РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року
Справа № 2/37

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя
Філіпова Т.Л. , суддя Василишин А.Р.

при секретарі Мухомеджанов Д.Ю.

за участю представників сторін:

від ВАТ "РЗТА" - Павлюк І.А. (дов. № 134 від
24.11.14р.)

від Фонду держ.майна - не з'явився

від відповідача - Пальчевський В.В.
(директор)

від скаржника - Губар В.Є.

від прокуратури - Прищепа О.М.

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДЕКУРІОН" на рішення
господарського суду Рівненської
області від 25 березня 2011 року у справі
№2/37 (суддя Марач В.В.)

за позовом заступника прокурора
Рівненської області в інтересах
держави в особі Фонду державного майна
України в особі Відкритого
акціонерного товариства "Рівненський
завод тракторних агрегатів"

до Публічне акціонерного товариства
"Завод "Технопривод"

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача

Дочірнє підприємство "Рівне-ТДК"
Відкритого акціонерного товариства
"Рівненський завод тракторних
агрегатів"

Комунальне підприємство "Рівненське
обласне бюро технічної інвентаризації"

Товариство з обмеженою
відповідальністю фірма "Восток"

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Компанія з
управління активами "Форвард"

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Декуріон"

про визнання права власності та
витребування нерухомого майна з чужого
незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Рівненської
області (надалі - прокурор) звернувся в
Господарський суд Рівненської області
з позовом в інтересах держави в особі
Фонду державного майна України в особі
Відкритого акціонерного товариства
"Рівненський завод тракторних
агрегатів" (надалі - позивач) до
Закритого акціонерного товариства
"Завод "Технопривод" (надалі -
відповідач) за участю третіх осіб, які
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача:
ДП "Рівне-ТДК" Відкритого акціонерного
товариства "Рівненський завод
тракторних агрегатів", КП "Рівненське
обласне бюро технічної
інвентаризації", ТОВ фірма "Восток", ТОВ
"Компанія з управління активами
"Форвард", ТОВ "Компанія "Транфер-Фінанс"
про визнання права власності та
витребування нерухомого майна з чужого
незаконного володіння, в якому просив
поновити строк звернення до суду з
позовними вимогами про визнання права
власності та витребування нерухомого
майна з чужого незаконного володіння,
визнати право власності за ВАТ '"РЗТА"
на будівлю тросового виробництва
загальною вартістю 4 944 900,00 грн., яка
розташована по вул. Б. Штейнгеля, 4а в с.
Городок Рівненського району
Рівненської області, до складу якої
входять: - комплекс, дільниця збирання
тросів, дільниця термообробки,
дільниця мехобробки (літ. А-2), вартістю 4
270 300,00 грн., площею 54171,5 м2; - їдальня (літ.
Г-2), вартістю 117 000,00 грн., площею 1128,5 м2; -
будівля управління (літ. В-3). вартістю 557
600,00 грн., площею 3769,0 м2 та витребувати
вищевказане нерухоме майно з не
законного володіння ЗАТ "Завод
"Технопривод".

24 березня 2011 року заступник прокурора
Рівненської області відмовився від
позову в частині витребування будівлі
тросового виробництва, що по вул. Б.
Штейнгеля, 4а в с. Городок Рівненського
району Рівненської області з
незаконного володіння ЗАТ "Завод
"Технопривод" на користь ВАТ "РЗТА" та
просив припинити провадження у цій
частині.

Рішенням від 25.03.2011р. господарського
суду Рівненської області (суддя Марач
В.В.) позов задоволено частково, визнано
право власності за ВАТ "Рівненський
завод транкторних агрегатів" на
будівлю тросового виробництва
загальною-вартістю 4944900 грн., яка
знаходиться в с. Городок Рівненського
району Рівненської області, вул.
Б.Штейнгедя, 4-а, до складу якої
входять: комплекс, дільниця збирання
тросів, дільниця термообробки,
дільниця мехобробки (літ. А-2), вартістю
4270300 грн., площею 54171,5 кв. м.; їдальня (літ.
Г-2), вартістю 17000 грн., площею 1 128,5 кв. м;
будівля управління ( літ. В-3) вартістю
557600 грн., площею 3769,0 кв.м.. В решті
позовних вимог припинено провадження у
справі (т. 2, а.с. 141-144).

