Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
тел. (0412) 48-16-20,
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "18" грудня 2014 р.
Справа № 906/1346/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання
Смиковського В.П.

за участю представників сторін:

від позивача: Шуліков І.І. - дов. №7187/19
від 27.10.2013, дійсна по 31.12.2014 року.

від відповідача: не з'явився

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Житомиргаз" (м.Житомир)

до Дочірнього підприємства
"Житомирський облавтодор" Відкритого
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України" (м.Житомир)

про стягнення 10547,67 грн.

Позивач ПАТ по газопостачанню та
газифікації "Житомиргаз" просить
стягнути з ДП "Житомирський облавтодор"
ВАТ "Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України" кошти в
сумі 10 547,67 грн. за неналежне виконання
договірних зобов'язань, з яких: 7 706,84
грн. - основний борг, 812,69 грн. - сума
штрафних санкцій, 657,67 грн. - 3% річних, 1
352,47 грн. - інфляційних втрат.

В обґрунтування фактичних підстав
позову позивач посилався на порушення
відповідачем умов договору
№23-2011-ПП-2-ПК на постачання природного
газу від 06.08.2011 року, договору №23-11-ТР-2
на розподіл природного газу (на
транспортування природного газу
газорозподільними мережами) від 01.10.2011
року та договору №23-2012-ПП-2 на
постачання природного газу за
регульованим тарифом від 01.12.2011 року в
частині здійснення належної оплати за
протранспортований та спожитий
природний газ.

Ухвалою від 13.10.14 р. суд порушив
провадження у справі, вжив заходів для
підготовки до розгляду справи по суті.

Ухвалою від 11.11.14 р. суд перейшов до
розгляду справи по суті.

У відзиві на позов відповідач
заперечив проти доводів останнього,
просить у його задоволенні відмовити з
наступних підстав:

- договори, визначені позивачем як
підстава позову, підписані начальником
філії " Червоноармійський райавтодор"
ДП "Житомирський облавтодор" без
довіреності, що суперечить п.п. 3.1
Положення про філію, ч.4 ст. 64 ГК України,
ч.ч. 1,3,4 ст. 95 ЦК України , а тому
відповідно до ст. 203 ЦК України такі
договори підлягають визнанню
недійсними;

- позивач, всупереч вимогам ст. 34 ГПК
України , не додав до позовної вимоги
усіх додатків до договорів;

- додані позивачем до матеріалів позову
акти звірки розрахунків не мають сили
доказів в розумінні ст. ст. 33-36 ГПК
України, оскільки не є первинними
документами;

- вимоги щодо стягнення пені,3% та
інфляційних втрат є безпідставними,
оскільки позивачем не доведено момент
виникнення прострочення з виконання
грошового зобов'язання ; пеня
нарахована за межами строку позовної
давності ( а.с. 47-49).

Ухвалою від 24.11.14 р. відклав розгляд
справи, витребував від сторін
додаткові докази.

Ухвалою від 09.12.14 р. строк розгляду
справи було продовжено на 15 днів за
письмовим клопотанням сторін.

Представник позивача у судовому
засіданні 18.12.14року позов підтримав, з
підстав, у ньому наведених.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явилась.

Оскільки у відповідності до ч. 3 ст. 4-3
ГПК України, господарський суд створив
сторонам необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства, відповідно до ст. 75 ГПК
України, справу розглянуто за наявними
в ній матеріалами.

У судовому засіданні представнику
позивача оголошено вступну та
резолютивну частини рішення суду про
відмову у позові.

Господарський суд, розглянувши
матеріали справи, заслухавши
уповноваженого представника позивача,
-

ВСТАНОВИВ:

06 серпня 2011 року між ПАТ по
газопостачанню та газифікації
"Житомиргаз" , в особі начальника
Новоград-Волинського управління
експлуатації газового господарства
"Житомиргаз" Додонова М.О., який діяв на
підставі довіреності № 37/19 від
04.01.11року, з однієї сторони, і Дочірнім
підприємством " Житомирський
облавтодор" ВАТ "ДАК" Автомобільні
дороги України" ( філія
"Червоноармійський райавтодор") в особі
начальника філії "Червоноармійський
райавтодор" ДП" Житомирський
облавтодор" Кузьмінського І.Р. , який
діяв на підставі положення та
довіреності № ___ від___, з другої
сторони, укладено Договір № 23-2011-ПП-2-ПК
на постачання природного газу у 2011 році
в кількості 2,7 тис. куб. м , тому числі ,
по місяцях - 0,3 тис. куб. м у вересні,
0,6тис. куб. м у жовтні, 0,8 тис. куб. м у
листопаді та 1 с. куб. м у грудні ( надалі
- Договір від 06.08.2011р.) ( а. с. 6-10).

