Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/26513/14 24.12.14

За позовом Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Українська страхова група»

до Приватного акціонерного товариства
«Українська транспортна страхова
компанія»

про відшкодування шкоди в порядку
регресу 18 448,40 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: Кулик А.М. - довіреність
№0114-42 від 17.03.2014 року;

від відповідача: не з'явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "Українська
страхова група" звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовом до Приватного акціонерного
товариства «Українська транспортна
страхова компанія» про відшкодування
шкоди в порядку регресу 18 448,40 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди майну Кошарній Л.М., яка є
страхувальником позивача, було завдано
матеріальної шкоди, яка була
відшкодована позивачем в якості
страхового відшкодування. У зв'язку з
цим позивач просить суд стягнути з
відповідача 18 448,40 грн. - відшкодування
шкоди в порядку регресу.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 04.12.2014 року порушено
провадження у справі та призначено її
розгляд на 24.12.2014 року.

18.12.2014 року через відділ діловодства
суду від Моторного (транспортного)
страхового бюро надійшли документи.

В судове засідання 24.12.2014 року
представник відповідача не з'явився,
про день та час розгляду справи
повідомлявся належним чином. Ухвали
суду, позовна заява надсилались на всі
відомі адреси, в тому числі на юридичну
адресу підприємства згідно відомостей
єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» за
змістом зазначеної статті 64 ГПК,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Провадження у справі порушено ухвалою
від 04.12.2014 року, що свідчить про
достатність часу для підготовки до
судового розгляду справи, подання суду
відзиву на позов, доказів в
обґрунтування своєї позиції, в разі їх
наявності.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

В судовому засіданні 24.12.2014 року
представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив
суд їх задовольнити.

Відповідно до статті 85 ГПК України в
судовому засіданні 24.12.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в
їх сукупності, та заслухавши пояснення
представника позивача, Господарський
суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

18.12.2013 року між Кошарною Л.М. (далі по
тексту - страхувальник) та Приватним
акціонерним товариством «Страхова
компанія «Українська страхова група»
(далі по тексту - страховик, позивач)
укладено Договір добровільного
страхування наземних транспортних
засобів №28-0102-13-00566 (далі за текстом -
Договір), за умовами якого був
застрахований транспортний засіб
марки «БМВ», державний номер АА4413НН
(далі по тексту - застрахований
транспортний засіб).

Відповідно до Договору страхування
страховик повинен відшкодовувати
шкоду, що трапилась в результаті
страхового випадку, а саме:
пошкодження, втрата або знищення
транспортного засобу або додаткового
обладнання внаслідок ДТП -
дорожньо-транспортної пригоди за
участю транспортного засобу.

З матеріалів справи слідує, що 22.12.2014
року по пр.-ту Московському,16, в м. Києві
сталося ДТП, в результаті якого
зіткнулися застрахований транспортний
засіб, та транспортний засіб марки
«Мерседес Бенц», державний номер
АА5551АЕ, яким керував Кабісов З.У., у
результаті чого застрахованому
транспортному засобу було завдано
пошкодження (Довідка про ДТП №9324371 від
22.12.2014 року, Акт огляду пошкодженого
транспортного засобу від 23.12.2013 року,
наявні в матеріалах справи).

Відповідно до Страхового акту
№ДККА-33449 від 22.01.2014 року вартість
матеріального збитку, завданого
застрахованому транспортному засобу
склала 15 719,44 грн. (копія страхового акту
в матеріалах справи).

Відповідно до Страхового акту
№ДККА-33449/1 від 19.03.2014 року вартість
матеріального збитку, завданого
застрахованому транспортному засобу
склала 3 040,96 грн. (копія страхового акту
в матеріалах справи).

Загальна вартість матеріального
збитку, завданого застрахованому
транспортному засобу склала 18 760,40 грн.