В обґрунтування свого рішення суд
першої інстанції вказав, що
володільцем будівлі тросового
виробництва загальною вартістю 4944900
грн,. яка знаходиться в с. Городок
Рівненського району Рівненської
області, вул. Б.Штейнгеля, 4-а, до її
передачі ДП "Рівне-ТДК" та відчуження її
останнім ЗАТ "Завод "Технопривод"
являлося ВАТ "Рівненський завод
тракторних агрегатів", то, відповідно,
останнє і є власником вищезазначеної
будівлі. А відтак позов заступника
прокурора Рівненської області в
частині визнання за ВАТ "РЗТА" права
власності на будівлю тросового
виробництва є обгрунтованим та
підлягає задоволенню.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням
суду першої інстанції, ТОВ "Декуріон",
як акціонер ЗАТ "Завод "Технопривод"
звернулось в Рівненський апеляційний
господарський суд з апеляційною
скаргою (т. 2, а.с. 164-173), в якій просить
рішення скасувати та прийняти нове,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Скаржник звернув увагу на те, що
оскаржуване рішення господарського
суду Рівненської області по даній
справі призвело до порушень прав та
інтересів ТОВ "Декуріон", оскільки
скаржник є акціонером ЗАТ
"Технопривод". При цьому, констатував,
що ТОВ "Декуріон" має право на отримання
частини прибутку, що формується за
наслідками здійснення ЗАТ "Завод
"Технопривод" господарської
діяльності, а оскаржуване рішення
робить це неможливим.

Обгрунтовуючи свої вимоги, скаржник
посилається на порушення
господарським судом Рівненської
області норм матеріального та
процесуального права та
невідповідність висновків суду першої
інстанції обставинам справи.

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 20.08.2014р.
(колегія суддів у складі: Дужич С.П.,
Мамченко Ю.А., Саврій В.А.) рішення суду
першої інстанції залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 27.10.14 р, (т. 4, а.с. 138-140)
Постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 20.08.14 р. у
справі № 2/37 скасовано, справу передано
на новий розгляд до суду апеляційної
інстанції зі стадії прийняття до
провадження апеляційної скарги ТОВ
"Декуріон".

В обґрунтування свого рішення суд
касаційної інстанції вказав, що суд
апеляційної інстанції в мотивувальній
частині як ухвали, так і постанови не
зазначив жодних висновків щодо
наявності або відсутності прав і
обов'язків скаржника, щодо яких
вирішено питання судом першої
інстанції. Судом також не надано
правової оцінки викладеним в
апеляційній скарзі доводам з цього
приводу та не з'ясовано їх
відповідність фактичним обставинам.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 12.11.14 р.
апеляційну скаргу ТОВ "Декуріон"
прийнято до провадження у складі:
головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя
Філіпова Т.Л., суддя Василишин А.Р. (т. 4,
а.с. 142).

Ухвалою від 25.11.14 р. замінено
відповідача у справі ВАТ "Завод
"Технопривод" на ПАТ "Завод
"Технопривод" (т. 4, а.с. 175-176).

Ухвалою від 24.12.14 р. ТОВ "Декуріон"
залучено до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача.

Позивач та прокурор заперечили вимоги
апеляційної скарги, оскільки вважають,
що посилання скаржника, викладені в
апеляційній скарзі, є безпідставними
та необґрунтованими та просили
залишити оскаржуване рішення без змін,
апеляційну скаргу без задоволення.

Зокрема, прокуратура у своїх
поясненнях (т. 4, а.с. 183-184) вказала, що на
момент виникнення спірних
правовідносин та прийняття
господарським судом Рівненської
області оскаржуваного рішення ТОВ
"Декуріон" не був акціонером
відповідача по справі, відтак у нього
відсутнє право, в силу вимог ст. 91 ГПК
України, на оскарження рішення від 25.03.11
р. у даній справі.

ЗАТ "Рівненський завод тракторних
агрегатів" у відзиві на апеляційну
скаргу (т. 4, а.с. 164-165) зазначав, що ТОВ
"Декуріон" не є стороною у справі, тому
оскаржуване рішення не містить жодних
приписів щодо його прав та обов'язків.
Крім того, відповідач стверджує, що
володільцем будівлі тросового
виробництва, розташованої за адресою
Рівненська обл.., вул.. Барона Штейнгеля,
4А, є ВАТ «Рівненський завод тракторних
агрегатів», а отже і власником даного
майна.

Відповідач вважає апеляційну скаргу
обґрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню, оскільки заступник
прокурора у позові безпідставно
зазначив, у якості органу,
уповноваженого здійснювати функції
держави у спірних правовідносинах ФДМ
України та ВАТ "РЗТА", оскільки ВАТ
"РЗТА" державним органом не являється, а
ФДМ України не наділений державою
повноваженнями щодо спірного майна.

