РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/23495/14 18.12.14

за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Граве Україна"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна"

про стягнення страхового відшкодування у розмірі 24 391,23 грн.

Суддя Полякова К.В.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство Страхова компанія "Граве Україна" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" про стягнення страхового відшкодування у розмірі 24 391,23 грн.

Позивач зазначає, що виконавши умови договору страхування майнових інтересів власника автомобіля і виплативши йому у зв'язку з пошкодженням автомобіля при дорожньо-транспортній пригоді суму страхового відшкодування, отримав право вимоги до осіб, відповідальних за завдані збитки, якими є відповідач, як особа, що застрахувала цивільну відповідальність винної у пригоді особи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2014 порушено провадження у справі №910/23495/14 та призначено її до розгляду на 25.11.2014 року.

19.11.2014 через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла інформація, витребувана ухвалою суду від 30.10.2014 року.

21.11.2014 від позивача через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва надійшли додаткові документи для долучення до матеріалів справи та прохання здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача.

За наслідками судового засідання 25.11.2014, суд відклав розгляд справи на 18.12.2014, про що виніс відповідну ухвалу суду.

У судове засідання 18.12.2014 представник позивача не з'явився, зважаючи на висловлене у клопотанні від 21.11.2014 прохання здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача.

Представник відповідача у судові засідання 25.11.2014 та 18.12.2014 не з'явився, про дату, час та місце проведення судових засідань повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив та відзиву на позовну заяву не надав, тому справа розглядається за наявними у ній матеріалами, відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Приписи статті 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Нормами ст. 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст. 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихсь обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно із п. 3.9.2 постанови N 18 від 26.12.2011 Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин, незважаючи на те, що представники сторін не з'явились до судового засідання, за висновками суду, наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, а неявка вказаних учасників судового спору не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

14.08.2013 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Граве Україна" (страховик) та Руденко Надією Миколаївною (далі - страхувальник та вигодонабувач) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №101010580 (далі - Договір), за яким предметом страхування є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки "Honda", державний номер АА0550КА.

Відповідно до довідки №9251765 про дорожньо-транспортну пригоду від 21.08.2013 по проспекту Перемоги у м.Києві сталась дорожньо-транспортна пригода (зіткнення) між транспортними засобами марки "Honda", державний номер АА0550КА, під керуванням Руденко Н.М. (страхувальник) та транспортним засобом марки "ВАЗ21043", державний номер 96589КЕ, під керуванням Клокун І.О.

Дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм Клокун І.О. Правил дорожнього руху України, якого постановою Святошинського районного суду м.Києва від 01.10.2013 у справі №759/13522/13-п визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Як вбачається із матеріалів справи, 23.08.2013 страхувальник звернувся до позивача із повідомленням про випадок із транспортним засобом, відповідно до умов договору №101010580 від 14.08.2013 року.

Вартість матеріального збитку, спричиненого власнику ТЗ "Honda", державний номер АА0550КА, визначена позивачем у Звіті №874 від 09.09.2013, складеного ФОП Ханжин Олег Олегович, у розмірі 25391,23 грн.

Розмір страхового відшкодування визначений позивачем на підставі виставленого станцією СТО ПрАТ «Дніпро Мотор Інвест» рахунку №000271/110920131 від 11.09.2013 та зазначений у страховому акті №СНТ/101010580/1 від 02.10.2013 із розрахунком до нього у розмірі 31882,58 грн.

24.09.2013 страхувальник звернувся до страховика (позивача у справі) із заявою на виплату страхового відшкодування, у якій зазначив, що просить перерахувати дану суму на рахунок СТО ПрАТ «Дніпро Мотор Інвест».

Відповідно до умов Договору та заяви страхувальника, сума страхового відшкодування у розмірі 31882,58 грн. перерахована позивачем, на рахунок СТО ПрАТ «Дніпро Мотор Інвест», що підтверджується платіжним дорученням №42047 від 03.10.2013 року.

Статтею 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статтею 27 Закону України "Про страхування" визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Цивільно-правова відповідальність водія Клокун І.О., який керував транспортним засобом марки "ВАЗ21043", державний номер 96589КЕ, на момент скоєння ДТП застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Україна" (відповідач у справі), за полісом №АВ3753187, відповідно до інформації з єдиної централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України.

Отже, до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тому 24.02.2014 позивач звернувся до відповідача із заявою вих.№48945 на виплату страхового відшкодування, однак коштів станом на день розгляду справи судом позивач так і не отримав.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Нормами частини 1 статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Пунктом 1 частини 2 зазначеної статті визначені підстави виникнення цивільних прав та обов'язків, якими зокрема є договори та інші правочини.

Частинами другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Цивільним кодексом України встановлено, що цивільно-правова відповідальність виникає лише за наявності вини особи. Цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішенням суду (п. 5 ст. 11 ЦК України).

