ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" грудня 2014 р.Справа № 5017/2173/2012За
позовом: Департаменту
комунальної власності Одеської
міської ради

до відповідача: фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1

про стягнення заборгованості з
орендної плати та штрафних санкцій

Суддя Оборотова О.Ю.

За участю представників:

Від позивача: Добров Р.М. - довіреність
від 09.01.2014р.;

Від відповідача: ОСОБА_3 довіреність
від 31.10.2014р.

СУТЬ СПОРУ: Рішенням господарського
суду Одеської області від 22.04.2014р. в
задоволенні позову Департаменту
комунальної власності Одеської
міської ради до фізичної особи
підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості з орендної плати та
штрафних санкцій - відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 03.06.2014р.
апеляційну скаргу Департаменту
комунальної власності Одеської
міської ради залишено без задоволення,
рішення господарського суду Одеської
області від 22.04.2014р. у справі №5017/2173/2012 -
без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 22.07.2014р. постанову
Одеського апеляційного господарського
суду від 03.06.2014р. та рішення
господарського суду Одеської області
від 22.04.2014р. зі справи № 5017/2173/2012 було
скасовано, а справу направлено на новий
розгляд до господарського суду
Одеської області.

Після надходження матеріалів справи №
5017/2173/2012 до суду першої інстанції, за
результатами проведеного на підставі
розпорядження заступника керівника
господарського суду Одеської області
№ 505 від 06.08.2014р. повторного
автоматичного розподілу, дану справу
було передано на розгляд судді
Желєзній С.П.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 11.08.2014р. прийнято справу №
5017/2173/2012 до свого провадження (суддя
Желєзна С.П.)

08.10.2014р. до господарського суду
Одеської області від відповідача
надійшло клопотаня про зупиненя
провадження у справі №5017/2173/2012 до
розгляду Одеським апеляційним
адміністративним судом
адміністративної справи №522/30583/13-а.

Розпорядженням керівника апарату суду
№825 від 08.10.2014р. відповідно до
повторного автоматичного розподілу
справи №5017/2173/2012 справу розподілено
судді господарського суду Одеської
області Оборотової О.Ю. в зв'язку з
перебування судді Желєзної С.П. на
лікарняному.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 08.10.2014р. прийнято справу №
5017/2173/2012 до свого провадження.

У судовому засіданні 03.12.2014р. від
відповідача надійшло клопотання про
продовження строку розгляду справи на
п'ятнадцять днів.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 03.12.2014р. продовжено строк
розгляду справи на п'ятнадцять днів до
23.12.2014р.

15.12.2014р. до господарського суду
Одеської області від позивача надійшли
письмові заперечення на клопотання про
зупинення провадження у справі.

У судовому засіданні 24.11.2014р. було
оголошено перерву до 03.12.2014р., 03.1.22014р.
було оголошено переву до 08.12.2014р.,
08.1.22014р. було оголошено переву до
15.12.2014р., 15.12.2014р. було оголошено переву
до 17.12.2014р. у відповідності до ст. 77 ГПК
України.

У судовому засіданні 17.12.2014р. після
виходу колегії суддів з нарадчої
кімнати було оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд встановив:

23.06.2006 року між Приморською районною
адміністрацією ОМР (орендодавець) та
СПД - ФО ОСОБА_4 (орендар) був укладений
договір оренди нежитлового приміщення
№884/ж/5, за яким в строкове платне
користування було передане нежитлове
підвальне приміщення, загальною площею
49,8 кв. м. по АДРЕСА_1.

Відповідно до рішення Одеської міської
ради від 27.06.2006 р. № 56-V „Про
впорядкування роботи виконавчих
органів Одеської міської ради з
виконання функцій орендодавця нежилих
приміщень, що знаходяться в
комунальній власності територіальної
громади м. Одеси", функції орендодавця
нежитлових приміщень покладені на
Представництво по управлінню
комунальною власністю Одеської
міської ради.

Відповідно до рішення Одеської міської
ради від 31.01.2011 р. „Про затвердження
виконавчих органів, загальної
чисельності апарату Одеської міської
ради" № 273-VI було змінено найменування
Представництва на Департамент
комунальної власності Одеської
міської ради.

Відповідно до положення „Про
Департамент комунальної власності
Одеської міської ради", яке затверджене
рішенням Одеської міської ради від
28.02.2011 р. № 384-VI Департамент комунальної
власності Одеської міської ради є
правонаступником Представництва по
управлінню комунальною власністю
Одеської міської ради.