Представники Фонду державного майна
України, ДП "Рівне-ТДК" Відкритого
акціонерного товариства "Рівненський
завод тракторних агрегатів", КП
"Рівненське обласне бюро технічної
інвентаризації", ТОВ фірма "Восток", ТОВ
"Компанія з управління активами
"Форвард", ТОВ "Компанія "Транфер-Фінанс"
не реалізували процесуальне право на
участь у судовому засіданні суду
апеляційної інстанції, хоча про час та
місце його проведення були
повідомлений належним чином, про що
свідчать повідомлення про вручення
поштових відправлень.

Враховуючи приписи статті 102
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів визнала за
можливе здійснити розгляд апеляційної
скарги за відсутності представників
третіх сторін та Фонду державного
майна України за наявними в матеріалах
справи доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України,
апеляційний суд не зв'язаний доводами
апеляційної скарги і перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
місцевого господарського суду у
повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників
позивача, третьої особи, відповідача,
розглянувши матеріали та обставини
справи, апеляційну скаргу, відзиви на
апеляційну скаргу, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування місцевим
господарським судом при винесенні
рішення норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
Рівненського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що апеляційну скаргу слід задоволити
частково, а оскаржуване рішення
скасувати в частині задоволення
позовних вимог, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанцій
та вбачається з матеріалів справи в 1997
році ВАТ "РЗТА", як засновником, було
утворене дочірнє підприємство
"Рівне-ТДК" ВАТ "РЗТА", статут якого було
затверджено наказом ФДМ України від 08
квітня 1997 року та зареєстровано
розпорядженням виконкому Рівненської
міської ради народних депутатів № 634
від 24.04.1997 року.

Відповідно до п.4.1 Статуту ДП "Рівне-ТДК"
ВАТ "РЗТА", майно ДП "Рівне-ТДК" ВАТ РЗТА
складають основні фонди та обігові
кошти, закріплені за ДП "Рівне-ТДК" ВАТ
"РЗТА" засновником ВАТ "РЗТА" на праві
повного господарського відання, які
відображаються в балансі підприємства.
Право власності на це майно належить
засновнику, а відповідно до п.4.3 цього
Статуту, відчуження майна може
здійснюватися за погодженням з
засновником (т. 1, а.с.103-108).

3 листопада 1999 року на особовому
рахунку ФДМ України в реєстрі
власників іменних цінних паперів ВАТ
"РЗТА" обліковувалось 1 070 362 акції, що
становить 36,71 % статутного капіталу
товариства.

17 травня 2002 року, рішенням загальних
зборів акціонерів ВАТ "РЗТА"
затверджено Статут ДП "Рівне-ТДК" ВАТ
"РЗТА" у новій редакції (т.1, а.с.31-40),
згідно п.3.4 якого, ДП "Рівне-ТДК" ВАТ
"РЗТА" має відокремлене майно, яке
належить йому на праві власності, у
тому числі майно, передане йому
засновником.

Крім того, відповідно до п.5.2 Статуту,
одним з джерел формування майна ДП
"Рівне-ТДК" ВАТ "РЗТА" є основні засоби,
обігові кошти та інше майно.

Передане підприємству засновником ВАТ
"РЗТА" майно, належить ДП "Рівне-ТДК" ВАТ
"РЗТА" на праві власності (п.5.3 Статуту).

3 жовтня 2002 року, рішенням Ради
товариства ВАТ "РЗТА" (протокол №3)
товариством-засновником передано до
статутного фонду ДП "Рівне-ТДК" ВАТ РЗТА
в якості внеску для формування
цілісного майнового комплексу
обладнання тросового виробництва
залишковою балансовою вартістю 2 901176
грн.

4 жовтня 2002 року, наказом голови
правління ВАТ "РЗТА" №226, на виконання
рішення Ради товариства, ДП "Рівне-ТДК"
ВАТ "РЗТА" передано майно ВАТ "РЗТА" -
обладнання тросового виробництва у
кількості 421 одиниці на суму 2 901 176,2 грн.
(додаток №1 до цього наказу).

Як вбачається з протоколу № 8 від 29
серпня 2003 року (т. 1, а.с. 109-113),
позачерговими загальними зборами
акціонерів ВАТ "РЗТА", прийнято рішення
про внесення, в рахунок викупу нової
емісії акцій товариства ЗАТ "Завод
"Технопривод" - будівлю тросового
виробництва до статутного фонду
останнього.

