ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року Справа № 922/508/14

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Головуючий суддяСибіга
О.М.,суддіБакуліна С.В., Яценко
О.В.розглянувши матеріали касаційної
скарги Харківської міської радина
постановуХарківського апеляційного
господарського суду від 10.09.2014
рокуу справі№ 922/508/14господарського
судуХарківської областіза
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю фірма
"Лега"доХарківської міської радиза
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача: Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Харківській
областіпровизнання права власностіза
зустрічним позовомХарківської міської
радидоТовариства з обмеженою
відповідальністю фірма
"Лега"провизнання недійсним та
скасування пункту рішення, визнання
недійсним акту, повернення земельної
ділянки

В засіданні взяли участь представники:

- позивача:не з'явився,- відповідачів:не
з'явився,- третьої особи:не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю фірма "Лега" (далі за
текстом - ТОВ фірма "Лега") звернулось до
господарського суду Харківської
області з позовом до Харківської
міської ради, за участю третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні позивача:
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Харківській області про визнання права
власності.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 11.07.2014 року у
справі № 922/508/14, в порядку ст. 60
Господарського процесуального кодексу
України, прийнято зустрічну позовну
заяву Харківської міської ради до ТОВ
фірма "Лега" про визнання недійсним та
скасування пункту рішення, визнання
недійсним акту, повернення земельної
ділянки для спільного розгляду з
первісним позовом.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 25.07.2014 року у
справі № 922/508/14 в задоволенні первісних
позовних вимог ТОВ фірма "Лега"
відмовлено, в задоволенні зустрічних
позовних вимог Харківської міської
ради відмовлено.

Не погодившись з рішенням місцевого
господарського суду, Харківська міська
рада звернулось до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просила
скасувати рішення господарського суду
Харківської області від 25.07.2014 року в
частині відмови у задоволенні
зустрічних позовних вимог та прийняти
нове рішення, яким задовольнити
зустрічні позовні вимоги.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 10.09.2014 року у
справі № 922/508/14 апеляційну скаргу
Харківської міської ради залишено без
задоволення, а рішення господарського
суду Харківської області від 25.07.2014
року - без змін.

Не погоджуючись з вказаними судовими
актами, Харківська міська рада
звернулась до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в
якій просить скасувати рішення
господарського суду Харківської
області від 25.07.2014 року та постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 10.09.2014 року у
справі № 922/508/14 в частині відмови в
задоволенні зустрічних позовних вимог
та прийняти у вказаній частині нове
рішення, яким задовольнити зустрічні
позовні вимоги, аргументуючи порушення
норм права, зокрема,ст. 19 Конституції
України, ст. ст. 3, 10, 19, 23, 24 Земельного
кодексу України від 18.12.1990 року, ст. 26
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", ст. 16, 21
Цивільного кодексу України.

Розпорядженням секретаря другої
судової палати Вищого господарського
суду України від 22.12.2014 року № 03-05/3197 для
розгляду касаційної скарги у справі
№ 922/508/14, у зв'язку з перебуванням у
відпустці судді Ходаківської І.П. та
судді Фролової Г.М., сформовано колегію
суддів у складі: головуючий - Сибіга
О.М., судді Бакуліна С.В., Яценко О.В.
(доповідач).

Учасників судового процесу відповідно
до статті 1114 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) належним чином
повідомлено про час і місце розгляду
касаційної скарги.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України, переглянувши у
касаційному порядку рішення суду
першої інстанції та постанову
апеляційної інстанції, на підставі
встановлених фактичних обставин
справи, перевіривши застосування судом
першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено, що 20.02.1998 року
товариство з обмеженою
відповідальністю "Транссервіс" та ТОВ
фірма "Лега" уклали угоду, відповідно до
умов якої за ТОВ фірма "Лега" було
закріплено споруди за адресою: м.
Харків, пр. 50-річчя СРСР, № 151, що
складаються зі складу літ. Ж-1
(приміщення № 3, № 4, № 5, № 6) площею 92, 8
кв. м., нежилої споруди літ. Е-1
(приміщення № 1) площею 178, 8 кв. м.,
(приміщення № 2) площею 172, 8 кв. м.,
котельна літ. Г-1 (приміщення №7) площею
44,2 кв. м., загальною площею 488, 6 кв.
м., як долі загальної власності.

Судами досліджено, що передача даних
споруд підтверджується, також, актом
приймання-передачі № 2 та
реєстраційним посвідченням на об'єкти
нерухомого майна, які належать
юридичним особам від 20.03.1998 року № 1870.

