ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" грудня 2014 р.Справа № 924/1537/14

Господарський суд Хмельницької
області у складі судді Гладюка Ю. В.,
розглянувши матеріали справи

за позовом Хмельницького міжрайонного
прокурора з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері м.
Нетішин в інтересах держави в особі
Хмельницької обласної державної
адміністрації, м. Хмельницький

до Славутської районної державної
адміністрації Хмельницької області, м.
Славута

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - державне
підприємство "Національна атомна
енергогенеруюча компанія "Енергоатом",
м. Київ

про визнання недійсними розпоряджень
та державних актів на право постійного
користування земельними ділянками

за участю представників сторін:

від позивача - Людвік В.В. за
довіреністю

від відповідача - не з'явився

від третьї особи - не з'явився

від прокуратури - Ткачук Н.С. прокурор
прокуратури м. Хмельницького

встановив:

Прокурор, в інтересах позивача просить
суд:

- визнати недійсними розпорядження
Славутської районної державної
адміністрації № 335 - р від 14 квітня 2011
року "Про передачу у постійне
користування ВП "Хмельницька АЕС" ДП
"НАЕК "Енергоатом" земельних ділянок,
які знаходяться на території
Нетішинської міської ради за межами
населеного пункту" та № 484 - р від 30
травня 2011 року "Про внесення змін до
розпорядження голови
райдержадміністрації від 14 квітня 2011
року № 335 - р";

- визнати недійсними державні акти на
право постійного користування
земельними ділянками, загальною площею
0, 0164 га., серія ЯЯ № 338638, серія ЯЯ № 338630,
серія ЯЯ № 338845, серія ЯЯ № 338628, серія ЯЯ
№ 338629, серія ЯЯ № 338839, серія ЯЯ № 338641,
серія ЯЯ № 338640, серія ЯЯ № 338642, серія
ЯЯ № 338639, серія ЯЯ № 338632, серія ЯЯ №
338633, серія ЯЯ № 338634, серія ЯЯ № 338635,
серія ЯЯ № 338843, серія ЯЯ № 338637, серія
ЯЯ № 338636, серія ЯЯ № 338844, серія ЯЯ №
338842, серія ЯЯ № 338840, серія ЯЯ № 338841,
серія ЯЯ № 338631, зареєстрованих 26 червня
2012 року в Книзі записів реєстрації
державних актів на право власності на
землю та на право постійного
користування землею, договорів оренди
землі за №, № 00016 - 00037
відповідно.

Обгрунтовуючи заяву, прокурор вказує
наступне.

Згідно розпорядження Славутської РДА
№ 335 -р від 14 квітня 2011 року ВП
„Хмельницька АЕС" ДП „НАЕК
„Енергоатом" затверджено технічну
документацію із землеустрою щодо
складання державного акту на право
постійного користування земельними
ділянками, загальною площею 1, 0164 га, для
обслуговування свердловин 20Н1, 21Н1, 23Н1,
24Н1, 25Н1, 27Н1, 30Н1, 43Н1, 54Н1Н2, 55Н1Н2, 56Н1, 57Н1Н2,
58 Н1Н2, 74Н1Н2, 75Н1Н2, 76Н1Н2, 77Н2, 78Н1Н2, 82Н,
84Н1Н2, 85Н1Н2, 112Н1Н2, 113Н1Н2, 114Н1Н2, 129Н1, 130Н1,
131Н1, 132Н1, 135Н1, 138Н1Н2, які розташовані за
межами населеного пункту на території
Нетішинської міської ради та передано
підприємству у постійне користування.

Розпорядженням Славутської РДА № 484 - р
від 30 травня 2011 року внесено зміни до
розпорядження № 335 - р та затверджено
ДП „НАЕК Енергоатом" технічну
документацію із землеустрою щодо
складання державних актів на право
постійного користування земельними
ділянками для обслуговування
свердловин 20Н1, 21Н1, 23Н1, 24Н1, 25Н1, 27Н1, 30Н1,
54Н1Н2, 55Н1Н2, 56Н1, 57Н1Н2, 58 Н1Н2, 74Н1Н2, 75Н1Н2,
76Н1Н2, 77Н2, 78Н1Н2, 82Н, 84Н1Н2, 85Н1Н2, 112Н1Н2,
113Н1Н2, 131Н1, 132Н1, 132Н1, які розташовані на
території Нетішинської міської ради за
межами населеного пункту.

