РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" грудня 2014 р.
Справа №4/41-Б

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Демидюк О.О.

судді
Коломис В.В. ,

судді
Огороднік К.М.

при секретарі Головченко Д.М.

За участю представників:

скаржника - Березов Р.В. (довіреність
від 16.12.2014 року)

арбітражного керуючого Вудуда Г.І. -
Дячок І.О. (довіреність від 26.06.2014)

боржника - Колодюк В.А. (довіреність №3
від 20.02.2014 року)

ліквідатора - Шведюк Л.П. (посвідчення
№1182 від 14.07.2013 року)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Алвіс
Менеджмент" на ухвалу господарського
суду Житомирської області від 19.11.2014 у
справі №4/41-Б

Ініціюючий кредитор: Приватне
підприємство "Надра"

Боржник: Відкрите акціонерне
товариство "Житомирхліб"

про визнання банкрутом

Судом роз'яснено права та обов'язки,
передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не поступало, заяв про
відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Житомирської області №4/41-Б від 19.11.2014
(суддя Гнисюк С.Д.) зокрема відмовлено
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Алвіс Менеджмент"
(м.Київ) в задоволенні скарги від 25.06.2014
на дії ліквідатора Відкритого
акціонерного товариства "Житомирхліб"
(м.Житомир) Шведюк Л.П., відмовлено
арбітражному керуючому Вудуді Гаррі
Ігоровичу (м.Одеса) в задоволенні заяви
№02-01/Ж/(4/41)/1-01 від 26.06.2014 про участь у
справі про банкрутство ВАТ
"Житомирхліб" в якості ліквідатора.
Продовжено строк ліквідаційної
процедури Відкритого акціонерного
товариства "Житомирхліб" (м. Житомир) та
повноваження ліквідатора Шведюк Л.П. на
три місяці.

Ухвала мотивована тим, що ліквідатор
банкрута Шведюк Л.П. виконує покладені
на неї обов'язки з дотриманням вимог
Закону в редакції від 04.11.2012, дії
ліквідатора не порушують права та
обов'язки кредиторів банкрута.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Алвіс Менеджмент"
оскаржило її в апеляційному порядку. У
своїй апеляційній скарзі та додаткових
поясненнях кредитор просить суд
скасувати оскаржувану ухвалу та
задовольнити скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Алвіс
Менеджмент" на дії ліквідатора і
усунути Шведюк Л.П. від виконання
обов'язків ліквідатора по справі.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду №4/41-Б від 11.12.2014
поновлено строк апеляційного
оскарження та прийнято до провадження
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Алвіс
Менеджмент" на ухвалу господарського
суду Житомирської області від 19.11.2014 у
справі №4/41-Б.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду №4/41-Б від 17.12.2014
розгляд апеляційної скарги судовою
колегією відкладався враховуючи
клопотання ліквідатора Шведюк Л.П., ТОВ
"Кріейдер" та ПП "Золодар".

ПП "Золодар", ТОВ "Кріейдер" та
ліквідатором Шведюк Л.П. подано суду
відзиви на апеляційну скаргу, в яких
кредитори та ліквідатор просять суд
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а оскаржувану ухвалу
залишити без змін.

Колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду,
неодноразово заслухала присутніх в
судових засіданнях представників
учасників провадження у справі,
вивчила та дослідила матеріали справи
та наявні в ній докази, розглянула
матеріали апеляційної скарги та додані
до неї документи, відзиви на апеляційну
скаргу, перевірила правильність
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, та прийшла до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково,
виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, ухвалою
господарського суду Житомирської
області від 28.03.2007 порушено провадження
у справі про банкрутство боржника в
порядку ст. 8, 11-13 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(далі - Закону №2343), введено процедуру
розпорядження майном боржника.

Ухвалою господарського суду
Житомирської області від 29.07.2008
господарський суд затвердив реєстр
вимог кредиторів відкритого
акціонерного товариства "Житомирхліб".

Постановою господарського суду
Житомирської області від 24.10.2008
боржника визнано банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру, ліквідатором
банкрута призначено арбітражного
керуючого Аркіну Л.О., яку зобов'язано
подати необхідні документи по справі.