14.07.1999 року рішенням виконавчого
комітету Харківської міської ради
№ 878 "Про надання у користування
земельних ділянок по пр. 50-річчя СРСР,
151" ТОВ фірма "Лега" вирішено надати
земельну ділянку по пр. 50-річчя СРСР, 151,
загальною площею 0, 3326 га (ділянки 4 і 5)
для експлуатації і обслуговування
складів та допоміжних будівель і
споруд.

Так, згідно вказаного рішення ТОВ фірма
"Лега" було надано земельну ділянку за
адресою: м. Харків, пр. 50-річчя СРСР, 151,
загальною площею 0, 3326 га, у постійне
користування для експлуатації і
обслуговування складів та допоміжних
будівель і споруд, що підтверджується
державним актом на право постійного
користування від 28.07.1999 року,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право постійного
користування землею за № 586.

Місцевими та апеляційним
господарськими судами досліджено, що
ТОВ фірма "Лега", в 2005 році воно
самовільно здійснило реконструкцію
існуючої нежитлової будівлі літ. "Е-1" по
пр. 50-річчя СРСР, 151.

Реконструкція - це перебудова введених
в експлуатацію в установленому порядку
об'єктів будівництва, яка передбачає
удосконалення виробництва, підвищення
його техніко-економічного рівня та
якості продукції, що виготовляється,
поліпшення умов експлуатації та
проживання, якості послуг, зміну
основних техніко-економічних
показників (кількість продукції,
потужність, функціональне призначення,
геометричні розміри тощо) (ДБН України
"Склад та зміст проектної документації
на будівництво ДБН А.2.2-3-2012"
затвердженого наказом Мінрегіону від
03.03.2012 року №98).

Судами досліджено, що відповідно до
технічного паспорту, виданого КП
"Харківське міське бюро технічної
інвентаризації", нежитлова будівля літ.
"Е-1", що знаходиться у власності ТОВ
фірма "Лега", складається з виробничого
приміщення загальною площею 351, 6 кв. м.,
підсобного приміщення 14, 8 кв. м.,
підсобного приміщення 9, 3 кв. м., склад 8,
7 кв. м., підсобне приміщення 22, 0 кв. м.

Територіально-спеціалізованим
проектним інститутом по плануванню і
забудові міста Харкова та Харківській
області Інституту "Харківпроект" було
проведено технічне обстеження
вказаних приміщень, за результатами
якого було надано технічний висновок
"Про стан будівельних конструкцій
самовільно виконаної реконструкції
нежитлових будівель та споруд літ. "Г-1",
"Д-1", "Е-1", "Ж-1" та самовільно побудованої
одноповерхової нежитлової будівлі за
адресою м. Харків, пр. 50-річчя СРСР, 151 та
можливості їх подальшої експлуатації
під виробничі та допоміжні
господарські будівлі та споруди",
відповідно до якого стан основних
несучих та огороджувальних
будівельних конструкцій обстежуваних
будівель знаходиться в задовільному
технічному стані та забезпечують
несучу здатність достатню для
подальшої експлуатації за
призначенням.

Місцевим та апеляційним
господарськими судами досліджено, що
ТОВ фірма "Лега" стверджує, що право
власності на вищевказані нежитлові
будівлі має бути визнано та
зареєстровано за ТОВ фірма "Лега",
оскільки нежитлові будівлі було
реконструйовано ним за власні кошти з
використанням власних будівельних
матеріалів.

Згідно ч. 2 ст. 375 Цивільного кодексу
України власник земельної ділянки
набуває право власності на зведені ним
будівлі, споруди та інше нерухоме
майно.

Положеннями ч.. 3 ст. 375 Цивільного
кодексу України передбачено, що право
власника на забудову здійснюється ним
за умови додержання архітектурних,
будівельних, санітарних, екологічних
та інших норм і правил, а також за умови
використання земельної ділянки за її
цільовим призначенням.

Відповідно до ч. 4 ст. 375 Цивільного
кодексу України правові наслідки
самочинної забудови, здійсненої
власником на його земельній ділянці,
встановлюються статтею 376 цього
Кодексу.