Згідно п.1.3 Договору 06.08.2011р. постачання
газу за цим договором передбачено на
такий об'єкт: адміністративне
приміщення ( смт. Червоноармійськ, вул.
Пушкіна,15).

Згідно п.5.1 Договору 06.08.2011р. кількість
газу, яка постачається споживачу,
визначається за даними комерційного
вузла обліку газу споживача ,
повірених і атестованих і в органах
Держспоживстандарту України.

Згідно п.7.1 Договору 06.08.2011р. оплата за
газ проводиться споживачем виключно
грошовими коштами шляхом 100%
попередньої оплати вартості
запланованих місячних обсягів згідно
п.1.2 цього Договору - за 5 банківських
днів до початку місяця постачання.
Остаточний розрахунок за фактично
спожитий газ здійснюється до 10 числа
місяця, наступного за звітним .

Згідно п.12.1 Договору 06.08.2011р. останній
набирає чинності з 06.08.11р. і діє в
частині постачання газу по 31.12.11р. За
умовами п. 12.4 попередній Договір
23-2011-ПП-2 від 06.12.10року на постачання
природного газу вважається розірваним
з моменту укладення цього Договору.

11 жовтня 2011року між філіями позивача
та відповідача за участю тих самих
начальників філій укладена Додаткова
угода № 1/2011-ПК до Договору 06.08.2011р. (
надалі - Додаткова угода № 1/2011-ПК) ( а. с.
11).

За умовами Додаткової угоди № 1/2011-ПК
сторони змінили редакцію п.6.1 розділу 6
"Ціна на газ" з 01.10.11 року та з 11.10.11р., та
погодили застосовувати з 01.10.11року .
Решта умов Договору 06.08.2011р.
залишились незмінними.

01 жовтня 2011року між філіями позивача
та відповідача за участю тих самих
начальників філій укладений Договір №
23-2011-ТР -2 на розподіл природного газу (
на транспортування природного газу
газорозподільними мережами), за
умовами якого філія позивача
зобов'язалась надати філії відповідача
послугу з транспортування природного
газу до об'єкту споживача -
технологічний комплекс , що
складається з внутрішньопромислових
газопроводів та споруд на них,
призначених для споживання природного
газу, що на праві власності чи
користування належать споживачу (
надалі - Договір на транспортування від
01.10.11р.) ( а. с. 14-15).

У п.2.1. Договору на транспортування від
01.12.11р. передбачено, що планові обсяги
транспортування газу ГРМ замовника
визначаються в додатку "Договірні
обсяги транспортування природного
газу ГРМ" до цього Договору по кожному
об'єкту замовника або його споживачу.

Згідно п.2.9 Договору на
транспортування від 01.10.11р. акти
наданих послуг є підставою для
остаточних розрахунків замовника з
газорозподільним підприємством.

Кількість протранспортованого газу
визначається за допомогою вузлів
обліку, визначених у додатку "Перелік
комерційних вузлів обліку газу та
газоспоживаючого обладнання до цього
Договору.

Розрахунки за послуги з
транспортування газу ГРМ , як
передбачено у п. 4.1 Договору на
транспортування від 01.10.11р.,
здійснюються за тарифами на
транспортування газу розподільними
трубопроводами за 1000 куб.м ,
затвердженим НКРЕ.

У п. 4.2. Договору на транспортування від
01.10.11р. передбачено, що тариф,
визначений у п. 4.1 цього Договору, є
обов'язковим для сторін з моменту
введення його в дію. Визначена на його
основі вартість послуги буде
застосовуватись сторонами при
складенні актів наданих послуг та
розрахунках за ці послуги згідно з
умовами цього Договору.

Згідно п.4.5 Договору на
транспортування від 01.10.11р. оплата
вартості послуг за транспортування
газу ГРМ здійснюється на умовах
попередньої оплати авансовим платежем
планового обсягу газу на період
передоплати, визначений сторонами в
цьому Договорі. Остаточний розрахунок
замовник проводить 3-го ( третього)
числа місяця, наступного за
розрахунковим.

У п. 10.1. Договору на транспортування
від 01.10.11р. передбачено, що він набирає
чинності з дати його підписання та
укладається на строк до 01.01.13року.

Сторонами спори додатки № 1 "Договірні
обсяги транспортування природного
газу ГРМ" та № 2 "Перелік комерційних
вузлів обліку газоспоживаючого
обладнання" до Договору на
транспортування від 01.10.11р. не подано.