У зв'язку зі зверненням страхувальника
до позивача з заявою про виплату
страхового відшкодування в порядку
регресу (копія заяви в матеріалах
справи), позивачем було визнано
вищезазначену дорожньо-транспортну
пригоду страховим випадком, про що
складено відповідний страховий акт,
видано наказ на здійснення виплати
страхового відшкодування
страхувальникові (зазначені документи
містяться в матеріалах справи) у
розмірі 18 760,40 грн.

Відповідно до ст. 22, 1166 ЦК України особа,
якій завдано збитків в результаті її
цивільного права, має право на їх
відшкодування. Шкода, завдана майну
фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала, і звільняється
від її відшкодування, якщо доведе, що
шкоду завдано не з її вини.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Договір укладений між позивачем та
страхувальником за своєю правовою
природою є договором страхування.
Правовідносини щодо страхування
регулюються нормами Цивільного
кодексу України, зокрема, главою 67 ЦК
України.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Майнова шкода, завдана
страхувальникові позивача була
відшкодована позивачем відповідно до
умов Договору, однак постановою
Оболонського районного суду м. Києва
(суддя Камбулов Д.Г.) від 17.01.2014 року
справа №3/756/295/14р, винним у ДТП визнано
водія транспортного засобу марки
«Мерседес Бенц», державний номер
АА5551АЕ, Кабісова З.У., відповідно до
єдиної централізованої бази даних
МТСБУ цивільно-правова
відповідальність Кабісова З.У. на
момент дорожньо-транспортної пригоди
була застрахована в Приватного
акціонерного товариства «Українська
транспортна страхова компанія» (далі
по тексту - відповідач), відповідно до
Полісу серія АС №4455945, що в свою чергу є
підставою для відшкодування завданої
майнової шкоди відповідачем.

Згідно до ст. 27 Закону України «Про
страхування» та ст. 993 ЦК України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

У відповідності до вимог ст.1191 ЦК
України особа, яка відшкодувала шкоду,
завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про
страхування» франшиза - частина
збитків, що не відшкодовується
страховиком згідно з договором
страхування.

Судом встановлено, що страховик
виконав своє грошове зобов'язання
22.01.2014 року та 25.03.2014 року на
підтвердження чого позивач надав суду
платіжні доручення: №1175 від 22.01.2014 року
на суму 15 719,44 грн., №7696 від 25.03.2014 року на
суму 3 040,96 грн. (на загальну суму 18 760,40
грн.).

Відповідно до Полісу АС №4455945 ліміт
відповідальності відповідача: за шкоду
по життю та здоров'ю 100 000,00 грн., за шкоду
по майну 50 000,00 грн., франшиза 510,00 грн.
(копія Полісу міститься в матеріалах
справи).

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Зважаючи на встановлені обставини
справи та вимоги правових норм
викладених вище, а також на те, що
відповідач в установленому порядку
обставини, які повідомлені позивачем,
не спростував, розміру позовних вимог
не оспорив, господарський суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги в частині стягнення 18 448,40 грн. -
відшкодування шкоди в порядку регресу,
підлягають частковому задоволенню в
розмірі 18 250,40 грн. з врахуванням
франшизи (18 760,40 грн. сума виплаченого
страхового відшкодування - 510,00 грн.
франшизи = 18 250,40 грн.).

Відповідно до статті 49 ГПК України
судові витрати покладаються судом на
відповідача пропорційно розміру
задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Українська транспортна
страхова компанія» (01033, м. Київ, ВУЛИЦЯ
САКСАГАНСЬКОГО, будинок 77, ) на користь Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Українська страхова група»
(03038, м. Київ, ВУЛИЦЯ ФЕДОРОВА ІВАНА,
будинок 32 ЛІТ.А, ) 18 250
(вісімнадцять тисяч двісті п'ятдесят)
грн. 40 коп. - відшкодування шкоди в
порядку регресу, 1 807 (одну тисячу
вісімсот сім) грн. 39 коп. - судового
збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного
тексту рішення: 24.12.2014 року.