У відповідності до п.3 ст.23 Закону №2343
ліквідатором Аркіною Л.О. в офіційному
друкованому органі Верховної Ради
України - газеті "Голос України" №215 (4465)
від 11.11.2008 було опубліковано відомості
про визнання боржника банкрутом та
відкриття ліквідаційної процедури (а.с.
110 у т.18).

Ухвалою господарського суду
Житомирської області від 24.01.2011,
зокрема, припинено повноваження
ліквідатора Відкритого акціонерного
товариства "Житомирхліб" (м. Житомир)
Аркіної Лізавети Олександрівни,
призначено ліквідатором Відкритого
акціонерного товариства "Житомирхліб"
(м. Житомир) арбітражного керуючого
Шведюк Людмилу Петрівну.

07.11.2013 до суду надійшла скарга ТОВ
"Алвіс Менеджмент" від 06.11.2013 на дії
(бездіяльність) ліквідатора у справі
про банкрутство Відкритого
акціонерного товариства "Житомирхліб".

Ухвалою господарського суду
Житомирської області від 05.12.2013,
зокрема, в задоволенні скарги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Алвіс менеджмент" на
дії (бездіяльність) ліквідатора
банкрута Шведюк Л.П., відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 14.01.2014
апеляційні скарги ТОВ "Алвіс
Менеджмент" та арбітражного керуючого
Носенко Т.С. залишено без задоволення,
ухвалу господарського суду
Житомирського суду від 05.12.2013 у справі
№4/41-Б залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 13.05.2014 касаційні скарги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Алвіс Менеджмент" та
арбітражного керуючого Носенко Т.С.
залишено без задоволення, ухвалу
господарського суду Житомирської
області від 05.12.2013 та постанову
Рівненського апеляційного
господарського суду від 14.01.2014 у справі
№4/41-Б залишено без змін.

25.06.2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Алвіс менеджмент"
подано скаргу на дії ліквідатора.

В обґрунтування поданої скарги від
25.06.2014, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Алвіс менеджмент"
посилається на наступне:

1) ліквідатором не здійснено заходи по
виявленню та реалізації майна, яке було
передано в натурі боржнику у процедурі
виконавчого провадження; не здійснено
належним чином розподіл коштів,
одержаних від його реалізації;

2) невчинення ліквідатором необхідних
дій по стягненню дебіторської
заборгованості з ПП "Альянс Агро" у сумі
1 789 200,00грн.;

3) невжиття ліквідатором заходів щодо
витребування, реалізації (в т.ч. права
вимоги) майна переданого банкруту
постановою відділу примусового
виконання рішень Департаменту
державної виконавчої служби №15781700 від
21.02.2011 (15 одиниць транспортних засобів,
вартістю 337 157,27 грн.);

4) нездійснення ліквідатором дій щодо
розшуку та виявлення майна банкрута
переданого постановою відділу
примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби № 4065009 від 18.09.2008 (нерухоме майно
та обладнання, вартістю 2 608 284,43 грн.);

5) проведення реалізації майна (прав
вимоги) особою, яка не була визнана
ухвалою господарського суду
Житомирської області учасником у
справі про банкрутство;

6) здійснення ліквідатором повного
погашення вимог окремих кредиторів
четвертої та шостої черги.

За результатами розгляду скарги на дії
ліквідатора, господарським судом
першої інстанції відмовлено в її
задоволенні.

З такими висновками місцевого
господарського суду не може погодитись
судова колегія апеляційного
господарського суду з огляду на таке.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону в редакції від
04.11.2012, провадження у справах про
банкрутство регулюється цим Законом,
Господарським процесуальним кодексом
України, іншими законодавчими актами
України.

Відповідно до п.4 ст.24 Закону в редакції
від 04.11.2012, у ліквідаційній процедурі
господарський суд, в тому числі,
розглядає скарги на дії учасників
ліквідаційної процедури.

За приписами ч.6 ст.3-1 Закону в редакції
від 04.11.2012, при реалізації своїх прав та
обов'язків арбітражний керуючий
зобов'язаний діяти сумлінно, з
урахуванням інтересів боржника та його
кредиторів.

Відповідно ст.3-1 Закону в редакції від
04.11.2012, невиконання або неналежне
виконання обов'язків, покладених на
арбітражного керуючого згідно з цим
Законом, може бути підставою для
усунення арбітражного керуючого від
виконання ним своїх обов'язків.
Підставою для усунення арбітражного
керуючого від виконання ним своїх
обов'язків повинно бути доведення
факту невиконання або неналежного
виконання арбітражним керуючим
обов'язків, визначених Законом.