12 грудня 2003 року, ухвалою
господарського суду Рівненської
області порушено провадження у справі
про банкрутство ВАТ "РЗТА" та накладено
арешт на майно, а 21 січня 2004 р.
призначено розпорядником майна
підприємства арбітражного керуючого
Гонтар Н.Б. (т.1, а.с. 41-43).

Рішенням господарського суду
Рівненської області від 11 січня 2005 року
у справі №14/4, визнано за ДП "Рівне-ТДК"
ВАТ "РЗТА" право власності на будівлю
тросового виробництва ВАТ "РЗТА", що по
вул. Б. Штейнгеля, 4а в с. Городок,
Рівненського району, Рівненської
області, до складу якої входять: -
комплекс, дільниця збирання тросів,
дільниця термообробки, дільниця
мехобробки (літ. А-2), вартістю 4 270 300 грн.,
площею 54171,5 м2; - їдальня (літ. Г-2),
вартістю 117 000,00 грн., площею 1128,5 м2; -
будівля управління (літ. В-3) вартістю 557
600,00 грн., площею 3769,0 м2.

В обґрунтування рішення суд вказав, що
рішенням загальних зборів акціонерів
ВАТ "РЗТА" від 17 жовтня 1996 року,
засновник передав підприємству в повне
господарське відання майно у вигляді
основних засобів та обігових коштів, у
тому числі, - будівлю корпусу №6,
розташованого по вул. Барона Штейнгеля,
4а с. Городок Рівненського району, до
складу якої входять приміщення: -
дільниця збирання тросів, - дільниця
термообробки, - дільниця мехобробки -
літ. А-ІІ, площею 54171,5 м2; управління - літ
В-3, площею 1351,4 м2; прохідна - літ Б-І,
площею 310,5 м2; їдальня - літ Г-2, площею 947,9
м2; про що було складено
інвентаризаційний опис та акт
прийому-передачі основних засобів від
01.06.1997 року ( т.1, а.с.19-20).

Крім того, 11 лютого 2005 року, на підставі
рішення господарського суду
Рівненської області від 11.01.05 року, у
справі 14/4, в КП "Рівненське ОБТІ"
зареєстровано за ДП "Рівне-ТДК" ВАТ
"РЗТА" право власності на споруду
тросового виробництва.

Як вбачається з матеріалів справи, 30
травня 2005 року між ДП "Рівне-ТДК" ВАТ
"РЗТА" та ЗАТ "Завод "Технопривод"
укладено Договір обміну нерухомості на
цінні папери, а 1 червня 2005 року -
Додаткову угоду до нього.

Відповідно до Договору, у власність ЗАТ
"Завод "Технопривод", в обмін на 4 958 000 шт.
простих іменних акцій, перейшла
споруда тросового виробництва, а саме: -
комплекс, дільниця збирання тросів,
дільниця термообробки, дільниця
мехобробки (літ. А-2), площею 54171,5 м2; -
їдальня (літ. Г-2), площею 1128,5 м2; -
будівля управління (літ. В-3), площею 3769,0
м2. (т. 1, а.с.22-23).

Водночас, 3 червня 2005 року передано у
власність ДП "Рівне-ТДК" ВАТ "РЗТА" 4 958 000
штук простих іменних акцій,
номінальною вартістю 1 грн. за 1 акцію.,
на загальну суму 4 958 000 грн., що
підтверджується актом від 03.06.05 р. (т. 1,
а.с. 21).

03 червня 2005 року, вищевказане нерухоме
майно на праві власності зареєстровано
в КП "РОБТІ" за ЗАТ "Завод "Технопривод",
що підтверджується інформаційною
довідкою № 25590553 (т. 1, а.с.137-141).

При цьому, постановою Вищого
господарського суду України від 21.11.06
року, рішення господарського суду
Рівненської області від 11.01.05 р. по
справі №14/4 скасовано, справу
направлено на новий судовий розгляд (т.
1, а.с.15-17).

10 січня 2007 року, ухвалою господарського
суду Рівненської області припинено
провадження у справі №14/4 у зв'язку з
відмовою позивача від позовних вимог
(т. 3, а.с.79-80).