На підставі вказаних розпоряджень
Управлінням Держкомзему у
Славутському районі ДП „НАЕК
„Енергоатом" видано спірні державні
акти на право постійного користування
земельними ділянками.

Пунктом 12 Перехідних положень
Земельного кодексу України
передбачено, що до розмежування земель
державної та комунальної власності
повноваження щодо розпорядження
землями в межах населених пунктів
здійснюють відповідні сільські,
селищні, міські ради, з урахуванням
вимог абз. третього цього пункту, а за
межами населених пунктів - відповідні
органи виконавчої влади.

Відповідно до постанови ВР України від
21 листопада 1993 року № 3539 - ХІІ, місто
Нетішин віднесено до міст обласного
підпорядкування.

Згідно інформації, наданої відділом
Держземагенства у м. Нетішин земельні
ділянки, які відповідно до спірних
актів передані у постійне користування
ДП „НАЕК „Енергоатом" розташовані на
території Нетішинської міської ради за
межами міста Нетішин та відносяться до
земель промисловості, транспорту,
зв'язку, енергетики, оборони та іншого
призначення.

За ч. 4 ст. 122 ЗК України (у редакції
чинній на момент прийняття спірних
розпоряджень) повноваження щодо
передачі вказаних земельних ділянок у
користування віднесено до компетенції
обласних державних адміністрацій.

Проте, у порушення вищевказаних норм
головою Славутської РДА прийнято
спірні розпорядження, якими
затверджено технічну документацію із
землеустрою щодо складання державних
актів на право постійного користування
на земельні ділянки для обслуговування
свердловин, загальною площею 0, 0164 га та
передано дані земельні ділянки у
постійне користування ДП „НАЕК
„Енергоатом".

За таких обставин, прийняття головою
Славутської РДА спірних розпоряджень
про передачу у постійне користування
ДП „НАЕК „Енергоатом" земельних
ділянок для обслуговування свердловин,
які розташовані на території
Нетішинської міської ради за межами
населеного пункту є перевищенням
повноважень.

Враховуючи вказане, спірні
розпорядження та акти мають бути
визнані недійсними в силу ст. 43 Закону
України „Про місцеві державні
адміністрації" та ст. 21 ЦК України.

Також прокурор зазначає, що подання
даного позову здійснено в межах
строків позовної давності, відповідно
до Закону України „Про внесення змін
до деяких законів України щодо
вдосконалення порядку здійснення
судочинства".

У додаткових поясненнях від 11
листопада 2014 року прокурор зазначає, що
клопотання третьої особи та
відповідача про припинення
провадження у справі є безпідставним,
враховуючи таке. Згідно постанови
Пленуму ВГС України від 17 травня 2011
року № 6 господарським судам
підвідомчі справи у спорах, що
виникають із земельних відносин
приватноправового характеру, тобто
відносин, врегульованих нормами
цивільного або господарського права.
Відповідно до норм ЦК України та ГК
України земля є об'єктом цивільних
прав, а держава та територіальні
громади через свої органи беруть
участь у земельних відносинах з метою
реалізації цивільних та інших прав у
приватноправових відносинах, тобто
прав власників земельних ділянок. В
силу положень Земельного кодексу
України органи виконавчої влади або
органи місцевого самоврядування у
правовідносинах щодо розпорядження
земельними ділянками державної та
комунальної власності діють як органи,
через які держава та територіальна
громада реалізують повноваження
власника землі.

Реалізуючи відповідні повноваження,
державні органи та органи місцевого
самоврядування вступають з юридичними
та фізичними особами у цивільні та
господарські відносини, в яких усі
учасники є рівними. Вказане свідчить
про те, що справи за участю державних
органів та органів місцевого
самоврядування, які є учасниками
правовідносин та реалізують
повноваження власника землі (чи є
учасниками інших спорів, що виникають
із земельних відносин
приватноправового характеру) за
відповідності складу сторін ст. 1 ГПК
України підвідомчі господарським
судам.