Відповідно до ст.1, 3-1 та 17 Закону в
редакції від 04.11.2012, господарський суд
здійснює нагляд за діяльністю
призначеного ним у справі арбітражного
керуючого (керуючого санацією), а
відтак, вправі самостійно надати
оцінку діяльності арбітражного
керуючого та наділений повноваженнями
за власною ініціативою усунути
арбітражного керуючого від виконання
ним своїх обов'язків, незважаючи на
наявність чи відсутність клопотання
комітету кредиторів, заявленого в
порядку ч.8 ст.17 Закону.

Стаття 3-1 Закону в редакції від 04.11.2012
передбачає, зокрема, що арбітражний
керуючий зобов'язаний: здійснювати
заходи щодо захисту майна боржника;
вживати заходів щодо недопущення
будь-якої можливості виникнення
конфлікту інтересів та невідкладно
повідомляти суду про наявність
конфлікту інтересів; аналізувати
фінансову, господарську та
інвестиційну діяльність боржника, його
становище на ринках; в порядку,
установленому законодавством,
надавати державному органу з питань
банкрутства інформацію, необхідну для
ведення Єдиної бази даних про
підприємства, щодо яких порушено
провадження у справі про банкрутство;
повідомляти комітет кредиторів та
кредиторів, вимоги яких забезпечені
заставою, про час, місце та умови
продажу заставного майна окремим
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення; виконувати інші
повноваження, передбачені цим Законом.
Під час реалізації своїх прав та
обов'язків арбітражний керуючий
зобов'язаний додержуватися вимог
Закону України "Про засади запобігання
і протидії корупції" щодо обмеження
використання своїх повноважень з метою
одержання неправомірної вигоди або
прийняття обіцянки чи пропозиції такої
вигоди для себе чи інших осіб,
одержання дарунків (пожертв).

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону в
редакції від 04.11.2012, ліквідатор з дня
свого призначення здійснює такі
повноваження: приймає до свого відання
майно боржника, вживає заходів по
забезпеченню його збереження; виконує
функції з управління та розпорядження
майном банкрута; здійснює
інвентаризацію та оцінку майна
банкрута згідно з законодавством;
аналізує фінансове становище банкрута;
виконує повноваження керівника
(органів управління) банкрута; очолює
ліквідаційну комісію та формує
ліквідаційну масу; пред'являє до третіх
осіб вимоги щодо повернення
дебіторської заборгованості банкруту;
має право отримувати кредит для
виплати вихідної допомоги працівникам,
що звільняються внаслідок ліквідації
банкрута, який відшкодовується в першу
чергу згідно зі статтею 31 цього Закону
за рахунок коштів, одержаних від
продажу майна банкрута; з дня визнання
боржника банкрутом та відкриття
ліквідаційної процедури повідомляє
працівників банкрута про звільнення та
здійснює його відповідно до
законодавства України про працю.
Виплата вихідної допомоги звільненим
працівникам банкрута провадиться
ліквідатором у першу чергу за рахунок
коштів, одержаних від продажу майна
банкрута або отриманого для цієї мети
кредиту; заявляє в установленому
порядку заперечення по заявлених до
боржника вимогах поточних кредиторів
за зобов'язаннями, які виникли під час
провадження у справі про банкрутство, і
є неоплаченими; з підстав, передбачених
частиною десятою статті 17 цього Закону,
подає до господарського суду заяви про
визнання недійсними угод боржника;
вживає заходів, спрямованих на пошук,
виявлення та повернення майна
банкрута, що знаходиться у третіх осіб;
передає у встановленому порядку на
зберігання документи банкрута, які
відповідно до нормативно-правових
документів підлягають обов'язковому
зберіганню; реалізує майно банкрута
для задоволення вимог, включених до
реєстру вимог кредиторів, у порядку,
передбаченому цим Законом; повідомляє
про своє призначення державний орган з
питань банкрутства в десятиденний
строк з дня прийняття рішення
господарським судом та надає
державному органу з питань банкрутства
інформацію для ведення єдиної бази
даних щодо підприємств-банкрутів;
здійснює інші повноваження,
передбачені цим Законом.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 25 Закону в
редакції від 04.11.2012, з дня призначення
ліквідатора до нього переходять права
керівника (органів управління)
юридичної особи - банкрута.

