РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/21204/14 25.12.14
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аеро-Експрес"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дріллтек"

про стягнення заборгованості

Суддя Цюкало Ю.В.

У засіданні брали участь:

від позивача: Байкова О.О. (за довіреністю від 15.10.2014);

від відповідача: Кулик Я.М. (за довіреністю від 03.03.2014).

В судовому засіданні 25 грудня 2014 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

03 жовтня 2014 року до канцелярії Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Аеро-Експрес" (Позивач) надійшла позовна заява б/н б/д року до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дріллтек" (Відповідач) про стягнення 30 398,66 грн. заборгованості за надані послуги, з урахуванням індексу інфляції, 2 178,40 грн. пені, 406,77 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідач допустив невиконання взятих на себе зобов'язань за Договором перевезення та надання послуг № К5066/13 від 23.04.2013 року щодо оплати вартості наданих йому Позивачем, як Виконавцем, послуг.

Відповідач надав до суду відзив б/н від 17.12.2014 року на позовну заяву, в якому проти позову, за викладених у відзиві підстав, заперечує та просить суд у його задоволенні відмовити.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2014р. суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі № 910/21204/14. Розгляд справи призначено на 05.11.2014р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.11.2014 року розгляд справи було відкладено на 01.12.2014 року.

В судовому засіданні 01.12.2014 року судом було продовжено розгляд спору на 15 днів. На підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, по справі оголошено перерву до 17.12.2014 року.

В судовому засіданні 17.12.2014 року, на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, по справі оголошено перерву до 25.12.2014 року.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд,-

ВСТАНОВИВ:

23.04.2013 року між ТОВ «Аеро-Експрес» (надалі - Виконавець) та ТОВ «Дріллтек» (далі - Клієнт) укладено Договір перевезення та надання інших послуг № К5066/13 (копія договору в справі, по тексту - Договір), згідно з п. 1.1. якого, за цим Договором Виконавець зобов'язується надати послуги з доставки Відправлень Клієнта до пункту призначення за адресою, що вказана в Транспортній накладній TNT та у відповідності з Генеральними умовами перевезень TNT (Додаток 1), а Клієнт зобов'язується сплачувати за перевезення Відправлень встановлену плату у відповідності з Тарифами (Додатки 2-6) та передбаченими цим Договором надбавками.

Позивач стверджує, що Відповідач допустив невиконання взятих на себе зобов'язань за Договором перевезення та надання послуг № К5066/13 від 23.04.2013 року щодо оплати вартості наданих йому Позивачем послуг, внаслідок чого у Відповідача виникло зобов'язання зі сплати 30 398,66 грн. заборгованості за надані послуги, з урахуванням індексу інфляції, 2 178,40 грн. пені та 406,77 грн. 3% річних.

Відповідач із позовом не погодився і звернувся до суду із відзивом, у якому вказує, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки ним було отримано від Позивача тільки рахунок № РАС - 000000042 від 10 січня 2014 року на суму 3 480,00 грн., вказує що підстав для стягнення 27 410,60 грн. немає.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, колегія суддів вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 628 Цивільного кодексу України, сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Як встановлено судом, 23.04.2013 року між сторонами укладено Договір перевезення та надання інших послуг № К5066/13, згідно з п. 1.1. якого, за цим Договором Виконавець зобов'язується надати послуги з доставки Відправлень Клієнта до пункту призначення за адресою, що вказана в Транспортній накладній TNT та у відповідності з Генеральними умовами перевезень TNT (Додаток 1), а Клієнт зобов'язується сплачувати за перевезення Відправлень встановлену плату у відповідності з Тарифами (Додатки 2-6) та передбаченими цим Договором надбавками.

Згідно з п. 4.1. Договору, Клієнт зобов'язується здійснювати оплату Послуг впродовж 7 банківських днів з дати виставлення рахунків і актів про надання послуг та повернути підписаний примірник акту про надання послуг Виконавцю впродовж 14 банківських днів з моменту його отримання. У разі неповернення у вказаний строк підписаного акту та ненадання мотивованої відмови від підписання, послуги вважаються прийнятими Клієнтом у повному обсязі та без зауважень.

Судом встановлено, що Позивачем було надано Відповідачу послуг з перевезення на загальну суму 27 192,73,00 грн., що підтверджується складеними актами та рахунком (копії документів долучені до матеріалів справи), які були направлені Відповідачу 03.12.2014 року, що підтверджується описом вкладення у цінний лист 357, фіскальним чеком № 5024 та витягом про відстеження пересилання поштових відправлень. Вказане свідчить про виставлення рахунку і актів про надання послуг Відповідачу, відповідно до п. 4.1. Договору.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України). Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 03.10.2014р. та від 05.11.2014р. Відповідача було зобов'язано надати суду відзив на позов, докази на підтвердження відповідних заперечень, контррозрахунок суми заявленої до стягнення.

Всупереч вимогам вказаних ухвал контррозрахунку заявлених до стягнення сум Відповідач до суду не надав та не надіслав.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що доказів оплати послуг, станом на день розгляду до суду не надано, обґрунтованими є позовні вимоги Позивача про стягнення з Відповідача заборгованості за надані послуги в розмірі 27 192,73 грн.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Положеннями статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до розрахунку, наданого Позивачем, останнім було нараховано 3% річних, інфляційну складову боргу та пеню за період з 16.01.2014 року по 16.07.2014 року, однак такий розрахунок є невірним, оскільки Позивачем було виставлено Відповідачу рахунок та акти про надання послуг 11.12.2014 року. З матеріалів справи вбачається, що Позивач звернувся до суду з позовом 03.10.2014 року. Так, приймаючи до уваги факт того, що рахунок та акти про надання послуг за Договором перевезення та надання інших послуг № К5066/13 було виставлено Позивачем після звернення до суду з позовом, суд приходить до висновку про необґрунтованість нарахованих Позивачем 3% річних, інфляційної складової боргу та пені за визначений ним період.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з Відповідача підлягає стягненню 27 192,73 грн. основного боргу.

Судові витрати Позивача по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 1 506,18 грн. відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДРІЛЛТЕК" (ідентифікаційний код 33997350, адреса: 03150, м. Київ, вулиця Предславинська, будинок 43/2, рахунок № 81 ПАТ «Сбербанк Росії», МФО 320627), або з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕРО-ЕКСПРЕС" (ідентифікаційний код 21613132, адреса: 08322, Київська обл., Бориспільський район, село Проліски, вулиця Броварська, будинок 1, рахунок № 0777 в ПАТ «Укрсоцбанк» в м. Києві, МФО 300023, ІПН 56), або на будь-який інший рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, грошові кошти: основного боргу - 27 192,73 грн. (двадцять сім тисяч сто дев'яносто дві гривні 73 копійки) та судові витрати - 1 506,18 грн. (одна тисяча п'ятсот шість гривень 18 копійок). Видати наказ.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 12.01.2015р.

Суддя Ю.В. Цюкало