У відповідності до п. 1.2. договору
оренди № 884/ж/5 термін дії договору
оренди визначався з 23.06.2006 р. по 20.06.2007 р.

Згідно зі ст. 764 Цивільного
кодексу України, якщо наймач продовжує
користування майном після закінчення
строку договору найму, то, за
відсутності заперечень наймодавця
протягом одного місяця, договір
вважається поновленим на строк, який
був раніше встановлений договором.

У відповідності до ч. 2 ст. 17 Закону
України „Про оренду державного та
комунального майна", у разі відсутності
заяви однієї із сторін про припинення
або зміну умов договору оренди
протягом одного місяця після
закінчення терміну дії договору він
вважається продовженим на той самий
термін і на тих самих умовах, які були
передбачені договором.

Таким чином, враховуючи, що
сторони не надсилали один одному заяви
про припинення або зміну умов договору
оренди, договір оренди № 884/ж/5 від 23.06.2006
р. був продовжений на умовах,
викладених в договорі.

У відповідності до п. 2.2. договору
оренди № 884/ж/5 від 23.06.2006 р. за
орендоване приміщення Відповідач взяв
на себе зобов'язання сплачувати
орендну плату, відповідно до
розрахунку.

Пунктом 2.4. Договору передбачено,
що Орендар вносить орендну плату
щомісячно, до 15 числа кожного місяця.

Відповідач неналежним чином
виконував вищевказані умови договору
оренди, не сплачував орендну плату за
договором і, як наслідок, утворилась
заборгованість з орендної плати.

Згідно з розрахунком
заборгованості від 02.04.2014 р., сума
заборгованості з орендної плати, що
лишилась за Відповідачем становить 13
837,20 грн. за період з 01.04.2011 р. по 01.01.2012 р.

У зв'язку з несплатою орендної
плати протягом більш, ніж 3 місяців
поспіль, Департаментом було направлено
повідомлення від 01.12.2011 р. № 01-15/1942 про
відмову від договору оренди в порядку,
передбаченому ст. 782 Цивільного кодексу
України та пропозицією сплатити
заборгованість з орендної плати та
пені.

Повідомлення було отримано
Відповідачем 17.12.2011 р., що
підтверджується поштовим
повідомленням про вручення, однак
вимоги Департаменту не були
задоволені.

Таким чином договір оренди № 884/ж/5
від 23.06.2006 р. припинив свою дію 17.12.2011 р.

Згідно з п. 4.7. Договору після
закінчення строку дії Договору чи у
випадку його дострокового розірвання,
Орендар зобов'язаний у 15-денний термін
передати Орендодавцю приміщення за
актом, у належному стані. Зазначений
обов'язок не був виконаний
Відповідачем, приміщення передане не
було у зв'язку з чим, Відповідачу була
нарахована неустойка за період з 02.01.2012
р. по 31.03.2014 р. в сумі 82 629,74 грн.

Через неналежне виконання
Відповідачем зобов'язання до Договору
територіальна громада м. Одеси в особі
Одеської міської ради, від імені якої
діє Департамент комунальної власності,
в значній мірі втрачає те, на що
розраховував при укладені Договору -
кошти, які поступають в місцевий
бюджет, чим порушується ст. 60 Закону
України „Про місцеве самоврядування в
Україні" та перешкоджає ефективному
використанню та розпорядженню
вищевказаним об'єктом комунальної
власності в інтересах територіальної
громади м. Одеси.

Департамент комунальної
власності Одеської міської ради (далі -
Департамент) звернувся до
Приморського районного суду м. Одеси із
позовною заявою до ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - Одеська міська рада
про визнання недійсним Договору
купівлі-продажу, згідно якого ОСОБА_1
продала, а ОСОБА_6 купив нежитлове
підвальне приміщення, загальною площею
72,5 кв. м, розташоване за адресою:
АДРЕСА_1, витребувати у ОСОБА_7
нежитлове підвальне приміщення,
загальною площею 72,5 кв. м, розташоване
за адресою: АДРЕСА_1, на користь
територіальної громади м. Одеси, в
особі Одеської міської ради, в особі
Департаменту комунальної власності
Одеської міської ради та усунути
перешкоди у користуванні шляхом
виселення ОСОБА_7 з нежитлового
підвального приміщення, загальною
площею 72,5 кв. м, розташоване за адресою:
АДРЕСА_1 та передати на користь
Департаменту комунальної власності
Одеської міської ради, посилаючись на
те, що вказане нежитлове приміщення
підвалу є комунальною власністю
територіальної громади та незаконно
вибуло з власності громади без її
відома та волі.