01 грудня 2011року між філіями позивача
та відповідача за участю тих самих
начальників філій укладений Договір №
23-2012-ПП-2 на постачання природного газу
за регульованим тарифом на об'єкт
споживача - технологічний комплекс , що
складається з внутрішньопромислових
газопроводів та споруд на них,
призначених для споживання природного
газу, що на праві власності чи
користування належать споживачу (
надалі - Договір на постачання за
регульованим тарифом від 01.12.11р.) ( а. с.
12-13).

Згідно п.1.2 Договору на постачання за
регульованим тарифом від 01.12.11р.
договірні обсяги постачання газу
споживачу наводяться в додатку 2 до
Договору.

Згідно п.2.6. Договору на постачання за
регульованим тарифом від 01.12.11р.
послуги з постачання газу
підтверджуються підписаним сторонами
актом приймання-передачі газу, що
оформляється за даними вузла обліку,
визначених у додатку 1 до Договору.

Як визначено в абз. 3 п. 2.8 Договору на
постачання за регульованим тарифом від
01.12.11р. до прийняття рішення судом обсяг
та вартість послуг з постачання газу
встановлюються відповідно до даних
постачальника.

У п. 2.9. Договору на постачання за
регульованим тарифом від 01.12.11р.
передбачено, що акти
приймання-передачі газу є підставою
для остаточних розрахунків споживача з
постачальником.

У п. 3.5 Договору на постачання за
регульованим тарифом від 01.12.11р.
передбачено, що на підставі
результатів вимірювання обсягу газу
вузлами обліку складаються щомісяця
акти приймання-передачі газу.

Розрахунки за реалізований
споживачеві газ , як передбачено у п. 4.1
Договору на постачання за регульованим
тарифом від 01.12.11р., здійснюються за
цінами , що встановлюються
національною комісією , яка здійснює
регулювання у сфері енергетики.

У п.4.4. Договору на постачання за
регульованим тарифом від 01.12.11р.
сторони домовились, що ціна газу,
розрахована відповідно до пунктів 4.1.
та 4.2 Договору , є обов'язковою для
сторін з дати набрання чинності.
Визначена на її основі вартість газу
буде застосовуватись сторонами при
складанні актів приймання-передачі
газу та розрахунку згідно з умовами
Договору.

Згідно п. 4.6. Договору на постачання за
регульованим тарифом від 01.12.11р. оплата
вартості послуг з постачання газу
здійснюється споживачем авансовими
та/або плановими платежами із
розрахунку обсягу постачання газу
протягом періоду оплати відповідно до
додатка 2 до Договору.

У п. 10.1. Договору на постачання за
регульованим тарифом від 01.12.11р.
передбачено, що він набирає чинності з
дати його підписання та укладається на
строк до 01.01.13року.

Сторонами спору додано до матеріалів
справи додаток №1 до Договору на
постачання за регульованим тарифом від
01.12.11р. про вузол обліку природного
газу ( а.с. 73).

Згідно додатку № 1 споживачем газу є
райавтодор, газоспоживне обладнання -
котел, прилад обліку газу - октава G-6 з/н
№384340 вип. 2001р. , режим роботи споживача -
опалення цілодобово в опалювальний
період.

Однак сторонами спору не додано до
матеріалів справи додаток № 2 до
Договору на постачання за регульованим
тарифом від 01.12.11р. про договірні
обсяги постачання газу споживачу за
цим Договором.

Факт приймання-передачі природного
газу та послуг з його транспортування
за Договором від 06.08.2011р., Договором на
транспортування від 01.10.11р. та
Договором на постачання за
регульованим тарифом від 01.12.11р. за
адресою: вул. Пушкіна,15 , смт.
Червоноармійськ, позивач доводив
шляхом подання наступних актів
приймання-передачі природного газу:

- від 21.11.11р. про постачання природного
газу за період з 01.11 по 30.11.11р. в
кількості 1035 куб. м.;

- від 19.12.11р. про постачання природного
газу за період з 01.12 по 31.12.11р. в
кількості 1127 куб. м.;

- від 27.01.12р. про постачання природного
газу за період з 01.01 по 31.01.12р. в
кількості 1605 куб. м.;

- від 20.02.12р. про постачання природного
газу за період з 01.02 по 29.02.12р. в
кількості 1795 куб. м.;

- від 20.03.12р. про постачання природного
газу за період з 01.03 по 31.03.12р. в
кількості 840 куб. м. ( а с. 16 - 20).

Усі перераховані вище акти
приймання-передачі природного газу
підписані від філії позивача майстром
Червоноармійської дільниці
Новоград-Волинського управління
експлуатації газового господарства
Удюком К.П., від філії відповідача -
інженером Кострицею І.В.