Відносини, пов'язані з набуттям та
реалізацією громадянами, юридичними
особами пав на землю та з цивільним
оборотом земельних ділянок
ґрунтуються на засадах рівності сторін
і є цивільно - правовими. Індивідуальні
акти органів державної влади чи
місцевого самоврядування, якими
реалізується волевиявлення держави чи
територіальної громади як учасника
цивільно - правових відносин і з яких
виникають, змінюються, припиняються
цивільні права і обов'язки, не належать
до правових актів управління, а спори
щодо їх оскарження мають
приватноправовий характер.

Враховуючи вказане, при прийнятті
спірних розпоряджень, яким ДП „НАЕК
„Енергоатом" затверджено технічну
документацію із землеустрою щодо
складання державних актів на право
постійного користування земельними
ділянками для обслуговування
свердловини, Славутська РДА діяла як
орган, через який держава реалізувала
повноваження власника землі.

У поясненнях, наданих 15 грудня 2014 року
прокурор підтверджує раніше подані ним
доводи, а також зазначає додатково, що
відповідно до ст. 65 Земельного кодексу
України землями промисловості,
транспорту, зв'язку, енергетики,
оборони та іншого призначення
визнаються земельні ділянки, надані в
установленому порядку підприємствам,
установам, організаціям для здійснення
відповідної діяльності. В ч. 4 ст. 122
Земельного кодексу України обумовлено,
що ОДА передають земельні ділянки на їх
території із земель державної
власності у власність або користування
у межах міст обласного значення (яким є
Нетішин) та за межами населених
пунктів для всіх потреб, крім випадків,
визначених ч. 3, 7 даної ст.

Підставою видачі актів на право
постійного користування землею стали
спірні розпорядження, в зв'язку з чим
самі акти також підлягають визнанню
недійсними. Відповідно до ст. ст. 116, 118
ЗК України визначаються підстави і
порядок набуття громадянами і
юридичними особами права власності і
права користування землями. Державні
акти на право приватної власності на
землю видаються на підставі рішень
органів державної влади або місцевого
самоврядування, тому вирішення питання
про правомірність видачі державного
акта залежить від законності рішень, на
підставі яких акти видані.

Представники прокуратури та позивача в
судовому засіданні позов підтримали,
наполягали на його задоволенні.

Відповідач свого представника в судове
засідання 24 грудня 2014 року не направив.
В інших судових засіданнях представник
відповідача та відповідач у письмових
відзивах позов не визнають,
обґрунтовують його безпідставність та
зазначають таке.

У відзиві від 5 листопада 2014 року
відповідач зазначає про наявність
підстав для припинення провадження у
справі. У зв'язку з тим, що спір не
підвідомчий господарському суду. Так, в
силу ст. 3 КАС України до справ
адміністративної юрисдикції віднесено
публічно - правові спори, у якому хоча б
одна з сторін є орган виконавчої влади
чи місцевого самоврядування, які
здійснюють владні функції. Вказуючи
такі обставини, відповідач посилається
на постанову Пленуму ВС України № 7 від
16 квітня 2004 року, де вказано, що
розмежування компетенції судів з
розгляду земельних відносин
відбувається залежно від суб'єктного
складу.

Відповідач зазначає, що згідно
Конституції України, ЦК та КАС України
органи місцевого самоврядування у
земельних відносинах з громадянами та
юридичними особами, в тому числі щодо
вирішення питань розпорядження,
передачі у власність та користування
землі виступають як суб'єкти владних
повноважень.

Згідно ст. 12 ГПК України господарським
судам не підвідомчі спори, що виникають
з публічно - правових відносин.

Відзив від 1 грудня 2014 року містить
вказівку відповідача про те, що позов
заявлено з порушенням строків позовної
давності (подано відповідне
клопотання). Зокрема, відповідач
вказує, що так як спірні розпорядження
прийняті 14 квітня 2011 року та 30 травня 2011
року строк позовної давності три роки
закінчився 30 травня 2014 року.

Крім того, відповідач стверджує, що
відповідно до Перехідних положень
Земельного кодексу України до
розмежування земель державної та
комунальної власності повноваження
щодо розпорядження землями в межах
населених пунктів здійснюють
відповідні сільські, селищні, міські
ради, а за межами населених пунктів -
відповідні органи виконавчої влади.

