ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
У Х В А Л А

25 грудня 2014 р. Справа № 909/1424/14

Господарський суд
Івано-Франківської області у складі
судді Михайлишин В. В. , розглянувши
матеріали позовної заяви

за позовом: Відкритого акціонерного
товариства "Івано-Франківська меблева
фабрика",

(вул. Левинського, 1, м. Івано-Франківськ,
Івано-Франківської області, 76014;
Поштова адреса: вул. Миколайчука, 17-А/44,
м. Івано-Франківськ, Івано-Франківської
області, 76006).

до відповідача: Фізичної особи ОСОБА_1
(АДРЕСА_2)

про витребування майна з чужого
незаконного володіння та скасування у
Реєстрі прав власності на нерухоме
майно записів про реєстрацію права
власності на адміністративно -
виробничі будівлі.

без виклику представників сторін

в с т а н о в и в:

до господарського суду
Івано-Франківської області звернулось
Відкрите акціонерне товариство
"Івано-Франківська меблева фабрика" із
позовом (Вх. № 16444/14 від 23.12.2014) до
Фізичної особи ОСОБА_1 про витребування
майна з чужого незаконного володіння.

Стаття 63 Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язує суддю, який вирішує питання
про прийняття позовної заяви,
повернути позовну заяву з підстав
неправильного оформлення позовної
заяви та доданих до неї документів.

Позовна заява підлягає поверненню,
якщо вона за формою та змістом не
відповідає вимогам статей 54 - 58
Господарського процесуального кодексу
України.

Суд, дослідивши позовну заяву за
формальними ознаками, не вивчаючи
питання по суті позовних вимог, дійшов
висновку про повернення позовної заяви
та доданих документів без розгляду,
враховуючи наступне.

При дослідженні матеріалів позовної
заяви (Вх. № 16444/14 від 23.12.2014), суд
встановив, що всупереч вимогам ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України позивачем порушено вимоги щодо
сплати судового збору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського
процесуального кодексу України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують сплату судового
збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 Господарського
процесуального кодексу України розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону
України "Про судовий збір", судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 01 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України
"Про судовий збір" за подання до
господарського суду: позовної заяви
немайнового характеру, розмір судового
збору становить 1 розмір мінімальної
заробітної плати.

У відповідності до ст. 8 Закону України
"Про державний бюджет України на 2014 рік"
мінімальна заробітна плата у місячному
розмірі станом на 01 січня 2014 року
становить - 1 218 гривень.

Якщо заявником не подано належних
доказів сплати судового збору у
встановленому порядку та розмірі або
документів, що підтверджують
звільнення від його сплати, заява
повертається господарським судом з
підстав передбачених Господарським
процесуальним кодексом України, а саме
пунктом 4 частини 1 статті 63
Господарського процесуального кодексу
України.

У випадку, якщо в одній позовній заяві
об'єднано дві або більше вимог
немайнового характеру, пов'язаних між
собою підставами виникнення або
поданими доказами, судовий збір
сплачується окремо з кожної з таких
вимог (пункт 2.11. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 7
від 21.02.2013 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України").

Як видно з матеріалів позовної заяви,
позивачем заявлено дві немайнові
вимоги. А саме:

- про витребування з чужого незаконного
володіння ОСОБА_1 адміністративно -
виробничих будівель літери А, А1, А2 -
інженерно-лабораторний корпус,
прохідну, магазин, літеру Б -
адміністративно-побутовий корпус
(їдальня), літера Б1 - прохідна
розташовані за адресою: АДРЕСА_1, шляхом
зобов'язання ОСОБА_1 передати
адміністративно-виробничі будівлі
літери А, А1, А2 - інженерно-лабораторний
корпус, прохідну, магазин, літеру Б -
адміністративно-побутовий корпус
(їдальня), літера Б1- прохідна ВАТ
"Івано-Франківська меблева фабрика";

- скасування у Реєстрі прав власності
на нерухоме майно записи про
реєстрацію права власності на
адміністративно-виробничі будівлі
АДРЕСА_1, за ОСОБА_1

Однак, в матеріалах позовної заяви не
міститься доказів сплати судового
збору, у встановленому законом порядку
та розмірі.

Таким чином, за звернення до суду з
даною позовною заявою, заявник повинен
сплатити судовий збір у розмірі 2 436, 00
гривень, як за подання позовної заяви,
що містить дві немайнових вимоги та
вказати про це в графі "призначення
платежу".