У позові позивач доводить , що станом
на 01.11.11року у філії відповідача
заборгованості не було та
обліковувався авансовий платіж в сумі
3823,25 грн. за природний газ.

У листопаді 2011 році філії відповідача
за Договором від 06.08.2011р. та Договором
на транспортування від 01.10.11р. було
передано у власність 1035 куб.м
природного газу на суму 4369,17 грн. та
надано послугу з транспортування цього
об'єму газу на суму 322,55 грн.

Позивач доводить, що за рахунок
авансового платежу, філія відповідача
розрахувалась за природний газ
частково. У зв'язку з цим, станом на
01.12.11року заборгованість за придбаний у
листопаді 2011 року природний газ
становила 1085,92 грн. та 322,55 грн. - за
надані послуги з його транспортування.

З 01 грудня 2011 року, як зазначено у
позові, постачання філії відповідача
природного газу здійснювалось за
Договором на постачання за
регульованим тарифом від 01.12.11р.

Згідно умов Договору на постачання за
регульованим тарифом від 01.12.11р., як
доводив позивач, філії відповідача
передано у власність:

- у грудні місяці 2011року - 1127 куб. м.
природного газу на суму 4757,53 грн.;

- у січні місяці 2012року - 1605 куб. м.
природного газу на суму 5918,89 грн.;

- у лютому місяці 2012 року - 1795 куб. м.
природного газу на суму 6619,57 грн.;

- березні місяці 2012року - 840 куб. м.
природного газу на суму 3097,73 грн.

Окрім того, як доводив позивач, згідно
Договору на транспортування від
01.10.11р. філії відповідача надано
послуги з транспортування:

- у грудні місяці 2011року - 1127 куб. м.
природного газу на суму 351,22грн.;

- у січні місяці 2012року - 1605 куб. м.
природного газу на суму 500,18 грн.;

- у лютому місяці 2012 року - 1795 куб. м.
природного газу на суму 559,39 грн.;

- березні місяці 2012року - 840 куб. м.
природного газу на суму 261,78 грн.

Оскільки сторонами спору до
матеріалів справи не подано додаток №
2 до Договору на постачання за
регульованим тарифом від 01.12.11р. про
договірні обсяги постачання газу
споживачу та додаток № 1 "Договірні
обсяги транспортування природного
газу ГРМ" до Договору на
транспортування від 01.10.11р., позивачем
не доведено , а судом не встановлено , що
саме такі обсяги поставки природного
газу та послуг з його транспортування
були погоджені сторонами.

Судом також не встановлено, що інженер
філії відповідача Костриця І.В. у 2011
-2012 роках діяв на підставі наданих
юридичною особою повноважень з
приймання у власність природного газу
та послуг з його транспортування.

Позивач доводив, що філія відповідача
за спожитий природний газ у період з
листопада 2011 року по березень 2012року в
загальній кількості 6402 куб. м на
загальну суму 24762,89 грн. розрахувалась
частково в сумі 19051,17 грн. За послуги з
транспортування природного газу за цей
період на загальну суму 1995,12 грн. оплата
не здійснювалась. На підтвердження
часткових розрахунків позивачем
подано банківські виписки за 2011 -2012 рік.

Відповідач також подав в якості
доказів платіжні доручення за 2011 рік,
згідно яких його філія здійснювала
платежі на користь філії позивача ( а.
с. 77- 104).

Однак судом встановлено, що у 2011-2012
роках розрахунки здійснювались
виключно між філіями юридичних осіб .
Окрім того, з доданих документів
неможливо встановити підстави
здійснених розрахунків, та чи
відповідають вони ти, що визначені у
позові.

У позові позивач не посилається на
нормативно-правові акти НКРЕ, якими
були встановлені регульована ціна на
природний газ та тарифи на послуги з
його транспортування у період з
листопада 2011р. - березень 2012року, та на
підставі яких визначено розмір
основного боргу. У зв'язку з цим, судом
не встановлено відповідність розміру
позовних вимог про стягнення основного
боргу умовам досягнутих
домовленостей.

Позивач доводив, що неодноразово
звертався до відповідача з питань
погашення заборгованості.

Однак матеріалами справи не
підтверджується звернення позивача з
відповідними актами звірки
(претензіями, вимогами тощо) з приводу
погашення боргу безпосередньо до
відповідача як юридичної особи, та,
відповідно, вчинення останньою дій з
його визнання.

В свою чергу, судом встановлено, що
філія відповідача гарантійним листом
від 13.11.12р. № 53, адресованим філії
позивача, визнала заборгованість за
спожитий газ в сумі 10506,84 грн. та
гарантувала її погашення до 01.12.12р. ( а.
с. 24).

