ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2014 р. Справа №917/2190/14

Господарський суд Полтавської області

в складі головуючого судді Кульбако М.М.,

за участю представників:

від позивача: Кульбачинський О.Я.,

від відповідача: Коломієць С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного товариства "Марфін Банк",

вул. Леніна,28, м. Іллічівськ, Одеська область, 68003

в особі Центрального відділення публічного акціонерного товариства "Марфін Банк" у м.Полтаві, вул.Фрунзе, 2, м.Полтава, 36014

до публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит",

вул. Артема, 60, м. Київ, 04050

в особі Філії "Полтавське Регіональне управління публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит", вул. Жовтнева, 77, м.Полтава, 36014

про визнання недійсним свідоцтва про право власності від 07.05.2012 р., -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Марфін Банк" в особі Центрального відділення публічного акціонерного товариства "Марфін Банк" у м.Полтаві звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" в особі Філії "Полтавське Регіональне управління публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" про визнання недійсним свідоцтва про право власності від 07.05.2012 р.

В обгрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві та його представник у судовому засіданні посилається на те, що 27.06.2008р. між ВАТ "Морський транспортний банк", правонаступником якого є ПАТ "Марфін Банк" та ФОП ОСОБА_3 укладено кредитний договір №00314/Р. В рахунок забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором 20.08.2008р. було укладено договір іпотеки №00772/СР, предметом якого є надання в іпотеку нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці площею 5612 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до п.1.11.1. вищевказаного договору, предмет іпотеки знаходиться в іпотеці у Філії "Полтавського РУ" ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит", та передається в іпотеку за згодою іпотекодержателя першої черги.

ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" задовольнив свої вимоги за кредитним договором шляхом прийняття у власність будівель за іпотечним договором №З-72-2006 від 27.09.2006 року і право власності на майно було зареєстровано 23.12.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 07.05.2012 року.

Вважаючи, що набуття банком "Фінанси та кредит" права власності на майно відбулось з порушенням вимог ст.ст.37,38 Закону України "Про іпотеку", що призвело до порушення інтересів і прав іпотекодержателя наступної іпотеки, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач у заяві (а.с.51-52) та його представник у судовому засідання проти позову заперечує, вважає його безпідставним, посилаючись на те, що свідоцтва про право власності від 07.05.2012р., що стосується будівель, споруд та земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 взагалі не існує, а тому відсутній предмету спору.

Також відповідачем подано клопотання про долучення до матеріалів справи копії: договору іпотеки З-72-2006, додаткової угоди, договору про внесення змін №2 (вх.№17136 від 23.12.2014 року).

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову виходячи з наступного:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про визнання недійсним свідоцтва про право власності від 07.05.2012 року, виданого відповідачу на майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що такого свідоцтва не існує.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

В статті 34 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження своїх вимог, а саме не надано доказів існування свідоцтва, яке позивач просить визнати недійсним.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Згідно пункту 4.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського

процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося

неврегульованих питань.

Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Враховуючи те, що сторонами не надано доказів існування предмету спору на дату порушення провадження по справі, суд приходить до висновку про відмову в позові.

У відповідності до статті 49 ГПК України, в зв'язку з відмовою в позові, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України,

суд, -

В И Р І Ш И В :

1. В задоволенні позову відмовити повністю. 2. Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області на протязі 10 днів.

Повне рішення складено 30.12.2014 року.

Суддя Кульбако М.М.