Спірні земельні ділянки знаходяться на
території Нетішинської міської ради за
межами населеного пункту, тобто на
території земель які відноситься до
Славутського району.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 ЗК України РДА
на їх території передають земельні
ділянки із земель державної власності
у власність або користування у межах
сіл, селищ, міст районного значення для
всіх потреб та за межами населених
пунктів для: а) сільського
господарського використання; б)
ведення водного господарства, крім
випадків, передбачених ч. 7 цієї статті;
в) будівництва об'єктів, пов'язаних з
обслуговуванням жителів
територіальної громади району, крім
випадків передбачених ч. 7 статті.

Цільове призначення земельної ділянки,
яке вказане в спірних державних актах -
для обслуговування свердловин.

Враховуючи вказане, Славутська РДА під
час прийняття спірних розпоряджень
діяла в межах законодавства, тобто
землі надавались для ведення водного
господарства, однією з потреб якого є
обслуговування свердловин.

Також відповідач вказує, що Славутська
РДА є неналежним відповідачем щодо
вимог про визнання недійсними актів,
оскільки повноваження по скасуванню
актів належать державному
кадастровому реєстратору.

Також відповідач вказує, що прокурор на
навів жодного доказу порушення
цивільних прав Хмельницької ОДА
прийняттям спірних рішень.

Третя особа свого представника в
судове засідання також не направила. В
минулих судових засіданнях
представник третьої особи та третя
особа у письмових запереченнях позов
не визнають, зазначають таке.

У поясненнях від 27 жовтня 2014 року третя
особа зазначає про наявність підстав
для припинення провадження у справі у
зв'язку з непідвідомчістю спору
господарському суду, оскільки спір є
публічно - правовим, що виник за участю
суб'єктів владних повноважень.

Згідно рішення Конституційного суду
України за Конституційним поданням
Вищого Адміністративного суду України
щодо офіційного тлумачення положень
частини 1 ст. 143 Конституції України,
деяких положень Земельного кодексу та
КАС України вирішення земельних
спорів фізичних та юридичних осіб з
органом місцевого самоврядування як
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень, дій чи
бездіяльності належить до юрисдикції
адміністративних судів, крім публічно -
правових спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового
вирішення. Враховуючи вказане рішення
такі правила визначення юрисдикції
адміністративних судів поширюються і
на земельні спори за участю державних
адміністрацій.

По суті вимог третя особа вказує, що за
змістом Земельного кодексу позивач
повинен довести щодо кожної земельної
ділянки, які передані ДП „НАЕК
„Енергоатом", про те що вони
знаходяться у межах, чи за межами м.
Нетішин, та те, що вони не входять до
складу Славутського району, надавши
суду згідно вимог ст. ст. 173, 175, 176 ЗК
України, проект землеустрою міста,
проект землеустрою району про
встановлення меж даних
адміністративно - територіальних
утворень, плани меж земельних ділянок.

Надані лист держземагенства та
постанова ВРУ не можна вважати
належними доказами вищевказаних
обставин, оскільки в них не міститься
необхідних даних стосовно обставин,
які потрібно досліджувати.

Інші доводи третьої особи повторюють
позицією відповідача, в тому числі щодо
того, що РДА є неналежним відповідачем
щодо вимог про визнання недійсними
актів, а також про пропуск строків
позовної давності.

12 грудня 2014 року третя особа надіслала
клопотання про розгляд справи за
відсутності її представника.

Про належність повідомлення
відповідача та третьої особи про
судове засідання 24 грудня 2014 року
свідчить направлення останнім ухвали
про відкладення розгляду справи за
адресами, отримання кореспонденції за
якими підтверджується наявними у
справі поштовими повідомленнями.

Матеріалами справи встановлено.

14 квітня 2011 року Славутською РДА
прийнято розпорядження № 335 - р, згідно
якого затверджено ВП „Хмельницькій
АЕС" ДП НАЕК „Енергоатом" технічну
документацію із землеустрою щодо
складання державного акта на право
постійного користування земельною
ділянкою для обслуговування
свердловин: 20Н1, 21Н1, 23Н1, 24Н1, 25Н1, 27Н1, 30Н1,
43Н1, 54Н1Н2, 55Н1Н2, 56Н1, 57Н1Н2, 58 Н1Н2, 74Н1Н2,
75Н1Н2, 76Н1Н2, 77Н2, 78Н1Н2, 82Н, 84Н1Н2, 85Н1Н2,
112Н1Н2, 113Н1Н2, 114Н1Н2, 129Н1, 130Н1, 131Н1, 132Н1, 135Н1,
138Н1Н2, яка розташована на території
Нетішинської міської ради за межами
населеного пункту. Передано у постійне
користування ВП „Хмельницька АЕС" ДП
НАЕК „Енергоатом" земельні ділянки
загальною площею 0, 0164 га для
обслуговування свердловин з земель
державної власності, які розташовані
на території Нетішинської міської ради
за межами населеного пункту. ВП
„Хмельницька АЕС" ДП НАЕК „Енергоатом"
зобов'язано приступити до використання
земельних ділянок після встановлення
їх меж в натурі, одержання документа, що
посвідчує право користування, та його
державної реєстрації.

