду Київської області надіслати сторонам у справі та третій особі.

7. Зупинити провадження у справі до 20.04.2015 року.

Суддя Т.П. Карпечкін