Наявною у матеріалах справи постановою Святошинського районного суду м.Києва від 01.10.2013 у справі №759/13522/13-п встановлено вину Клокун І.О. у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди під час керування транспортним засобом марки "ВАЗ21043", державний номер 96589КЕ.

На момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність Клокун І.О., який керував транспортним засобом марки "ВАЗ21043", державний номер 96589КЕ, застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Україна" (відповідач у справі), за полісом № АВ3753187, відповідно до інформації з єдиної централізованої бази даних МТСБУ.

Пунктом 37.4 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" передбачено право страховика за договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Таким чином відповідач - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Україна" є відповідальною особою за завдані збитки власнику транспортного засобу марки "Honda", державний номер АА0550КА.

Відповідно до положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, до позивача - Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Граве Україна " - як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором №101010580 від 14.08.2013 добровільного страхування наземних транспортних засобів, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до Клокун І.О., як до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як визначено пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно статті 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Статтею 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком.

Положеннями статті 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов"язаний провести виплату при настанні страхового випадку, а страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Наведеною статтею також визначено, що при страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування.

При цьому, страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Також зазначена стаття визначає, що страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування.

Виходячи з вимог ч.ч. 2, 3 ст. 22, ст.1166 та ч.2 ст.1192 ЦК України, розмір реальних збитків не може бути меншим реальної вартості робіт виконаних або таких, які особа, яка зазнала збитків, мусить виконати з метою відновлення пошкодженої речі, що відповідає загальному правилу відшкодування збитків в повному обсязі.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач на підставі рахунку №000271/110920131 від 11.09.2013 виплатив на рахунок СТО ПрАТ «Дніпро Мотор Інвест» суму страхового відшкодування у розмірі 31882,58 грн. Звертаючись із даним позовом до суду, позивач заявив до стягнення у порядку регресу суму страхового відшкодування у розмірі 25391,23 грн., виходячи із вартості матеріального збитку, визначеному у Звіті №874 від 09.09.2013, складеним ФОП Ханжин Олег Олегович

Відповідно до п. 1.6. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092, відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин тому проведення операцій, що не впливають на поновлення справності та роботоздатності автомобіля та не можуть здійснюватися шляхом відновлення чи заміни частин таких як мийка, полірування тощо, не повинне відшкодовуватись за обов'язковим страхуванням цивільної відповідальності власників транспортних засобів.

Як вбачається із матеріалів справи, до розміру страхового відшкодування, визначеного на підставі рахунку №000271/110920131 від 11.09.2013, виставленого СТО ПрАТ «Дніпро Мотор Інвест», включено вартість мийки ТЗ марки "Honda", державний номер АА0550КА у розмірі 137,50 грн.

З системного аналізу вищенаведеного, суд дійшов висновку, про зменшення суми страхового відшкодування на вартість мийки, враховуючи що позивачем не надано доказів на підтвердження виключення даної складової із розміру страхового відшкодування, заявленого до стягнення у межах даного позову, а отже, загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача має становити 24253,73 грн. (24391,23 грн. - 137,50 грн. = 24253,73 грн.)

Відповідно до приписів статті 9 Закону України "Про страхування" франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Статтею 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Полісом № АВ3753187 передбачено франшизу у розмірі 1000,00 грн., яка вирахувана позивачем при зверненні із даним позовом до суду.

Положеннями статті 509 ЦК України, визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статті 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У відповідності до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зазначені вище норми ЦК України кореспондуються з положеннями статті 193 Господарського кодексу України (далі ГК України).

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем - Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Україна" не доведено відсутність у нього зобов'язання по виплаті страхового відшкодування у порядку регресу.

З'ясувавши обставини справи та надавши оцінку доказам за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, щодо обґрунтованості позовних вимог, які підлягають задоволенню частково.

Нормами статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оскільки спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, то судові витрати - судовий збір - відповідно до приписів статті 49 ГПК України, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 32, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Граве Україна" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" про стягнення страхового відшкодування у розмірі 24 391,23 грн. - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" (02140, м.Київ, вул.Ревуцького, 42Г; ідентифікаційний код 30636550) на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Граве Україна" (79044, м.Львів, вул.Метрологічна, 2; ідентифікаційний код 19243047) 24253 (двадцять чотири тисячі двісті п'ятдесят три) гривні 73 копійки сплаченого страхового відшкодування та 1816 (одну тисячу вісімсот шістнадцять) гривень 71 копійку судового збору.

У іншій частині позову - відмовити.

Рішення постановлено у нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 18.12.2014 року.

Повний текст рішення буде складено протягом п'яти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

та підписано 18.12.2014 року

Суддя К.В. Полякова