Ухвалою господарського суду
Житомирської області від 05.12.2013,
зокрема, в задоволенні скарги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Алвіс менеджмент" на
дії (бездіяльність) ліквідатора
банкрута Шведюк Л.П., відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 14.01.2014 та
постановою Вищого господарського суду
України від 13.05.2014 ухвалу
господарського суду Житомирської
області від 05.12.2013 та постанову
Рівненського апеляційного
господарського суду від 14.01.2014 у справі
№ 4/41-Б залишено без змін.

Як вбачається з ухвали господарського
суду Житомирської області від 05.12.2013
(яка набрала законної сили), судом вже
досліджено питання, які порушуються
скаржником вдруге, а саме:

- щодо розподілу (спрямування)
ліквідатором коштів, одержаних від
реалізації майна банкрута;

- щодо вжиття заходів, спрямованих на
отримання транспортних засобів в
натурі. Встановлено факт, що
ліквідатором банкрута вживалися
заходи на виконання постанови ДВС №
15781700 від 21.02.2011, спрямовані на отримання
транспортних засобів в натурі з метою
їх подальшого переоформлення на
банкрута для реалізації в
ліквідаційній процедурі.

- щодо вжиття заходів щодо розшуку
нерухомого майна та обладнання,
вартістю 2 608 284,43 грн. Встановлено факт,
що на момент призначення арбітражного
керуючого Шведюк Л.П. ліквідатором
Відкритого акціонерного товариства
"Житомирхліб", ліквідатор банкрута
Шведюк Л.П. не отримувала нерухоме
майно та обладнання вартістю 2608284,43
грн., коштів у сумі 2608284,43 грн. на рахунку
банкрута також не було.

Відповідно до ч.3 ст.35 ГПК України,
обставини, встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Однак, судова колегія не може
погодитись з висновком місцевого
господарського суду щодо
недоведеності неналежного виконання
арбітражним керуючим Шведюк Л.П.
повноважень ліквідатора банкрута за
період з 05.12.2013 (дати винесення
господарським судом Житомирської
області ухвали від 05.12.2013 у даній
справі) з огляду на наступне.

Так, як вбачається з ухвали суду першої
інстанції від 05.12.2013 та постанов вищих
інстанцій, предметом перегляду не було
питання бездіяльності ліквідатора в
частині пошуку та повернення майна
боржника, яке знаходиться у інших осіб.

Скарга на дії ліквідатора містить
інформацію (якої не було у попередній
скарзі) про відчуження майна боржника.
До скарги та пояснень від 21.10.2014 додано
документи - протоколи засідання
наглядової ради Боржника від 10.07.2006 та
23.09.2006, відповідно до яких, за боржником
було зареєстроване наступне майно -
майнові комплекси за адресами:
м.Житомир, вул.Першого Травня, 40,
вул.Лесі Українки, 33, вул.Радонова, 11а
також магазини в с.Клитище
Черняхівського р-ну Житомирської
області по вул.Будьонного, 1, в
с.Новопіль того ж району по вул.Леніна,
29, в с.Високе того ж району по вул.
Центральна, 20, в м. Житомир по вул.
І.Кочерги, 14, по вул. Щорса, 163, по вул.
Лесі Українки, 33 та в смт Любар по вул.
Леніна, 1.

Вказані об'єкти були передані, за
балансовою вартістю, без проведення
оцінки, до статутного капіталу ТОВ
"Житомирська Паляниця" у якості внеску
в розмірі 13 267 500 гри. або 24,12 % статутного
капіталу.

Однак, в матеріалах справи відсутня
правова оцінка законності та
підставності такого відчуження майна
боржника. А в разі відчуження майна з
перевищенням повноважень, без волі
власника в особі уповноваженого на те
органу (загальних зборів акціонерів),
то вказане майно має бути повернуто у
власність бункрута.

З чого вбачається неналежне виконання
арбітражним керуючим Шведюк Л.П.
покладених на неї обов'язків
ліквідатора в частині пошуку та
повернення майна боржника, яке
знаходиться у інших осіб.

Посилання ліквідатора на те, що їй було
невідомо про таке майно і не було нею
виявлене після її призначення є
необґрунтованим та не може братись
колегією суддів до уваги.