Судом встановлено, що 29.01.13р. філія
позивача та філія відповідача
звіряли розрахунки за поставлений
природний газ та послуги з його
транспортування , та підтвердили
заборгованість в загальній сумі 7 706,84
грн. ( а. с. 22, 23).

Звірку розрахунків філії сторін спору
здійснили також в межах вирішення
цього спору 31.10.14р. Однак судом не
встановлено особу та її посадове
становище, що підписала акти звірки від
імені філії відповідача. ( а. с. 107-109 ).

Судом встановлено, що нежитлова
будівля - адміністративний будинок в
цілому , який розташований в смт.
Червоноармійськ по вул. Пушкіна за № 15
належить державі в особі філії
"Червоноармійський райавтодор" ДП
"Житомирський облавтодор" ДАК
"Автомобільні дороги України" ( а. с. 74).

Позивач до винесення рішення у справі
наполягав на доводах позову про те, що
заборгованість філії відповідача за
спожитий природний газ та послуги з
його транспортування виникла за
період грудня 2011року - березня 2012 року
.

Разом з тим, подав до матеріалів
справи припис № 2 від 13.12.11 року ,
адресований керівнику філії
відповідача про те, що у разі
непогашення боргу в сумі 1408,47 грн. в
термін до 09.00 год. 19.12.11 року ,
газоспоживне обладнання ( котел) буде
відключене від газових мереж ( а. с. 112).

Актом № 23-2011-ПП від 21.12.2011 року на
відключення (обмеження) від
газопостачання та пломбування вхідної
запірної арматури позивач підтвердив,
що того дня припинено передачу газу на
котел у зв'язку із заборгованістю в
сумі 1408,47 грн. шляхом опломбування
лічильника марки G -6 заводський номер
384340 , показники лічильника 33357 куб. м
пломбою № ЖГ № 3676373, яку передано на
зберігання керівнику філії
Кузьмінському І.Р. Останній від підпису
акта відмовився ( а. с. 110).

Позивач не довів, що після 21.12.11року
постачання природного газу та надання
послуг з його транспортування філії
відповідача було відновлене.

Судом встановлено, що актом № 2 на
відключення газу від 06.06.13року
газоспоживне обладнання філії
відповідача відключене від
газопостачання у зв'язку, зокрема , з
переходом на інший вид палива ( а. с. 25 ).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
подані сторонами докази на
підтвердження своїх вимог та
заперечень, на підставі ст.ст. 4-7, 33, 43
ГПК України господарський суд прийшов
до висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України
від 08.07.2010 № 2467-VI "Про засади
функціонування ринку природного газу"
постачання природного газу
здійснюється відповідно до договору,
за яким постачальник
зобов'язується поставити споживачеві
природний газ, якісні характеристики
якого визначено стандартами, в обсязі
та порядку, передбачених договором,
а споживач зобов'язується сплачувати
вартість прийнятого природного газу в
розмірі, строки та порядку,
передбачених договором.

Відповідно до ч.1 ст. 13 цього Закону
транспортування природного газу
здійснюється відповідно до договору.

За договором транспортування
природного газу газотранспортне
підприємство зобов'язується
транспортувати природний газ,
довірений йому замовником,
магістральними трубопроводами до
пункту приймання-передачі газу та
передати його замовнику, а замовник
зобов'язується сплатити
газотранспортному підприємству
встановлену в договорі вартість
транспортування.

Відповідно до п. 22 ч.1 ст. 1 цього Закону
споживач - юридична особа або фізична
особа-підприємець, яка отримує
природний газ відповідно до договору
про постачання природного газу та
використовує його як паливо або
сировину.

У ч. 2 ст. 19 цього Закону встановлено,
що споживач зобов'язаний: укласти
договір на постачання природного газу;
забезпечувати своєчасну оплату в
повному обсязі послуг з постачання
природного газу згідно з умовами
договорів; складати і підписувати з
представниками газопостачального,
газотранспортного та
газорозподільного підприємства
акти приймання-передачі природного
газу

У ч. 5 ст. 19 цього Закону встановлене
додаткове правило, що отримання
природного газу споживачами можливе
лише на підставі договорів, укладених з
постачальниками.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 2 Закону України
від 16.06.2011 № 3533-VI "Про забезпечення
комерційного обліку природного газу"
постачання природного газу
здійснюється за умови його
комерційного обліку для споживачів
(крім населення) - з 1 липня 2011 року.

За змістом цього Закону споживачами
природного газу також визнаються
фізичні особи - підприємці та юридичні
особи, які відповідно до договору
користуються послугами з
газопостачання та використовують
природний газ для опалення, а також як
паливо або сировину.