Рішенням господарського суду
Рівненської області від 14.04.06 року у
справі №14/162 визнано недійсним рішення
загальних зборів та ради товариства
ВАТ "РЗТА", визнано частково недійсним
статуту ДП "Рівне-ТДК" ВАТ "РЗТА",
визнано недійсними: - протокол
загальних зборів акціонерів ВАТ "РЗТА"
від 17 травня 2002 року №6; - пункти 4.1.3, 4.1.4,
абз.2 п.5.2 ст. 5 статуту ДП "Рівне-ТДК",
затвердженого загальними зборами
акціонерів ВАТ "РЗТА" 17.05.02 року;
рішення ради ВАТ "РЗТА" щодо визначення
розміру статутного внеску ВАТ "РЗТА" в
ДП "Рівне-ТДК" ВАТ "РЗТА" в сумі 2 906 176 грн.
(т. 1, а.с.28-30). Дане рішення набрало
законної сили.

Предметом позову по даній справі є
визнання права власності за ВАТ «РЗТА»
на нерухоме майно з підстав його
вибуття без волевиявлення власника.

Враховуючи вказані обставини справи,
господарський суд першої інстанції
задоволив позовні вимоги прокурора в
частині визнання права власності за
ВАТ "Рівненський завод тракторних
агрегатів" на будівлю тросового
виробництва загальною вартістю 4944900
грн., яка знаходиться в с. Городок,
Рівненського р-ну, Рівненської обл..,
вул.. Б. Штейнгеля, 4А, до с кладу якої
входять: комплекс, дільниця збирання
тросів, дільниця термообробки,
дільниця мехобробки ( літ. А-2), вартістю
4270300 грн., площею 54171,5 кв. м.; їдальня (літ.
Г-2), вартістю 17000 грн., площею 1 128,5 кв. м;
будівля управління ( літ. В-3). вартістю
557600 грн., площею 3769,0 кв.м. Однак
Рівненський апеляційний господарський
суд не погоджується з даним висновком
суду першої інстанції, виходячи з
наступного.

ВАТ "РЗТА", як засновником, було
утворене дочірнє підприємство
"Рівне-ТДК" ВАТ "РЗТА", статут якого було
затверджено наказом ФДМ України від 08
квітня 1997 року та зареєстровано 24
квітня 1997 року.

3 жовтня 2002 року на виконання рішення
загальних зборів акціонерів ВАТ "РЗТА"
від 17.05.02 р., рішенням Ради товариства
ВАТ "РЗТА" (протокол №3)
товариством-засновником було передано
до статутного фонду ДП "Рівне-ТДК" ВАТ
РЗТА в якості внеску для формування
цілісного майнового комплексу
обладнання тросового виробництва
залишковою балансовою вартістю 2 901 176,00
грн.

При цьому, 4 жовтня 2002 року, наказом
голови правління ВАТ "РЗТА" №226, на
виконання рішення Ради товариства, ДП
"Рівне-ТДК" ВАТ "РЗТА" передано майно ВАТ
"РЗТА" - обладнання тросового
виробництва у кількості 421 одиниці на
суму 2 901176,2 грн. (додаток №1 до наказу).

Відповідно до п.4.1 Статуту ДП "Рівне-ТДК"
ВАТ "РЗТА", зареєстрованого
розпорядженням виконкому Рівненської
міської ради народних депутатів № 634
від 24.04.1997 року, майно ДП "Рівне-ТДК" ВАТ
РЗТА складають основні фонди та
обігові кошти, закріплені за ДП
"Рівне-ТДК" ВАТ "РЗТА" засновником ВАТ
"РЗТА" на праві повного господарського
відання, які відображаються в балансі
підприємства. Право власності на
закріплене майно належить засновнику.
Джерелами формування майна
підприємства є майно, яке передане у
відання підприємства засновником з
балансу на баланс на праві повного
господарського віддання (п. 4.2 статуту).

Відповідно до п.4.3 цього Статуту,
відчуження, застава та списання
основних фондів підприємства
здійснюється за погодженням із
засновником (т. 1, а.с.103-108).

Відповідно до ст. 37 ЗУ "Про власність" (в
редакції чинній на час створення ДП
"Рівне-ТДК" ВАТ "РЗТА"), здійснюючи право
повного господарського відання,
підприємство володіє, користується та
розпоряджається зазначеним майном,
вчиняючи щодо нього будь-які дії, які не
суперечать закону та цілям діяльності
підприємства. До права повного
господарського відання застосовуються
правила про право власності, якщо інше
не встановлено законодавчими актами
України.

Статтею 136 ГК України передбачено, що
право господарського відання є речовим
правом суб'єкта підприємництва, який
володіє, користується і
розпоряджається майном, закріпленим за
ним власником (уповноваженим ним
органом), з обмеженням правомочності
розпорядження щодо окремих видів майна
за згодою власника у випадках,
передбачених цим Кодексом та іншими
законами. Власник майна, закріпленого
на праві господарського відання за
суб'єктом підприємництва, здійснює
контроль за використанням та
збереженням належного йому майна
безпосередньо або через уповноважений
ним орган, не втручаючись в
оперативно-господарську діяльність
підприємства.

