ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

0,2

31.12.14 № 910/29547/14. Суддя Грєхова О.А.,
розглянувши

позовну заяву Фермерського
господарства "Бурка В.В."

до Генеральної прокуратури України

про стягнення 1 000 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

29.12.2014 р. до господарського суду міста
Києва надійшла позовна заява
Фермерського господарства «Бурки В.В.»
до Генеральної прокуратури України про
стягнення 1 000 000,00 грн. моральної шкоди.

Розглянувши матеріали вказаної
позовної заяви, суд зазначає, що вона не
відповідає вимогам
господарсько-процесуального
законодавства, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 124
Конституції України юрисдикція судів
поширюється на всі правовідносини, що
виникають у державі.

Частиною 3 статті 22 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів»
передбачено, що місцеві господарські
суди розглядають справи, які виникають
з господарських правовідносин, а також
інші справи, віднесені процесуальним
законом до їх підсудності.

Згідно зі статтею 1 ГПК України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі і
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статус
суб'єкта підприємницької діяльності,
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбаченим цим
кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушення випадках,
передбачених законодавчими актами
України, до господарського суду мають
право також звертатися державні та
інші органи, громадяни, що не є
суб'єктами підприємницької діяльності.

Відповідно до статті 12 ГПК України,
господарським судам підвідомчі: 1)
справи у спорах, що виникають при
укладанні, зміні, розірванні і
виконанні господарських договорів, у
тому числі щодо приватизації майна, та
з інших підстав, крім: спорів про
приватизацію державного житлового
фонду; спорів, що виникають при
погодженні стандартів та технічних
умов; спорів про встановлення цін на
продукцію (товари), а також тарифів на
послуги (виконання робіт), якщо ці ціни
і тарифи відповідно до законодавства
не можуть бути встановлені за угодою
сторін; спорів, що виникають із
публічно-правових відносин та
віднесені до компетенції
Конституційного Суду України та
адміністративних судів; інших спорів,
вирішення яких відповідно до законів
України та міжнародних договорів
України віднесено до відання інших
органів 2) справи про банкрутство 3)
справи за заявами органів
Антимонопольного комітету України,
Рахункової палати з питань, віднесених
законодавчими актами до їх компетенції
4) справи, що виникають з корпоративних
відносин у спорах між господарським
товариством та його учасником
(засновником, акціонером), у тому числі
учасником, який вибув, а також між
учасниками (засновниками, акціонерами)
господарських товариств, що пов'язані
із створенням, діяльністю, управлінням
та припиненням діяльності цього
товариства, крім трудових спорів 5)
справи у спорах щодо обліку прав на
цінні папери 6) справи у спорах, що
виникають із земельних відносин, в яких
беруть участь суб'єкти господарської
діяльності, за винятком тих, що
віднесено до компетенції
адміністративних судів.

Таким чином, господарські суди
вирішують спори у порядку позовного
провадження, коли склад учасників
спору відповідає статті 1 ГПК України, а
правовідносини, щодо яких виник спір,
носять господарський характер.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд порушує
справи за позовними заявами, зокрема,
підприємств та організацій, які
звертаються до господарського суду за
захистом своїх прав та охоронюваних
законом інтересів.

При цьому, відповідно до ст. 54
Господарського процесуального кодексу
України, позовна заява подається до
господарського суду в письмовій формі
і підписується повноважною посадовою
особою позивача або його
представником, прокурором чи його
заступником, громадянином - суб'єктом
підприємницької діяльності або його
представником.

Позовна заява повинна містити:
найменування господарського суду, до
якого подається заява; найменування
(для юридичних осіб) або ім'я (прізвище,
ім'я та по батькові за його наявності
для фізичних осіб) сторін, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання (для фізичних
осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта
господарської діяльності за їх
наявності (для юридичних осіб) або
індивідуальні ідентифікаційні номери
за їх наявності (для фізичних осіб -
платників податків); 2-1) документи, що
підтверджують за громадянином статус
суб'єкта підприємницької діяльності; 3)
зазначення ціни позову, якщо позов
підлягає грошовій оцінці; суми
договору (у спорах, що виникають при
укладанні, зміні та розірванні
господарських договорів); 4) зміст
позовних вимог; якщо позов подано до
кількох відповідачів, - зміст позовних
вимог щодо кожного з них; 5) виклад
обставин, на яких ґрунтуються позовні
вимоги; зазначення доказів, що
підтверджують позов; обґрунтований
розрахунок сум, що стягуються чи
оспорюються; законодавство, на
підставі якого подається позов; 6)
відомості про вжиття заходів
досудового врегулювання спору якщо
такі проводилися; 6-1) відомості про
вжиття запобіжних заходів відповідно
до розділу VІ цього Кодексу; 7) перелік
документів та інших доказів, що
додаються до заяви.

Відповідно до статті 54 ГПК у позовній
заяві про відшкодування моральної
шкоди повинно бути викладено: зміст
позовних вимог, тобто, в чому полягає
моральна шкода, виклад обставин, на
яких ґрунтуються позовні вимоги, якими
саме неправомірними діями завдана ця
шкода та зазначення доказів, що
підтверджують позов. Крім того, у
позовній заяві має бути зазначено
розмір відшкодування моральної шкоди в
грошовій або іншій матеріальній формі.
У випадках заподіяння моральної шкоди
з вини кількох відповідачів у позовній
заяві необхідно викласти зміст вимог
щодо кожного з них. Якщо у позовній
заяві не вказано обставин, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, доказів, що
підтверджують викладені в заяві
обставини, господарський суд на
підставі пункту 3 статті 63 ГПК повертає
таку позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду (п. 7 роз'яснення
Вищого арбітражного суду України №
02-5/95 від 29.02.1996 р. «Про деякі питання
практики вирішення спорів, пов'язаних з
відшкодуванням моральної шкоди» із
змінами, внесеними згідно з
роз'ясненням Вищого арбітражного суду
України від 18.11.97 р. N 02-5/445, роз'ясненням
президії Вищого господарського суду
України від 31.05.2002 р. N 04-5/609).

З матеріалів поданої позовної заяви
вбачається, що вона взагалі не містить
прохальної частини, в якій би позивачем
було викладено зміст своїх позовних
вимог, з якими він звернувся до суду за
захистом своїх прав та охоронюваних
законом інтересів.

Крім того, подаючи позов до
господарського суду позивач,
обґрунтовуючи свої позовні вимоги не
надав доказів, що підтверджують
викладені в заяві обставини, про що
свідчить складений працівниками
відділу діловодства Господарського
суду міста Києва Акт від 29.12.2014 року №
550.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України,
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Керуючись п. 3 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву з доданими до неї
документами повернути позивачеві без
розгляду.

Суддя

О.А. Грєхова