Таким чином, чинне законодавство
України вимагає здійснювати продаж
природного газу та надавати послуги з
його транспортування споживачам
юридичним особам виключно на
договірних засадах.

Однак відповідач як юридична особа
заперечив наявність договірних
відносин з позивачем як юридичною
особою, посилаючись на відсутність у
його філії достатнього обсягу
цивільної дієздатності у 2011 році. Тому
вважає , що у юридичної особи не виникли
грошові зобов'язання за договорами на
постачання та транспортування
природного газу, які позивач визначив
як підставу позову. Окрім того, вважає,
що позивачем не доведені обсяги
поставленого філії природного газу
та наданих послуг з його
транспортування у спірний період, а
також момент виникнення прострочення
в їх оплаті.

Оскільки докази у справі становлять
фактичну підставу позову, останні, як
це вимагає ст. 34 ГПК України, повинні
бути належними та допустимими.

Судом встановлено, що Договір на
постачання природного газу за
регульованим тарифом від 01.12.11р. та
Договір на транспортування від 01.10.11р.,
укладено керівниками філій позивача та
відповідача .

При цьому , повноваження начальника
філії позивача Новоград-Волинського
управління експлуатації газового
господарства "Житомиргаз" Додонова М.О.
ґрунтувалися на довіреності № 37/19 від
04.01.11року, тоді як начальника філії
відповідача "Червоноармійський
райавтодор" ДП" Житомирський
облавтодор" Кузьмінського І.Р. - ні.

За змістом статей 202 та 203 ЦК України
особа, яка вчиняє правочин (повинна) ,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності.

За приписами статті 92 Цивільного
кодексу України юридична особа набуває
цивільних прав та обов'язків і здійснює
їх через свої органи, які діють
відповідно до установчих документів та
закону.

У ч. 4 ст. 64 ГК України визначено, що
підприємство має право створювати
філії, які не мають статусу юридичної
особи і діють на основі положення про
них, затвердженого підприємством.

Відповідно до ч.4 статті 95 ЦК України
керівники філій призначаються
юридичною особою і діють на підставі
виданої нею довіреності.

У п. 6.1 Положення про філію
"Червоноармійський райавтодор"
зазначено, що управління філією
здійснює начальник, який призначається
на посаду директором підприємства (
надалі - Положення) ( а. с. 53- 55).

Компетенція начальника філії згідно
Положення, визначена у п.6.2.

В свою чергу, у п. 3.3 Положення
зазначено, що філія може від імені і за
дорученням директора підприємства
укладати договори відповідно до
предмета діяльності підприємства.

Згідно п. 5.8 цього Положення відносини
філії з іншими суб'єктами
підприємницької діяльності будуються
на підставі договорів, що укладаються
підприємством , і доручень
підприємства.

У ч. 5 ст. 95 ЦК України передбачено, що
відомості про філії та
представництва юридичної особи
включаються до єдиного державного
реєстру.

У ч.2 ст. 28 Закону України від 15.05.2003 №
755-IV "Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців"
зазначено, що в Єдиному державному
реєстрі містяться відомості про
відокремлені підрозділи юридичної
особи , і зокрема, про прізвище, ім'я та
по батькові осіб, які мають право
вчиняти юридичні дії від імені
юридичної особи на підставі
довіреності, у тому числі підписувати
договори.

Як роз'яснюється у п. 3.3 Постанови ВГСУ
від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання
визнання правочинів ( господарських
договорів) недійсними" повноваження
відокремленого підрозділу юридичної
особи стосовно вчинення правочинів від
імені цієї особи визначаються її
установчими документами, положенням
про відокремлений підрозділ, яке
затверджене юридичною особою, або
довіреністю, виданою нею ж у
встановленому порядку керівникові
цього підрозділу ( надалі - Постанова №
11).

Отже, як за Положенням, так і за
приписами ч.4 ст. 64 ГК України, ч.4 ст. 95 ЦК
України та ч. 2 ст. 28 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців" , керівник
філії вправі укладати угоди від імені
юридичної особи лише на підставі
виданої довіреності.

Судом встановлено, що керівник філії
Кузьмінський І.Р. не мав повноважень на
укладення договорів на постачання та
транспортування природного газу у 2011
році, оскільки довіреність на її
укладення юридичною особою не
видавалась ( а.с. 56-58).

Такі повноваження були надані
керівнику філії у 2008 році для укладення
з позивачем договору на постачання
газу у 2009 році ( а.с. 61).