Враховуючи вимоги статуту та чинного
законодавства, ДП "Рівне-ТДК" ВАТ "РТЗА"
мало право розпоряджатися та
відчужувати майно, яке складало його
основні фонди (в тому числі і передане
засновником), за умови погодження таких
дій з засновником підприємства.

29.08.2003 року позачерговими загальними
зборами акціонерів ВАТ "РЗТА" (на яких
був присутній представник Фонду
державного майна України), оформлених
протоколом № 8 від 29.08.03 р., прийнято
рішення про внесення, в рахунок викупу
нової емісії акцій товариства ЗАТ
"Завод "Технопривод" - будівлю тросового
виробництва до статутного фонду, до
складу якої входять спірні об'єкти
нерухомості (т.1, а.с.109-113).

Колегія суду констатує, що в матеріалах
справи відсутні будь-які докази на
підтвердження того, що вказане рішення
загальних зборів ВАТ «РЗТА» є
недійсним або скасованим.

Як вбачається з матеріалів справи,
наказом голови правління ВАТ "РЗТА" від
21.07.04 р. № 94, на виконання рішення
загальних зборів акціонерів, директору
ДП "Рівне-ТДК" ВАТ "РЗТА" було доручено
прийняти участь у викупі акцій нової
емісії ЗАТ "Завод "Технопривод" за
рахунок внеску будівлі тросового
виробництва.

30 травня 2005 року між ДП "Рівне-ТДК" ВАТ
"РЗТА" та ЗАТ "Завод "Технопривод"
укладено Договір обміну нерухомості на
цінні папери.

Відповідно до Договору, у власність ЗАТ
"Завод "Технопривод", в обмін на 4 958 000 шт.
простих іменних акцій, перейшла
споруда тросового виробництва, а саме: -
комплекс, дільниця збирання тросів,
дільниця термообробки, дільниця
мехобробки (літ. А-2), площею 54171,5 м2; -
їдальня (літ. Г-2), площею 1128,5 м2; -
будівля управління (літ. В-3), площею 3769,0
м2. (т. 1, а.с.22-23).

Згідно ст.ст. 715, 716 ЦК України, за
договором міни кожна з сторін
зобов'язується передати іншій стороні
у власність один товар в обмін на інший
товар. До даного договору
застосовується, зокрема, положення про
купівлю-продаж.

За приписами ст. 658 ЦК України, право
продажу товару, крім випадків
примусового продажу, та інших випадків
встановлених законом, належить
власникові майна.

Суд враховує пояснення прокурора, що
рішенням господарського суду
Рівненської області від 14 квітня 2006
року, у справі №14/162 (яке набрало
законної сили), визнано недійсними з
моменту їх прийняття: - рішення
загальних зборів акціонерів ВАТ "РЗТА"
від 17 травня 2002 (протокол №6); - пункти
4.1.3, 4.1.4, абз.2 п.5.2 ст. 5 Статуту ДП
"Рівне-ТДК", затвердженого загальними
зборами акціонерів ВАТ "РЗТА" 17 травня
2002 року - "основні засоби та обігові
кошти, інше майно, передане Засновником
Підприємству", рішення ради ВАТ "РЗТА"
щодо визначення розміру статутного
внеску ВАТ "РЗТА" в ДП "Рівне-ТДК" ВАТ
"РЗТА" в сумі 2 906 176 грн. (протокол ради
товариства №3 від 03 жовтня 2002).

Водночас, апеляційний суд бере до уваги
те, що на час підписання договору
обміну нерухомості на цінні папери та
Додаткової угоди до нього, Статут ДП
"Рівне-ТДК" ВАТ "РЗТА" в редакції 1997р.
передбачав можливість відчуження
майна ДП лише за погодженням з
засновником ВАТ "РЗТА". Погодження
засновника на відчуження майна
підтверджується рішенням загальних
зборів від 29.08.2003р. та наказом голови
правління ВАТ № 94 від 21.07.2004р. А відтак
дії щодо передачі спірного майна від ДП
до відповідача в обмін на цінні папери
суд вважає схваленими засновником - ВАТ
"РЗТА".

