ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2014 р.Справа № 922/5200/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання
Дем'яновій Є.Є.

розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного
товариства "Індустріальні та
дистрибуційні системи " м. Київ до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рокфор маркет"
м. Харків про стягнення коштів в
сумі 4700,00грн. за участю представників
сторін:

від позивача:не з'явився

від відповідача: не з'явився

Позивач, Приватне акціонерне
товариство "Індустріальні та
дистрибуційні системи", звернувся до
господарського суду Харківської
області з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Рокфор
маркет" про стягнення заборгованості
за договором поставки в сумі 4700,00грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем своїх зобов'язань щодо
оплати отриманого товару.

Відповідач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Рокфор маркет",
наданим йому правом не скористався,
відзиву не надав, представника в судове
засідання не направив, причин неявки
суду не повідомив.

Про час та місце судового засідання був
повідомлений у відповідності до вимог
Господарського процесуального кодексу
України, що підтверджується наявними в
матеріалах справи доказами.

Розгляд справи відкладався.

У відповідності до статті 75 ГПК України
справа розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши
доводи позивача, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, всебічно
та повно дослідивши матеріали справи
та надані докази, суд встановив
наступне.

Приватним акціонерним товариством
"Індустріальні та дистрибуційні
системи" (постачальник) та Товариством
з обмеженою відповідальністю "Рокфор
маркет" (покупець) 01.05.2014 року укладено
договір поставки №0305 (далі - договір),
за умовами якого постачальник
зобов'язався поставити та передати у
власність покупця товар в асортименті
за цінами, що визначаються у
специфікації, яка є додатком №1 до
даного договору та складає його
невід'ємну частину, а покупець
зобов'язався прийняти та оплатити
поставлений товар (п.1.1.договору).

У відповідності до п.5.1. договору
розрахунки з постачальником за
отриманий товар здійснюється покупцем
в національній валюті України шляхом
оплати в безготівковій формі на
поточний рахунок постачальника. Термін
оплати покупцем за поставлений товар з
відстрочкою оплати складає не більш,
ніж 30 календарних днів з дати поставки
товару. Датою оплати товару вважається
дата надходження грошових коштів на
поточний банківський рахунок
постачальника ( п. 5.2.,5.3.договору).

Згідно з п.6.1. та 6.2. договору право
власності на товар та всі ризики
випадкової загибелі, втрати чи
пошкодження товару переходять від
постачальника до покупця з моменту
отримання товару покупцем. Моментом
отримання товару покупцем є момент
підписання видаткової накладної
уповноваженою покупцем особою із
засвідченням підпису, печаткою або
штампом покупця.

Пунктом 7.2.1. договору встановлено, що
покупець зобов'язаний приймати кожну
партію товару, який поставлено у
відповідності до умов даного договору,
оплачувати кожну партію отриманого
товару у відповідності з умовами п. 5.2.
цього договору.

Із наданих до матеріалів справи
доказів вбачається, що постачальник на
виконання умов договору поставив
покупцю товар на суму 35774,78грн., що
підтверджується видатковою накладною
№ХК-РН-000004661 від 28.05.14р.

Покупець здійснив часткову оплату
отриманого товару на суму 24193,81грн. Крім
того, на підставі статті 601 Цивільного
кодексу України, сторони дійшли згоди
щодо зарахування зустрічних
однорідних вимог на суму 6880,97грн., що
підтверджується договором від 01.08.2014
року.

Таким чином, з огляду на часткову
оплату отриманого товару, за
відповідачем утворилась
заборгованість в сумі 4700,00 грн.
Матеріали справи не містять доказів
щодо сплати відповідачем вказаної
заборгованості.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, з урахуванням
правових підстав позовних вимог, суд
виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 174, 179
Господарського кодексу України (надалі
- ГК України), ст. 11 Цивільного кодексу
України (надалі - ЦК України) договір є
підставою виникнення господарських
прав і обов'язків (зобов'язань), які
мають виконуватись належним чином і у
встановлений строк відповідно до
вказівок закону, договору.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

У відповідності до частини 1 статті 193
ГК України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 530
Цивільного кодексу України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 265 у частинах 1, 2, 6
Господарського кодексу України
встановлено, що за договором поставки
одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Договір поставки укладається на розсуд
сторін або відповідно до державного
замовлення.

До відносин поставки, не врегульованих
цим Кодексом, застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України про договір
купівлі-продажу.

За приписами статті 712 Цивільного
кодексу України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

У відповідності до статті 655 ЦК України
за договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Статтями 691 та 692 цього ж кодексу
передбачено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар за ціною, встановленою у
договорі купівлі-продажу; покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару.

Враховуючи викладене, приймаючи до
уваги здійснення позивачем поставки
товару та часткової її оплати
відповідачем, суд вважає, що позовні
вимоги щодо стягнення з відповідача
заборгованості в розмірі 4700,00грн. є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню, оскільки факт
наявності боргу у відповідача перед
позивачем належним чином доведений,
документально підтверджений та
відповідачем не спростований.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Приймаючи до уваги зазначене, суд
дійшов висновку про задоволення
позову.

У відповідності до статті 49 ГПК України
судовий збір покладається на
відповідача.

Керуючись статтями 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рокфор маркет" (61044, м.
Харків, пр-т Московський, 257, ) на користь Приватного
акціонерного товариства
"Індустріальні та дистрибуційні
системи" (04073, м. Київ, Московський
проспект, 9, корпус 5, офіс 501, ) заборгованість в сумі 4700,00грн. та
витрати зі сплати судового збору в сумі
1827,00грн.

Видати наказ.

Рішення може бути оскаржене у
встановленому законодавством порядку.

Повне рішення складено 29.12.2014 р.

Суддя М.В. Калантай