Частиною 1 ст. 376 Цивільного кодексу
України закріплено, що житловий
будинок, будівля, споруда, інше
нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або
будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без
відповідного документа, який дає право
виконувати будівельні роботи, чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

Рішенням виконавчого комітету
Харківської міської ради від 14.07.1999
року № 878 "Про надання у користування
земельних ділянок по пр. 50-річчя СРСР,
151" земельну ділянку за адресою: м.
Харків, пр. 50-річчя СРСР, 151, загальною
площею 0, 3326 га, було надано у
постійне користування для
експлуатації і обслуговування складів
та допоміжних будівель і споруд.

Пунктом 2.1. вказаного рішення
передбачено, що будь-яке будівництво, а
також реконструкція існуючих будівель
і споруд по пр. 50-річчя СРСР, 151 без
відповідного рішення міськвиконкому
забороняється.

За приписами ст. ст. 24, 29 Закону України
"Про планування і забудову територій",
(чинних на час виконання ТОВ фірма
"Лега" будівельних робіт) будівництво
вважається правомірним, якщо власник
ділянки чи землекористувач або інша
особа одержали у встановленому
містобудівельним законодавством
порядку дозволи на забудову об'єкта
містобудування та виконання
будівельних робіт.

Отже, обґрунтованим є висновок судів
попередніх інстанцій про те, що
реконструкція нежитлової будівлі літ.
"Е-1" по пр. 50-річчя СРСР, 151, в м. Харкові,
була здійснена позивачем за первісним
позовом самочинно на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, до того ж, без відповідного
рішення Харківської міської ради,
оскільки матеріали справи не містять
належних доказів на підтвердження цих
фактів.

Згідно ч. 2 ст. 376 Цивільного кодексу
України особа, яка здійснила або
здійснює самочинне будівництво
нерухомого майна, не набуває права
власності на нього.

За таких обставин, враховуючи
встановлені обставини справи, а також
відсутність доказів отримання
дозвільних документів на початок і на
проведення будівельних робіт щодо
реконструкції нежитлової будівлі літ.
"Е-1" по пр. 50-річчя СРСР, 151, в м. Харкові
та доказів введення та прийняття цієї
будівлі встановленому законом порядку
в експлуатацію, суди дійшли вірного
висновку про необґрунтованість
позовних вимог ТОВ фірма "Лега" про
визнання за ним права власності на
нежитлову будівлю літ. "Е-1" за адресою:
м. Харків, пр. 50-річчя СРСР, 151, загальною
площею 406, 4 кв. м., яка складається з:
виробничого приміщення № 1 - 351, 6 кв. м.,
самочинно реконструйованого
підсобного приміщення №3 - 14,8 кв.
м., самочинно реконструйованого
підсобного приміщення №4 - 9,3 кв. м.,
самочинно реконструйованого складу №5
- 8,7 кв. м., самочинно реконструйованого
підсобного приміщення № 6 - 22 кв. м. та
правомірну відмову судом першої
інстанції у їх задоволенні.

Крім того, Харківською міською радою
заявлено зустрічні позовні вимоги про
визнання недійсним та скасування п.
1.1.2., п. 1.2. рішення виконавчого комітету
Харківської міської ради від 14.07.1999
року № 878 "Про надання у користування
земельних ділянок по пр. 50-річчя СРСР,
151", визнання недійсним державного акту
на право постійного користування
землею, серії ХР-38-01-001970, реєстраційний
№ 586 від 28.07.1999, виданого ТОВ фірма
"Лега" на земельну ділянку площею
0, 3326 га по пр. 50-річчя СРСР, 151 у м.
Харкові та повернення її Харківській
міській раді, стосовно яких колегія
суддів зазначає наступне.

Положеннями ст. 30 Земельного кодексу
України (чинний станом на 20.02.1998 р.,
тобто на момент укладення угоди про
передачу ТОВ фірмі "Лега" будівель по
пр. 50-річчя СРСР, 151) передбачено, що при
переході права власності на будівлю і
споруду разом з цими об'єктами
переходить у розмірах, передбачених
статтею 67 цього Кодексу, і право
власності або право користування
земельною ділянкою без зміни її
цільового призначення і, якщо інше не
передбачено у договорі відчуження -
будівлі та споруди. У разі зміни
цільового призначення надання
земельної ділянки у власність або
користування здійснюється в порядку
відведення. При переході права
власності громадян на жилий будинок і
господарські будівлі та споруди до
кількох власників, а також при переході
права власності на частину будинку в
разі неможливості поділу земельної
ділянки між власниками без шкоди для її
раціонального використання земельна
ділянка переходить у спільне
користування власників цих об'єктів.
При передачі підприємствами,
установами і організаціями будівель та
споруд іншим підприємствам, установам
і організаціям разом з цими об'єктами
до них переходить право користування
земельною ділянкою, на якій
знаходяться зазначені будівлі та
споруди. Право власності або право
користування земельною ділянкою у
перелічених випадках посвідчується
Радами народних депутатів відповідно
до вимог статті 23 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 23 Земельного кодексу
України (чинний станом на 14.07.1999 року,
тобто на момент прийняття виконавчим
комітетом Харківської міської ради
рішення про надання ТОВ "Лега" у
постійне користування земельної
ділянки по пр. 50-річчя СРСР, 151) право
власності або право постійного
користування землею посвідчується
державними актами, які видаються і
реєструються сільськими, селищними,
міськими, районними Радами народних
депутатів.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено, що виконавчим
комітетом Харківської міської ради, на
виконання вимог чинного на той момент
законодавства, ТОВ фірмі "Лега" було
видано державний акт на право
постійного користування землею
реєстраційний № 586 від 28.07.1999 щодо
надання йому у постійне користування
земельної ділянки площею 0, 3326 га по пр.
50-річчя СРСР, 151 у м. Харкові.