Нежитлове підвальне приміщення,
загальною площею 49,8 кв. м, розташоване
за адресою: АДРЕСА_1, є комунальною
власністю Одеської міської ради згідно
рішення Одеської обласної ради
народних депутатів УРСР від 25.11.1991 р.
„Про розмежування державного майна
між власністю обласної ради, міст
обласного підпорядкування та районів
області" та рішення Сталінського
виконкому районної ради депутатів
трудящих від 07.08.1948 р. за № 1511 та
управління яким здійснює Департамент
комунальної власності Одеської
міської ради на підставі положення
„Про департамент комунальної
власності Одеської міської ради", яке
затверджене рішенням Одеської міської
ради від 28.02.2011 року № 384-VI.

Однак право власності оспорювалося з
боку гр. ОСОБА_1, рішенням Приморського
районного суду м. Одеси від 25.09.2006 р. по
справі № 2-8877/06 за позовом ОСОБА_1 до
Приморської районної адміністрації
Одеської міської ради про визнання
права власності на нежитлове підвальне
приміщення, позов ОСОБА_1 було
задоволено в повному обсязі.

Згідно з Договором купівлі-продажу від
25.12.2006 р. ОСОБА_1 продала, а ОСОБА_6 купив
нежитлове підвальне приміщення,
загальною площею 72,5 кв. м, розташоване
за адресою: АДРЕСА_1.

10.09.2007 р. був укладений Договір
купівлі-продажу, згідно якого ОСОБА_6
продав, а ОСОБА_8 купила нежитлове
підвальне приміщення, загальною площею
72,5 кв. м, розташоване за адресою:
АДРЕСА_1.

28.11.2007 р. був укладений Договір
купівлі-продажу, згідно якого ОСОБА_8
продала, а ОСОБА_7 купив нежитлове
підвальне приміщення, загальною площею
72,5 кв. м, розташоване за адресою:
АДРЕСА_1.

Відповідно до ухвали Приморського
районного суду м. Одеси від 20.06.2007 р. по
справі № 2-8877/06 заочне рішення від 25
вересня 2006 року за позовом ОСОБА_1 до
Приморської районної адміністрації
Одеської міської ради, третя особа: КП
„ОМБТІ та РОН" про визнання права
власності на нежитлове підвальне
приміщення було скасовано і призначено
на новий розгляд у загальному порядку.

Згідно ухвали Приморського районного
суду м. Одеси від 24.12.2007 р. по справі
№ 2-8870/07 цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради
про визнання права власності на
нежитлове підвальне приміщення -
залишено без розгляду.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 25.03.2013 року визнано
недійсним договір купіль-продажу
нежитлового підвального приміщення по
АДРЕСА_1 від 25.12.2006 року та витребувано у
ОСОБА_5, спірне нежитлове приміщення і
зобов'язано ОСОБА_5 усунути перешкоди у
користуванні шляхом виселення з
нежитлового підвального приміщення.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської
області від 23.01.2014 року, апеляційну
скаргу ОСОБА_1 залишено без
задоволення, Рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 25.03.2013 року
залишено без змін.

Отже, територіальна громада м. Одеси, в
особі Одеської міської ради є
власником спірного приміщення
починаючи з 07.08.1948 р., що
підтверджується рішенням виконкому
Сталінської райради депутатів
трудящих від 07.08.1948 р. № 1511. У подальшому
дане право закріпилося і після
проголошення незалежності України, та
було відображене у постанові КМУ від
05.11.1991 р. „Про розмежування державного
майна України між загальнодержавною
(республіканською) власністю і
власністю
адміністративно-територіальних
одиниць (комунальною) власністю" та у
рішення Одеської обласної ради
народних депутатів „Про розмежування
державного майна між власністю
обласної ради, міст обласного
підпорядкування та районів області"
від 25.11.1991 р. № 266-XXI де сказано, що весь
житловий і нежитловий фонд переходить
до комунальної власності. У подальшому
в Україні почалась приватизація і
зародилась приватна власність. Однак
відповідно до чинного законодавства,
існують 2 типи реєстрації права
власності: первинна та вторинна. При
первинній реєстрації права власності
виконавчий орган місцевого
самоврядування (у нашому випадку
виконавчий комітет Одеської міської
ради) видає відповідне рішення або
розпорядження і у подальшому на
підставі цього рішення видається
свідоцтво про право власності.
Свідоцтво про право власності не є
правовстановлюючим документом, а є
лише документом, який підтверджує це
право власності (рішення або
розпорядження) та є актом визнання
державою права власності, а з набранням
чинності Цивільним кодексом України
(01.01.2004 р.) тільки при зареєстрованому
праві власності можна здійснювати
правочини (ЦК УРСР не містив норми про
обов'язковість державної реєстрації
правовстановлюючих документі).