Згідно приписів п. 4 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, суддя повертає позовну заяву
і додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів сплати судового
збору у встановлених порядку та
розмірі.

Позивачем не дотримано таких вимог
Господарського процесуального кодексу
України. Натомість, позивач подав
клопотання (Вх. № 16445/14 від 23.12.2014) в
якому просить суд відстрочити сплату
судового збору. Вимога мотивована тим,
що товариство визнано банкрутом та
відкрито ліквідаційну процедуру, що
означає перебування його в скрутному
матеріальному становищі.

За вимогами частини 2 статті 44
Господарського процесуального кодексу
України розмір судового збору, порядок
його сплати, повернення і звільнення
від сплати встановлюються законом.

Згідно з статтею 2 Закону України "Про
судовий збір" платники судового збору -
громадяни України, іноземці, особи без
громадянства, підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні) та фізичні особи -
підприємці, які звертаються до суду.
Статтею 3 та 4 Закону визначено об'єкти
справляння судового збору і розміри
ставок судового збору. Крім того,
статтею 5 зазначеного Закону
встановлені пільги щодо сплати
судового збору. Пільги щодо Відкритого
акціонерного товариства
"Івано-Франківська меблева фабрика" не
передбачені. Доказів про наявність
пільг позивачем суду не надано.

Відповідно до статті 8 Закону України
"Про судовий збір", враховуючи майновий
стан сторони, суд може своєю ухвалою
відстрочити або розстрочити сплату
судового збору на певний строк, але не
довше, ніж до ухвалення судового
рішення у справі. Суд може зменшити
розмір судового збору або звільнити
від його сплати на підставі, зазначеній
у частині першій цієї статті.

Згідно з пунктом 3.1. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України,
єдиною підставою для вчинення
господарським судом дій, зазначених у
статті 8 Закону, є врахування ним
майнового стану сторін. Клопотання про
відстрочення (розстрочення) сплати
судового збору, зменшення його розміру
або звільнення від його сплати може
бути викладене в заяві чи скарзі, які
подаються до господарського суду, або
окремим документом. Особа, яка заявляє
відповідне клопотання, повинна навести
доводи і подати докази на
підтвердження того, що її майновий стан
перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею
судового збору у встановленому порядку
і розмірі.

Обґрунтування пов'язаних з цим
обставин, які свідчать про
неможливість або утруднення в
здійсненні оплати судового збору у
встановлених законом розмірах і в
строки, покладається на заінтересовану
сторону. З цією метою та з урахуванням
загальних вимог, передбачених статтями
33, 34 Господарського процесуального
кодексу України, обов'язковим є подання
належних та допустимих доказів
наявності фактичних обставин, з якими
пов'язується підтвердження обставин,
які свідчать про неможливість або
утруднення в здійсненні оплати
судового збору, у встановлених законом
розмірах і в строки; зазначення таких
доказів у змісті заяви.

Заява позивача про відстрочення сплати
судового збору не містить доказів, які
б свідчили про можливість сплати
судового збору до винесення судом
рішення по справі.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Отже, відстрочення або розстрочення
сплати судового збору на певний строк у
розумінні статті 8 Закону України "Про
судовий збір" є складовим елементом
процесу здійснення судочинства.

Таким чином, суд звертає увагу позивача
на те, що за змістом вказаної норми
права, відстрочення або розстрочення
сплати судового збору на певний строк є
правом, а не обов'язком суду, яке ним
може бути реалізоване при здійсненні
судочинства.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає
підстав для задоволення вимоги
позивача та відстрочення сплати
судового збору.

Допущені позивачем порушення є
підставою для повернення позовної
заяви та доданих до неї документів без
розгляду.

Керуючись ст. 2, 3, 4 Закону України "Про
судовий збір", ст. 8 Закону України "Про
державний бюджет України на 2014 рік", ст.
33, ст. 34, ст. 36, ст. 44, ст. ст. 54 - 58, п. 4 ч. 1 ст.
63, ст. 86 Господарського процесуального
кодексу України, суд

у х в а л и в:

позовну заяву Відкритого акціонерного
товариства "Івано-Франківська меблева
фабрика" (Вх. № 16444/14 від 23.12.2014) до
Фізичної особи ОСОБА_1 про
витребування майна з чужого
незаконного володіння - повернути без
розгляду.

Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення

Суддя
Михайлишин В. В.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

_________________________ Максимів Н.Б. 25.12.14