За таких обставин, колегія суддів
касаційної інстанції погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
про те, що виконавчий комітет
Харківської міської ради прийняв
рішення від 14.07.1999 року № 878 "Про надання
у користування земельних ділянок по пр.
50-річчя СРСР, 151" та видав державний акт
на право постійного користування
землею, серії ХР-38-01-001970, реєстраційний
№ 586 від 28.07.1999 року відповідно до
компетенції, передбаченої
законодавством, що діяло в той період,
та в межах наданих йому повноважень.

Отже, обґрунтованим є висновок судів
попередніх інстанцій про те, що
підстави для визнання недійсним та
скасування п. 1.1.2., п. 1.2. рішення
виконавчого комітету Харківської
міської ради від 14.07.1999 року № 878 "Про
надання у користування земельних
ділянок по пр. 50-річчя СРСР, 151", а також
визнання недійсним державного акту на
право постійного користування землею,
серії ХР-38-01-001970, реєстраційний № 586 від
28.07.1999, виданого ТОВ фірма "Лега" на
земельну ділянку площею 0, 3326 га по пр.
50-річчя СРСР, 151 у м. Харкові - відсутні, у
зв'язку з чим суди дійшли вірного
висновку про безпідставність та
необґрунтованість таких позовних
вимог та відмовили у їх задоволенні.

Крім того, судами вірно вказано про те,
що позовна вимога про повернення
Харківській міській раді земельної
ділянки площею 0, 3326 га по пр. 50-річчя
СРСР, 151, переданої на підставі
державного акту на право постійного
користування землею, серії ХР-38-01-001970,
реєстраційний № 586 від 28.07.1999, виданого
ТОВ фірма "Лега" також не підлягає
задоволенню, оскільки є похідною від
перших двох позовних вимог, у
задоволенні яких було відмовлено.

Всі інші доводи скаржника не
спростовують висновків судів
попередніх інстанцій та зводяться до
переоцінки доказів, яким вже було
надано оцінку судами попередніх
інстанцій.

Отже, колегія суддів касаційної
інстанції приходить до висновку, що під
час розгляду справи місцевим та
апеляційним господарськими судами
фактичні обставини справи встановлено
на основі повного, всебічного і
об'єктивного дослідження поданих
доказів, господарськими судами вірно
застосовані норми права, а доводи
скаржника не спростовують законності
прийнятих у справі судових актів.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України
касаційна інстанція за результатами
розгляду касаційної скарги має право
залишити рішення першої інстанції або
постанову апеляційної інстанції без
змін, а скаргу - без задоволення.

Касаційна скарга залишається без
задоволення, коли суд визнає, що
рішення місцевого та постанова
апеляційного господарських судів
прийняті з дотриманням вимог
матеріального та процесуального права,
з'ясуванням всіх обставин, які мають
значення для правильного вирішення
спору.

Таким чином, колегія суддів Вищого
господарського суду України
погоджується з висновками місцевого та
апеляційного господарських судів, які
відповідають матеріалам справи та
чинному законодавству, у зв'язку з чим
підстав для скасування чи зміни
оскаржуваних судових актів не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Харківської
міської ради на постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
10.09.2014 року у справі № 922/508/14 залишити
без задоволення.

2. Постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
10.09.2014 року у справі № 922/508/14 залишити
без змін.

Головуючий суддяО.М. Сибіга СуддіС.В.
Бакуліна О.В. Яценко