Також апеляційний суд звертає увагу на
те, що факт скасування окремих положень
Статуту ДП "Рівне-ТДК" ВАТ "РЗТА"
редакції 2002р., не впливає на вирішення
питання щодо можливості укладення
вказаного договору з боку ДП "Рівне-ТДК"
ВАТ "РЗТА" у відповідності до норм
статуту в редакції 1997р.

Відповідно до ст. 204 ЦК України,
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Таким чином, Рівненський апеляційний
господарський суд, приходить до
висновку, що правочин, на підставі
якого ЗАТ "Завод "Технопривод" придбав
спірні об'єкти нерухомості, а саме:
Договір обміну нерухомості на цінні
папери від 30.05.05 р., як на час винесення
рішення по справі, так і на час
звернення скаржника із апеляційною
скаргою, є дійсним та в судовому
порядку недійсним не визнавався.

Беручи до уваги дійсність договору
обміну, суд вважає позовні вимоги
прокурора в частині визнання права
власності передчасними.

Враховуючи наведене, колегія суду
оцінює критично висновок суду першої
інстанції, що будівля тросового
виробництва (дільниця збирання тросів,
дільниця термообробки, дільниця
мехобробки, їдальня, будівля
управління) не вибувала з володіння ВАТ
"РЗТА" і є власністю даного товариства.

Колегія суддів вважає необгрунтованим
твердження прокуратури про порушення
вимог Закону України "Про Державну
програму приватизації", яким
затверджена державна програма
приватизації на 2000-2002р.р.

Пункт 5 розділу І вказаного закону,
визначає класифікацію об'єктів
приватизації, на які розповсюджується
дія закону.

Проте, як вбачається з наведеної
класифікації, ДП "Рівне-ТДК" ВАТ "РЗТА"
не входить до будь- якої з груп об'єктів
приватизації, визначених п.5 розділу І
закону.

Відповідно до п.140 розділу XIV закону, до
виконання плану приватизації
(розміщення акцій) ВАТ, щодо яких
передбачається закріплення у
державній власності пакетів акцій
відповідно до розділу VI цієї Програми,
або до розміщення акцій у кількості, що
становить 75 відсотків загальної
кількості акцій ВАТ, цьому товариству
та державним органам приватизації
забороняється, зокрема, відчужувати
майно (необоротні активи), що належить
товариству, та здійснювати операції з
борговими вимогами та зобов'язаннями
(факторинг), якщо на дату укладення
відповідної угоди балансова вартість
таких активів або зобов'язань
перевищує суму, еквівалентну 14000 EUR за
курсом, встановленим Національним
банком України, або перевищує 10
відсотків підсумку балансу ВАТ.

Таким чином, положення Закону України
"Про Державну програму приватизації",
по-перше, не регулюють діяльність ДП
"Рівне-ТДК" ВАТ "РЗТА", яке не
відноситься до будь-якої групи об'єктів
приватизації, визначених вказаним
законом. По-друге, положення п.140
вказаного закону, на які посилається
позивач, застосовуються до можливості
укладання правочинів щодо відчуження
майна відкритими акціонерними
товариствами, в той час договір обміну
нерухомості на цінні папери від 30.05.05 р.,
укладений між ДП "Рівне-ТДК" ВАТ "РЗТА"
та ЗАТ "Завод "Технопривод".

Крім того, апеляційний суд оцінює
критично твердження скаржника,
викладені в апеляційній скарзі, що
заступник прокурора Рівненської
області не мав права звертатися з даним
позовом до господарського суду в
інтересах держави в особі ФДМ України
та ВАТ "РЗТА", виходячи з наступного.

Статтею 20 Закону України "Про
прокуратуру" передбачено, що при
здійсненні прокурорського нагляду за
додержанням і застосуванням законів,
прокурор має право звертатись до суду з
заявою про захист прав і законних
інтересів громадян, держави, а також
підприємств та інших юридичних осіб.

Прокурор, який звертається до
господарського суду в інтересах
держави, в позовній заяві самостійно
визначає, в чому полягає порушення
інтересів держави, та обґрунтовує
необхідність їх захисту, а також вказує
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах (ч.2 ст. 2 ГПК
України).

Рішенням Конституційного Суду України
від 8 квітня 1999 року визначено, що
прокурор чи його заступник у кожному
конкретному випадку самостійно
визначає з посиланням на
законодавство, на підставі якого
подається позов, в чому саме відбулося
чи може відбутися порушення
матеріальних або інших інтересів
держави, обґрунтовує у позовній заяві
необхідність їх захисту та зазначає
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах.