Посилання господарського суду першої
інстанції на розгляд скарги комітетом
кредиторів не може братись до уваги
апеляційним господарським судом,
оскільки розгляд скарг на дії
арбітражних керуючих покладено на
господарський суд, який розглядає
справу про визнання боржника
банкрутом, а не на комітет кредиторів.

Щодо аукціону з продажу дебіторської
заборгованості банкрута,
господарським судом апеляційної
інстанції враховано наступне.

Відповідно до положень п.1-1 Прикінцевих
та перехідних положень Закону,
положення цього Закону, що регулюють
продаж майна в провадженні у справі про
банкрутство, застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження у
яких порушено до набрання чинності цим
Законом. Таким чином, з 19.01.2013 процедура
продажу майна регулюється Законом у
цій редакції незалежно від того, коли
було порушено провадження по справі та
коли боржник визнаний банкрутом.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до договору купівлі-продажу
права вимоги підприємства-банкрута від
23.09.2014, укладеного між ВАТ "Житомирхліб"
та ТОВ "Турсервіс", а також акту
приймання-передачі права вимоги за
вказаним договором від 24.09.2014,
ліквідатором Шведюк Л.П. на підставі
протоколу про результати проведення
аукціону/електронних торгів №108679 від
18.09.2014 було передано ТОВ "Турсервіс"
право вимоги до ВАТ "Житомирський
комбінат хлібопродуктів", ЗАТ "Торговий
дім "Гудвілл", ТОВ "Гудвілл-Агро", ВАТ
"Андрушівське хлібоприймальне
підприємство", ВАТ "Зарудинецьке
хлібоприймальне підприємство", ВАТ
"Коростишівське хлібоприймальне
підприємство", Луцак Андрія Ігоровича -
на суму 10 333 008,71 грн., що виникло через
примусове виконання виконавчих листів
№2-2059/09, виданих 12.10.2009 (т.30 а.с.239-265).

Як вбачається з протоколу про
проведення аукціону №108679, початкова
вартість лоту (права вимоги боржника до
вищезазначених підприємств на суму 10 333
008,71 грн.) була визначена та встановлена
ліквідатором у розмірі 558 050,83 гривень, в
результаті чого лот був проданий за 563
631,34 гривні.

Однак, господарським судом першої
інстанції не звернув увагу на суттєве
заниження вартості продажу
дебіторської заборгованості, що
унеможливить погашення значної
частини кредиторської заборгованості
чим порушує права заявлених у справі
кредиторів.

Окрім того, ліквідатором не доведено
неможливості стягнення дебіторської
заборгованості в заявленому розмірі
самостійно.

Все вищенаведене свідчить про
неналежне виконання арбітражним
керуючим Шведюк Л.П. покладених на неї
обов'язків ліквідатора Відкритого
акціонерного товариства "Житомирхліб".
В зв'язку з чим, господарський суд
апеляційної інстанції прийшов до
висновку, що скарга на дії ліквідатора
є обґрунтованої та підлягає
задоволенню.

Окрім того, щодо клопотання
ліквідатора про продовження строку
ліквідаційної процедури банкрута на
три місяці, судова колегія вважає за
необхідне зазначити наступне.

Як вірно зазначено місцевим
господарським судом, за змістом ч.2 ст.22
Закону в редакції від 04.11.2012, загальний
строк ліквідаційної процедури
боржника не може перевищувати 18
місяців. Господарський суд може
продовжити цей строк на шість місяців,
якщо інше не передбачено цим Законом.
Строки здійснення процедури
ліквідації банкрута закінчилися 24.10.2014.

Як свідчать матеріали справи,
ліквідаційна процедура арбітражним
керуючим Шведюк Л.П. у визначений
законом строк не завершена.

Стаття 46 Закону, передбачає подання
ліквідатором звіту та ліквідаційного
балансу, і у разі невиявлення чи
нереалізації майна банкрута,
господарський суд виносить ухвалу про
призначення нового ліквідатора.

Враховуючи, що арбітражний керуючий
Шведюк Л.П. затягує розгляд справи та не
здійснює покладені на нього обов'язки
ліквідатора у визначений Законом
строк, судова колегія Рівненського
апеляційного господарського суду, з
метою захисту прав та законних
інтересів всіх учасників провадження у
справі та завершення ліквідаційної
процедури у відповідності до норм
Закону, вважає за необхідне здійснити
призначення нового ліквідатора.