30 травня 2011 року Славутською РДА
прийнято розпорядження № 484 - р, за яким
до розпорядження голови РДА від 14
квітня 2011 року № 335 - р внесено наступні
зміни: п. 1 розпорядження викласти в
наступній редакції: „1. Затвердити ДП
НАЕК „Енергоатом" технічну
документацію із землеустрою щодо
складання державних актів на право
постійного користування земельними
ділянками для обслуговування
свердловин: 20Н1, 21Н1, 23Н1, 24Н1, 25Н1, 27Н1, 30Н1,
54Н1Н2, 55Н1Н2, 56Н1, 57Н1Н2, 58 Н1Н2, 74Н1Н2, 75Н1Н2,
76Н1Н2, 77Н2, 78Н1Н2, 82Н, 84Н1Н2, 85Н1Н2, 112Н1Н2,
113Н1Н2, 131Н1, 132Н1, які розташовані на
території Нетішинської міської ради за
межами населеного пункту".

На підставі вищевказаних розпоряджень
ДП НАЕК „Енергоатом" (вказано у актах)
видано державні акти: ЯЯ № 338638, серія ЯЯ
№ 338630, серія ЯЯ № 338845, серія ЯЯ № 338628,
серія ЯЯ № 338629, серія ЯЯ № 338839, серія
ЯЯ № 338641, серія ЯЯ № 338640, серія ЯЯ №
338642, серія ЯЯ № 338639, серія ЯЯ № 338632,
серія ЯЯ № 338633, серія ЯЯ № 338634, серія
ЯЯ № 338635, серія ЯЯ № 338843, серія ЯЯ №
338637, серія ЯЯ № 338636, серія ЯЯ № 338844,
серія ЯЯ № 338842, серія ЯЯ № 338840, серія
ЯЯ № 338841, серія ЯЯ № 338631 від 26 червня
2012 року на право постійного
користування земельними ділянками, які
підписані заступником голови
Славутської РДА та начальником
управління Держкомзему у Славутському
районі. В актах вказано, що останні
видані відносно земельних ділянок,
розташованих на території
Нетішинської міської ради за межами
населеного пункту для обслуговування
свердловин.

11 вересня 2014 року відділом
Держземагенства у м. Нетішин, на адресу
прокуратури з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері
направлено лист з відомостями відносно
того, що вказані у прокурорському
запиті земельні ділянки розташовані на
території Нетішинської міської ради за
межами м. Нетішин та відносяться до
земель промисловості, транспорту,
зв'язку, енергетики, оборони та іншого
призначення.

Заслухавши пояснення представників
сторін та доводи прокурора, дослідивши
письмові позиції сторін та третьої
особи, дослідивши додані матеріали та
давши їм оцінку в сукупності, судом
враховується наступне.

Заперечуючи проти позову, відповідач
та третя особа вказують, що оскільки
предметом спору є визнання недійсними
розпоряджень Славутської районної
державної адміністрації, як органу
державної влади, справу належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства. Крім
того, даний спір не підлягає вирішенню
в господарських судах України,
оскільки останнім не підвідомчі спори,
що виникають з публічно - правових
відносин, у яких держава та
територіальні громади через свої
органи беруть участь з метою
реалізації владних повноважень, а
також справи, пов'язані з оскарженням
правових актів, спрямованих на
здійснення повноважень управління у
земельних відносинах. Публічно -
правові спори, у яких однією із сторін є
суб'єкт владних повноважень, який
здійснює такі повноваження (що є у
даному випадку) відносяться до
компетенції адміністративних судів.