Як вбачається з матеріалів справи,
кількість акцій держави у статутному
фонді ВАТ складала 36,71 % (а.с.9-10, т.1),
таким чином заступник прокурора
Рівненської області вправі був
звернутися з даним позовом на захист
майна держави.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи ТОВ «Декуріон» звернулось до
Рівненського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою на рішенням господарського
суду Рівненської області від 25.03.11 р.,
яке на його думку, стосується його прав
і обов'язків.

У силу ст. 91 ГПК України сторони у
справі, прокурор, треті особи, особи,
які не брали участь у справі, якщо
господарський суд вирішив питання про
їх права та обов'язки, мають право
подати апеляційну скаргу на рішення
місцевого господарського суду, яке не
набрало законної сили.

Звернення з апеляційною скаргою особи,
яка не має на це права, виключає
перегляд справи в апеляційному порядку
за такою скаргою. З огляду на таке при
вирішенні питання щодо прийняття до
провадження апеляційної скарги особи,
що не була залучена до участі в справі
судом першої інстанції, перш за все
необхідно встановити обставини щодо
прийняття судового рішення про права і
обов'язки цієї особи як підстави для
оскарження нею цього рішення.

В матеріалах справи міститься копія
виписки з ЄДР юридичних та фізичних
осіб ПАТ "Завод "Технопривод", копія
переліку акціонерів станом на 02.07.14 р.,
копія виписки про стан рахунку в цінних
паперах, з яких вбачається, що ТОВ
"Декуріон" був акціонером ЗАТ "Завод
"Технопривод" на час прийняття
оскаржуваного рішення, а відтак дане
рішення може вплинути на права і
інтереси ТОВ "Декуріон".

Враховуючи той факт, що спірні об'єкти
нерухомості правомірно обліковувались
на балансі ДП "Рівне-ТДК" ВАТ "РЗТА",
діючим законодавством України та
установчими документами ДП
передбачена можливість розпорядження
майном, що знаходиться в його
розпорядженні на праві господарського
відання, в тому числі шляхом укладення
правочинів щодо відчуження такого
майна, укладення договору обміну
нерухомості на цінні папери
здійснювалось без порушень діючого
законодавства; факт скасування
судового рішення, яким визнано право
власності не є підставою для визнання
договору обміну недійсним, колегія
суду приходить до висновку про
передчасність позовних вимог
прокурора.

А відтак, висновки господарського суду
першої інстанції, викладені в
оскаржуваному рішенні не відповідають
обставинам справи, а тому на підставі ч.
3 ст. 104 ГПК України, апеляційний суд
скасовує рішення господарського суду
Рівненської області від 25.03.11 р. в
частині визнання права власності на
спірну будівлю за ВАТ "РЗТА".

Щодо решти позовних вимог, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про припинення
провадження у справі на підставі ст. 80
ГПК України, а відтак залишає рішення в
цій частині без змін.

Судові витрати зі сплати судового
збору за розгляд апеляційної скарги
покладаються на ВАТ "Рівненський завод
тракторних агрегатів" згідно ст. 49 ГПК.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 99, 101, 103, 105 Господарського
процесуального кодексу України,
Рівненський апеляційний господарський
суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "ДЕКУРІОН"
на рішення господарського суду
Рівненської області від 25 березня 2011
року у справі №2/37 задоволити частково.

Рішення господарського суду
Рівненської області від 25 березня 2011
року у справі №2/37 скасувати в частині
задоволених позовних вимог.

В цій частині прийняти нове рішення.

У задоволенні позову про визнання
права власності за ВАТ "Рівненський
завод тракторних агрегатів" на будівлю
тросового виробництва загальною
вартістю 4944900 грн., які знаходяться в с.
Городок Рівненського району
Рівненської області вул. Б. Штейнгеля,
4А до складу якого входять: комплекс,
дільниця збирання тросів, дільниця
термообробки, дільниця мехобробки (літ.
А-2), вартістю 4270300 грн., площею 54171,5 кв. м.;
їдальня (літ. Г-2), вартістю 17000 грн.,
площею 1 128,5 кв. м; будівля управління (
літ. В-3) вартістю 557600 грн., площею 3769,0
кв.м. - відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з ВАТ "Рівненський завод
тракторних агрегатів" (33001 м. Рівне, 21,
код 00235884) на користь ТОВ "Декуріон" (61003,
м. Харків, пров. Університетський, 1, код
32676024) 18270 грн. судового збору за розгляд
апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Справу №2/37 повернути господарському
суду Рівненської області.

Головуючий суддя
Бучинська Г.Б.

Суддя
Філіпова Т.Л.

Суддя
Василишин А.Р.