Судом також не встановлено, що інженер
філії відповідача Костриця І.В. у 2011
-2012 роках діяв на підставі наданих
юридичною особою повноважень з
приймання у власність природного газу
та послуг з його транспортування.

Відповідно до ст. 241 ЦК України
правочин, вчинений представником з
перевищенням повноважень, створює,
змінює, припиняє цивільні права і
обов'язки особи, які він представляє,
лише у разі наступного схвалення
правочину цією особою. Наведене
стосується й тих випадків, коли
правочин вчинений не представником
юридичної особи з перевищенням
повноважень, а особою, яка взагалі не
мала повноважень щодо вчинення даного
правочину ( п.3.4 Постанови № 11).

Правочин вважається схваленим зокрема
у разі, якщо особа, які він представляє,
вчинила дії, що свідчать про прийняття
його до виконання. Доказом такого
схвалення може бути вчинення посадовою
особою дій, які свідчать про схвалення
правочину ( прийняття його виконання,
підписання товаророзпорядчих
документів , інше).

Відповідно до правової позиції
Верховного Суду України , викладеної у
постанові від 19.14.14року у справі №
5013/492/12 із змісту норми частини першої
статті 241 ЦК України випливає, що
наступним схваленням правочину
законодавець не вважає винятково
прийняття юридичного рішення про
схвалення правочину. Схвалення може
відбутися також і в формі мовчазної
згоди, і у вигляді певних поведінкових
актів (так званих конклюдентних дій).

У пункті 3.4 Постанови у № 11 додатково
роз'яснено, що схвалення як певна
юридична дія також вимагає відповідних
повноважень.

Виходячи із змісту п. п. 3.2, 5.8 Положення
про філію, що визначають відносини
контролю - підпорядкування в сфері
фінансово - господарської діяльності
між підприємством та філією, а також
абз. 6 ч.5 ст. 8 Закону України від 16.07.1999
№ 996-XIV "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні",
господарський суд вважає, що дії філії
"Червоноармійський райавтодор" щодо
сплати на користь філії позивача
коштів у 2011 -2012 році, відповідач як
юридична особа, схвалив .

Разом з тим, позивач не довів , а суд не
встановив , що фактичними підставами
здійснених розрахунків між філіями в
цей період були саме Договір на
постачання природного газу за
регульованим тарифом від 01.12.11р. та
Договір на транспортування від 01.10.11р.

Тому господарський суд не може вважати
, що відповідач схвалив дії філії за
визначеними у цьому позові підставами.

У ч. 2 ст. 527 ЦК України встановлено, що
кожна із сторін у зобов'язанні має
право вимагати доказів того, що
обов'язок виконується належним
боржником або виконання приймається
належним кредитором чи уповноваженою
на це особою, і несе ризик наслідків
непред'явлення такої вимоги.

Натомість позивач не довів юридичний
факт постачання філії відповідача
природного газу та надання послуг з
його транспортування після 21.12.11року.
Оскільки дії інженера філії
відповідача Костриці І.В. з приймання
у власність природного газу та послуг з
його транспортування у 2011-2012роках від
філії позивача відповідачем як
юридичною особою не схвалено, тому
господарський суд не може вважати , що
виконання зобов'язання боржником (
позивачем) прийнято належним
кредитором (відповідачем) .

У зв'язку з цим, суд не може вважати
доведеними обставини в частині обсягів
поставленого філії природного газу та
послуг з його транспортування. Окрім
того, як вже судом було зазначено,
позивачем не доведено дійсний розмір
грошового зобов'язання.

Частина перша статті 510 ЦК України
визначає, що сторонами у зобов'язанні є
боржник і кредитор.

У ч. 3 ст. 510 ЦК України визначено, що якщо
кожна із сторін у зобов'язанні має
одночасно і права, і обов'язки, вона
вважається боржником у тому, що вона
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони, і одночасно кредитором у тому,
що вона має право вимагати від неї.

З врахуванням вищевикладеного,
господарський суд не може вважати
відповідача як юридичну особу, що
набула статусу боржника у
зобов'язанні з оплати поставленого
природного газу та послуг з його
транспортування за грудень 2011 року -
березень 2012року.

За правилами ст. 33 ГПК України позивач
зобов'язаний був довести
обґрунтованість заявленого позову
належними та допустимими доказами.
Однак недоведеність позову є
підставою для відмови у його
задоволенні.

За наслідками вирішення цього спору
суд не застосовує п.1.ч.1 ст. 83 ГПК
України, оскільки це його право, а не
обов'язок, що не позбавляє відповідача
звернутися з окремим позовом до суду
про визнання договорів, укладених від
імені підприємства філією , недійсними
на підставі ч.2 ст. 203 ЦК України.