Так, арбітражним керуючим Вудудом
Гаррі Ігоровичем подано суду заяву про
участь у справі про банкрутство, в якій
просить призначити його ліквідатором
Відкритого акціонерного товариства
"Житомирхліб".

Як вбачається з поданої заяви, за час
провадження діяльності арбітражного
керуючого, порушень законодавства,
зокрема термінів подання інформації, а
також термінів, визначених ухвалами
господарських судів, та інших порушень
не допускав. Проживає у м.Київ та має
всі необхідні умови для ефективного
здійснення професійної діяльності
арбітражного керуючого, має
кваліфікованих помічників -
спеціалістів у сфері права,
бухгалтерського обліку та аудиту,
виробничої діяльності в сферах
переробної промисловості, торгівлі та
громадського харчування.

Враховуючи відсутність будь-яких
обмежень щодо призначення
арбітражного керуючого Вудуда Гаррі
Ігоровича ліквідатором банкрута у
справі №4/41-Б, а також враховуючи
відсутність конкуренції кандидатур,
апеляційний господарський суд вважає
за можливе призначити арбітражного
керуючого Вудуда Гаррі Ігоровича
ліквідатором Відкритого акціонерного
товариства "Житомирхліб".

Судова колегія вважає, що посилання
скаржника, викладені ним в апеляційній
скарзі та додаткових поясненнях, є
обґрунтованими та такими, що
ґрунтуються на нормах чинного
законодавства.

З урахуванням вищезазначеного, колегія
суддів вважає, що приймаючи
оскаржувану ухвалу, суд першої
інстанції не в повній мірі дослідив
обставини справи, дав невірну правову
оцінку, дійшов хибних висновків щодо
прав та обов'язків сторін, й виніс
ухвалу з порушенням норм права, а тому у
суду апеляційної інстанції існують
підстави для часткового задоволення
апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-106 ГПК України,
Рівненський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Алвіс
Менеджмент" задовольнити частково.

2. Ухвалу господарського суду
Житомирської області від 19.11.2014 у
справі №4/41-Б скасувати в частині
відмови Товариству з обмеженою
відповідальністю "Алвіс Менеджмент"
(м.Київ) в задоволенні скарги від 25.06.2014
на дії ліквідатора Відкритого
акціонерного товариства "Житомирхліб"
(м.Житомир) Шведюк Л.П., в частині
відмови арбітражному керуючому Вудуді
Гаррі Ігоровичу (м.Одеса) в задоволенні
заяви №02-01/Ж/(4/41)/1-01 від 26.06.2014 про участь
у справі про банкрутство ВАТ
"Житомирхліб" в якості ліквідатора, та в
частині продовження строку
ліквідаційної процедури Відкритого
акціонерного товариства "Житомирхліб"
(м. Житомир) та повноваження
ліквідатора Шведюк Л.П. на три місяці.

3. Задовольнити скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Алвіс
Менеджмент" (м.Київ) від 25.06.2014 на дії
ліквідатора Відкритого акціонерного
товариства "Житомирхліб" (м. Житомир)
Шведюк Л.П..

4. Усунути арбітражного керуючого
Шведюк Л.П. від виконання нею обов'язків
ліквідатора Відкритого акціонерного
товариства "Житомирхліб" (м. Житомир).

5. Задовольнити заяву арбітражному
керуючому Вудуді Гаррі Ігоровичу
(м.Одеса) про участь у справі про
банкрутство ВАТ "Житомирхліб" в якості
ліквідатора та призначити його
ліквідатором боржника.

6. Арбітражному керуючому Шведюк Л.П.
передати арбітражному керуючому
Вудуді Гаррі Ігоровичу всі наявні
документи щодо банкрутства Відкритого
акціонерного товариства "Житомирхліб".

7. В решті, оскаржувану ухвалу
господарського суду Житомирської
області від 19.11.2014 у справі №4/41-Б
залишити без змін.

8. Справу №4/41-Б повернути до
господарського суду Житомирської
області.

9. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку згідно з Розділом
XII-1 Господарського процесуального
кодексу України.

Головуючий суддя
Демидюк О.О.

Суддя
Коломис В.В.

Суддя
Огороднік К.М.