Дані твердження не приймаються судом
до уваги, враховуючи таке. Предметом
розгляду справи є визнання недійсними
розпоряджень районної державної
адміністрації щодо затвердження ВП
„Хмельницькій АЕС" ДП НАЕК
„Енергоатом" технічної документації
із землеустрою щодо складання
державного акта на право постійного
користування земельною ділянкою для
обслуговування свердловин, яка
розташована на території Нетішинської
міської ради за межами населеного
пункту; передачі у постійне
користування ВП „Хмельницька АЕС" ДП
НАЕК „Енергоатом" земельних ділянок
загальною площею 0, 0164 га для
обслуговування свердловин з земель
державної власності, які розташовані
на території Нетішинської міської ради
за межами населеного пункту, а також
затвердження ДП НАЕК „Енергоатом"
технічної документації із землеустрою
щодо складання державних актів на
право постійного користування
земельними ділянками для
обслуговування свердловин, які
розташовані на території Нетішинської
міської ради за межами населеного
пункту.

Як вбачається з вищевказаних
розпоряджень, останні стосуються
питань передачі ВП „Хмельницька АЕС"
ДП НАЕК „Енергоатом" земельних ділянок
державної власності у постійне
користування для обслуговування
свердловин. З аналізу норм Конституції
України, Цивільного, Господарського та
Земельного кодексів України земля та
земельні ділянки є об'єктами цивільних
прав, а держава в особі її органів бере
участь у земельних відносинах, зокрема
в питаннях, які є предметом розгляду
справи, як учасник цивільних відносин з
приводу реалізації права власника
землі.

Таким чином, предметом оскарження у
даній справі є акти органу державної
влади (РДА), щодо реалізації ним
волевиявлення держави, як власника
землі, що згідно п. 1.2. постанови Пленуму
ВГС України № 5 від 17 травня 2011 року
віднесено до компетенції
господарських судів. Так, відповідно до
вищевказаного роз'яснення з положень
статей 13, 14, 140, 142, 143 Конституції
України, статей 11, 16, 167, 169, 374 ЦК України,
статей 2, 8, 48, 133, 148, 152, 197 ГК України,
статей 80, 84, 123, 124, 127, 128 Земельного
кодексу України (далі - ЗК України)
випливає, що органи виконавчої влади
або органи місцевого самоврядування у
правовідносинах щодо розпорядження
земельними ділянками державної та
комунальної власності (наданні
земельних ділянок громадянам та
юридичним особам у власність або в
користування, відчуженні земельних
ділянок державної або комунальної
власності, укладенні, зміні, розірванні
договорів купівлі-продажу, ренти,
оренди земельної ділянки та інших
договорів щодо земельних ділянок,
встановленні сервітуту, суперфіцію,
емфітевзису, в тому числі прийнятті
державними органами та органами
місцевого самоврядування відповідних
рішень) діють як органи, через які
держава або територіальна громада
реалізують повноваження власника
земельних ділянок.

Реалізуючи відповідні повноваження,
державні органи або органи місцевого
самоврядування вступають з юридичними
та фізичними особами у цивільні та
господарські правовідносини. Отже, у
таких відносинах держава або
територіальні громади є рівними
учасниками земельних відносин з іншими
юридичними та фізичними особами, у тому
числі з суб'єктами підприємницької
діяльності.

Таким чином, справи у спорах за участю
державних органів та органів місцевого
самоврядування, що виникають з
правовідносин, у яких державні органи
та органи місцевого самоврядування
реалізують повноваження власника
землі, а також в інших спорах, які
виникають із земельних відносин
приватноправового характеру, за
відповідності складу сторін спору
статті 1 ГПК підвідомчі господарським
судам.

Клопотання відповідачів про
застосування строків позовної
давності також відхиляється, оскільки
такі строки при поданні даного позову
не порушено. Так, на переконання суду
прокурор обгрунтовано посилається на
положення Закону України „Про
внесення змін до деяких законів
України щодо вдосконалення порядку
здійснення судочинства" від 20.12.2011 року
№ 4176 - VІ, за яким строк позовної
давності щодо спорів про визнання
незаконним правового акта органу
державної влади, яким порушено право
власності або інше речове право особи
слід відраховувати від дати набрання
чинності цим Законом (п. 5 Прикінцевих
та перехідних положень).