Щодо розподілу судового збору.

За правилами ч.5 ст. 49 ГПК України
судовий збір в сумі 1827, 00 грн. у зв'язку з
відмовою у позові покладається на
позивача.

Разом з тим, частиною другою статті 49
ГПК передбачено, що в разі коли спір
виник внаслідок неправильних дій
сторони, господарський суд має право
покласти на неї судовий збір незалежно
від результатів вирішення спору.

У п.4.7 Постанови ВГСУ від 21.02.2013 № 7 "Про
деякі питання практики застосування
розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
роз'яснено, що зазначена норма
виступає процесуальною санкцією, яка
застосовується господарським судом
незалежно від того, чи заявлялося
відповідне клопотання заінтересованою
стороною.

Згідно абз. 2 цього пункту 4.7 Постанови
у застосуванні судом норми ч.2 ст. 49 ГПК
України слід виходити з широкого
розуміння даної норми, маючи на увазі,
що передбачені нею наслідки можуть
наставати і в разі неправомірної
бездіяльності винної особи, яка не
вжила заходів до поновлення порушених
нею прав і законних інтересів іншої
особи (зокрема, ухилялася від
задоволення її заснованих на законі
вимог), що змусило останню звернутися
за судовим захистом.

Так, згідно ч. 8 ст. 19 ГК України усі
суб'єкти господарювання, відокремлені
підрозділи юридичних осіб, виділені на
окремий баланс, зобов'язані вести
первинний (оперативний) облік
результатів своєї роботи, складати та
подавати відповідно до вимог закону
статистичну інформацію та інші дані,
визначені законом, а також вести (крім
громадян України, іноземців та осіб без
громадянства, які провадять
господарську діяльність і
зареєстровані відповідно до закону як
підприємці) бухгалтерський облік та
подавати фінансову звітність згідно із
законодавством.

У п.3.5 Положення про філію "
Червоноармійський райавтодор"
зазначено, що філія має окремий баланс,
розрахунковий рахунок у банку, печатку
та штампи зі своїм найменуванням.
Згідно п.5.1 цього Положення філія
самостійно здійснює господарську
діяльність відповідно до завдань,
встановлених підприємством, а згідно
п.5.5 цього Положення - здійснює
бухгалтерський і податковий облік,
несе відповідальність за його
вірогідність відповідно до
встановленого чинним законодавством
порядку .

Всю повноту відповідальності за
матеріальні цінності , що знаходяться у
філії, облік і звітність, а також
виконання вимог цього Положення несе
начальник філії. Відповідальність за
організацію бухгалтерського і
податкового обліку покладається на
головного бухгалтера філії.

В свою чергу, контроль за діяльністю
філії здійснює підприємство ( п. 5.8
Положення).

Відповідач проігнорував вимоги
ухвали суду від 09.12.14року надати
письмове підтвердження за підписом
директора підприємства про те, що
юридичній особі не було відомо про
встановлення вузла обліку
комерційного газу в адміністративному
приміщенні в смт. Червоноармійськ ,
вул. Пушкіна,15 у якому розташовується
філія "Червоноармійський райавтодор";
про постачання останній природного
газу у 2011 -2012роках та про сплату коштів
за його споживання в цей період, а
також про те, що контроль за
використанням філією оборотних
коштів в цей період юридичною особою
не здійснювався.

Оскільки відповідач, як юридична особа,
що не забезпечила належний контроль
за діяльністю своєї філії "
Червоноармійський райавтодор" в
частині укладення нею договорів з
постачання та транспортування
природного газу без довіреності
юридичної особи, вчиненні дій з їх
часткового виконання та звірення
розрахунків за ними, господарський суд
сплачений позивачем судовий збір з
врахуванням приписів ч.2 статті 49 ГПК
України покладає на відповідача.

Окрім того, виявлене при вирішенні
господарського спору порушення
законності в діяльності відповідача
є підставою для винесення судом
окремої ухвали ( ст. 90 ГПК України).

Керуючись ст.ст.4-3,4-7, 33,43, ч.2 ст. 49, 82-85
ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. У позові відмовити.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства
"Житомирський облавтодор" ВАТ "ДАК "
Автомобільні дороги України" ( 10003, вул.
Перемоги, 75, м. Житомир, )
на користь Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Житомиргаз" ( 10002, м.
Житомир, вул. Фещенка-Чопівського, 35,
) - судовий збір у
розмірі 1827,00 грн.

Видати наказ.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 26.12.14 року.

Суддя
Машевська О.П.

Віддрукувати: 1 - у справу, 2 - позивачу
(простою), 3 - відповідачу ( рек. з пов.)