Вищий господарський суд України у
своїй постанові від 20 серпня 2009 р. №
15-22-16/297-07-8167, зазначив, що згідно п. 6
Тимчасового положення про порядок
державної реєстрації прав власності на
нерухоме майно оформлення права
власності на об'єкти нерухомого майна
провадиться з видачею свідоцтва про
право власності органами місцевого
самоврядування. Свідоцтво про право
власності видається на підставі
відповідного правовстановлюючого
документу та лише посвідчує наявність
відповідного права, але не породжує,
змінює або припиняє певні права та
обов'язки, а тому не є актом в розумінні
ст. 12 ГПК України".

Відповідно до п.п. 15 п. 27 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень і Порядку надання
інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно (діє з
01.01.2013 р.) документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, є рішення власника
майна, уповноваженого ним органу про
передачу об'єкта нерухомого майна з
державної у комунальну власність чи з
комунальної у державну власність або з
приватної у державну чи комунальну
власність.

Відповідно до листа КП „БТІ ОМР" від
06.08.2013 р. № 5505-12/154 житловий будинок в
цілому зареєстрований у комунальному
підприємстві за Одеською міською радою
відповідно до рішення Одеської міської
ради № 510 від 27.09.1997 р. Також, БТІ
повідомило, що підвальне приміщення
загальною площею 49,8 кв. м. ніколи не
було зареєстроване, а у вказаному
домоволодінні зареєстровано лише 2
підвальних приміщення - 72,5 кв. м. за
ОСОБА_5 та 33,1 кв. м. за ОСОБА_9.

Виходячи з аналізу поверхового плану,
який був наданий Департаменту від КП
„БТІ ОМР", до нежитлового підвального
приміщення, загальною площею 49,8 кв. м.
були приєднані 2 кімнати, які не були
зареєстровані до прийняття рішення
суду та належали до комунальної
власності Одеської міської ради на
підставі вищеописаних документів.

Із урахуванням Постанови Вищого
господарського суду України від 22.07.2014
року за № 5017/2173/2012 можна зазначити, що
факт користування Відповідачем
орендованим майном в період з 23.06.2006
року по 01.01.2012 року підтверджується
проведеною оцінкою об'єкту оренди, що у
свою чергу підтверджує факт
використання а у подальшому продажу
об'єкту нерухомого майна.

Суд вважає, що у задоволенні клопотаня
про зупиненя провадження у справі
№5017/2173/2012 до розгляду Одеським
апеляційним адміністративним судом
адміністративної справи №522/30583/13-а,
слід відмовити у зв'язку з
недоцільністю та відсутністю підстав
для його задоволення.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
При цьому, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи
докази у справі в їх сукупності,
законодавство, що регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги департаменту
комунальної власності Одеської
міської ради є обґрунтованими,
підтверджені належними доказами,
наявними в матеріалах справи, а тому
підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового
збору покласти на відповідача згідно
зі ст.ст. 44,49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 50, ст.ст. 82- 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2,
ідентифікаційний код НОМЕР_1) на
користь Департаменту комунальної
власності Одеської міської ради (вул.
Артилерійська, 1, м. Одеса, 65039, рахунок №
1909, МФО 828011 в ГУДКСУ в Одеській
області, )
заборгованість з орендної плати в сумі
13 837 грн. 20 коп. та неустойку в сумі 82 629
грн. 74 коп.; суму судовго збору у розмірі
1929,34грн.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом 10-денного строку з моменту
складання повного тексту.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
10-денного строку з дня його підписання,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи Одеським апеляційним
господарським судом.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 22.12.2014р.

Суддя
О.Ю. Оборотова

Повне рішення складено 25 грудня 2014 р.