Прикінцевими та перехідними
положеннями даного Закону встановлено,
що останній набирає чинності з дня
наступного за днем його опублікування
(опублікований в газеті „Голос
України" № 6 від 14 січня 2012 року.

Таким чином строк позовної давності за
даним позовом спливає у 2015 році.

Вирішуючи спір по суті, судом
враховується наступне.

Прокурор, посилаючись на ч. 4 ст. 122
Земельного кодексу України вказує, що
винесення спірних розпоряджень щодо
передачі земельних ділянок державної
власності, які розташовані у межах міст
обласного значення за межами
населеного пункту, у постійне
користування належить до компетенції
Обласної державної адміністрації.
Винесення ж спірних розпоряджень
районною державною адміністрацією є
перевищенням останньою наданих
повноважень.

Проте прокурором не враховано, що за
змістом ч. 4 ст. 122 ЗК України ( в редакції
чинній на час винесення оскаржуваних
розпоряджень) обласні державні
адміністрації передають земельні
ділянки на їх території із земель
державної власності у власність або у
користування у межах міст обласного
значення та за межами населених
пунктів для всіх потреб, крім випадків,
визначених частинами третьою, сьомою
цієї статті. За змістом же пункту б. ч. 3
ст. 122 ЗК України районні державні
адміністрації на їх території
передають земельні ділянки із земель
державної власності у власність або у
користування у межах сіл, селищ, міст
районного значення для всіх потреб та
за межами населених пунктів для
ведення водного господарства.

Поняття водного господарства
закріплено в Концепції розвитку
водного господарства України
схваленої Постановою Верховної Ради
України від 14 січня 2000 року N 1390-XIV.
Згідно даної Концепції водне
господарство - галузь, завданням якої
є забезпечення потреб населення і
народного господарства у водних
ресурсах, збереження, охорона та
відтворення водного фонду,
попередження шкідливої дії вод і
ліквідація її наслідків.

Свердловини для добування води є
об'єктом спеціального
водокористування для промислових
цілей, а тому відносяться до об'єктів
водного господарства. Таким чином,
спірні земельні ділянки надавались
райдержадміністрацією для ведення
водного господарства в межах її
компетенції в силу наведених вище
приписів ст. 122 ЗК України.

Віднесення м. Нетішин до міст обласного
підпорядкування в даному випадку не
має правового значення.

Враховуючи наведене, судом не здобуто
правових підстав для задоволення
позову.

Згідно п. 4.6. постанови Пленуму ВГС
України від 21 лютого 2013 року № 7
приймаючи рішення зі справи,
провадження в якій порушено за заявою
прокурора, господарський суд у разі
повної або часткової відмови в позові
судовий збір стягує з визначеного
прокурором позивача (так само повністю
або пропорційно задоволеним вимогам),
за винятком випадків, коли останнього
звільнено від сплати судового збору, та
коли позивачем у справі є сам прокурор.
Стягнення відповідних сум судового
збору здійснюється в доход державного
бюджету України у розмірі, визначеному
згідно з частиною першою статті 4
Закону України "Про судовий збір",
виходячи з розміру мінімальної
заробітної плати, встановленого
законом на 1 січня того календарного
року, в якому відповідна заява або
скарга подавалася до суду.

Враховуючи, що у позові відмовлено
повністю, а позов заявлено прокурором,
а також те, що характер даного позову не
звільняє позивача від сплати судового
збору, стягнення останнього
покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Стягнути з Хмельницької обласної
державної адміністрації (м.
Хмельницький, майдан Незалежності, 2,
код 22985083) в дохід Державного бюджету
України (отримувач коштів - УДКСУ у м.
Хмельницькому, код отримувача - 38045529,
банк отримувача - ГУ ДКСУ у
Хмельницькій області, код банку
отримувача (МФО) - 815023, рахунок
отримувача - 3002, код класифікації
доходів бюджету - 22030001, призначення
платежу - судовий збір, код 03500128) 2 436
(дві тисячі чотириста тридцять шість)
грн.. судового збору.

Повний текст складено 29 грудня 2014 року.

Суддя
Ю.В.
Гладюк

Віддрук. 6 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу

3 - відповідачу (30000, м. Славута, вул.
Соборності, 7)

4,5 - прокуратурі міста та
міжрайонній прокуратурі

6 - третій особі (м. Нетішин,
Хмельницька область, 30100)