РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2014 р.
Справа № 918/1356/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

головуюча суддя
Сініцина Л.М.

судді
Гудак А.В.

Олексюк Г.Є.

при секретарі судового засідання
Вавринчук А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
відповідача - Товариства з обмеженою
відповідальністю "Санком-Рівне" від
01.12.2014 р. на рішення господарського суду
Рівненської області від 17.11.14 р. у
справі № 918/1356/14

за позовом Комунального
автотранспортного підприємства 1728

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Санком-Рівне"

про врегулювання розбіжностей до
договору реструктуризації боргу

та за зустрічним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Санком-Рівне"

до відповідача Комунального
автотранспортного підприємства 1728

про визнання договору
реструктуризації боргу за послугу
захоронення ТПВ від 05.08.2014 р. укладеним
в редакції протоколу розбіжностей від
05.09.2014 р.

за участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом
(відповідача за зустрічним позовом) - не
з'явився;

від відповідача за первісним позовом
(позивача за зустрічним позовом) - не
з'явився.

Рішенням господарського суду
Рівненської області від 17.11.2014 р. у
справі № 918/1356/14 (суддя Політика Н.А.)
відмовлено у задоволенні первісного
позову Комунального автотранспортного
підприємства 1728 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Санком-Рівне" про врегулювання
розбіжностей до договору
реструктуризації боргу; відмовлено у
задоволенні зустрічного позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Санком-Рівне" до
Комунального автотранспортного
підприємства 1728 про визнання договору
реструктуризації боргу за послугу
захоронення ТПВ від 05.08.2014 р. укладеним
в редакції протоколу розбіжностей від
05.09.2014 р. При прийнятті рішення з
первісного позову суд виходив з того,
що сторонами не досягнуто домовленості
з усіх істотних умов і не підписано
текст договору, а відповідно, відсутні
законні, правові підстави, вважати, що
договір реструктуризації боргу за
послуги захоронення ТПВ від 05.08.2014 є
укладеним; договір вважається
укладеним, якщо сторони в належній
формі дійшли згоди за всіма істотними
умовами договору; щодо зустрічного
позову - відповідач не підписав
протокол розбіжностей, згідно норм
чинного законодавства; позивачем у
справі не доведено належним чином та не
надано відповідних доказів в
підтвердження обставин, що стали
підставою для звернення з позовом до
суду; вимоги сторін є не доведеними та
необґрунтованими, підстави для
задоволення первісного та зустрічного
позовів відсутні.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Санком-Рівне"
звернулося з апеляційною скаргою від
01.12.2014 р., в якій просить скасувати
рішення суду від 17.11.2014 р. у справі №
918/1356/14 за позовом КАТП 1728 до ТзОВ
"Санком-Рівне" про врегулювання
розбіжностей до договору
реструктуризації та за зустрічним
позовом ТзОВ "Санком-Рівне" до КАТП 1728
про визнання договору
реструктуризації боргу за послугу
захоронення ТПВ від 05.08.2014 р. укладеним
в редакції протоколу розбіжностей від
05.09.2014 р. в частині відмови у
задоволенні зустрічного позову ТзОВ
"Санком-Рівне"; в цій частині прийняти
нове рішення, яким зустрічний позов
ТзОВ "Санком-Рівне" до КАТП 1728 про
визнання договору реструктуризації
боргу за послугу захоронення ТПВ від
05.08.2014 р. укладеним в редакції протоколу
розбіжностей від 05.09.2014 р. задовольнити
повністю; визнати договір
реструктуризації боргу за послугу
захоронення ТПВ від 05.08.2014 р. укладеним
в редакції протоколу розбіжностей від
05.09.2014 р., посилаючись на те, що суд
першої інстанції безпідставно
відмовив у задоволенні зустрічного
позову ТзОВ "Санком-Рівне", а тому в цій
частині рішення суду підлягає
скасуванню, а зустрічний позов -
задоволенню. 21.08.2014 р. ним було отримано
два примірники проекту договору
реструктуризації боргу за послугу
захоронення ТПВ від 05.08.2014 р. ТзОВ
"Санком-Рівне" за наслідками розгляду
договору реструктуризації боргу за
послугу захоронення ТПВ від 05.08.2014 р.
було підписано вказаний договір разом
з протоколом розбіжностей, який було
надіслано КАТП 1728, однак останній
відмовився підписувати вказаний
договір в редакції протоколу
розбіжностей. У зв'язку з неотриманням
будь-якої відповіді від КАТП 1728 на
виконання умов даного договору
реструктуризації боргу за послугу
захоронення ТПВ вів 05.08.2014 р. в редакції
протоколу розбіжностей
запропонованого ТзОВ "Санком-Рівне"
11.09.2014 р. та 15.09.2014 р. позивачем ТзОВ
"Санком-Рівне" було сплачено КАТП 1728
кошти в загальному розмірі 100 347,76 грн.
17.09.2014 р. КАТП 1728 було надіслано на
адресу ТзОВ "Санком-Рівне" лист в якому
вони зазначають, що ними не приймаються
розбіжності зазначені в протоколі, та
ними буде передано спір на вирішення до
суду. Станом на 17.09.2014 р. ТзОВ
"Санком-Рівне" на виконання умов
договору реструктуризації боргу за
послугу захоронення ТПВ від 05.08.2014 р. в
редакції протоколу розбіжностей ТзОВ
"Санком-Рівне" вже було оплачено суму в
розмірі 100 347,76 грн. КАТП 1728 було
прийнято зазначені кошти, оскільки
будь-яких повідомлень про те, що КАТП 1728
відмовляється зараховувати вказані
кошти в рахунок погашення
заборгованості по договору
реструктуризації боргу за послугу
захоронення ТПВ від 05.08.2014 р, оскільки
він є неукладеним, КАТП 1728 на адресу
ТзОВ "Санком-Рівне" не надсилало. Отже,
КАТП 1728 було погоджено укласти договір
реструктуризації боргу в редакції
протоколу розбіжностей ТзОВ
"Санком-Рівне", оскільки кошти, які були
сплачені 11.09.2014 р. та 15.09.2014 р. на
загальну суму 100 347,76 грн. КАТП 1728 не було
повернуто. В платіжних дорученнях в
графі - "призначення платежу" зазначено,
що вказані кошти вони сплачують згідно
договору реструктуризації боргу за
послугу захоронення ТПВ від 05.08.2014 р.
03.10.2014 р. ТзОВ "Санком-Рівне" здійснило
ще одну оплату заборгованості згідно
графіку зазначеного в протоколі
розбіжностей на суму 50 173,88 грн.
Висновки суду першої інстанції
стосовно того, що оскільки КАТП 1728 не
було підписано протокол розбіжностей
ТзОВ "Санком-Рівне", від 05.09.2014 р., то
договір реструктуризації є
неукладеним, є безпідставними оскільки
ТзОВ "Санком-Рівне" було вчинено дії в
межах договору реструктуризації боргу
в редакції протоколу розбіжностей від
05.09.2014 р., а КАТП 1728 в свою чергу було
вчинено дії по прийняттю пропозиції
скаржника, а саме прийнято кошти,
сплачені ТзОВ "Санком-Рівне" в межах
договору реструктуризації, а тому
твердження суду, що договір є
неукладеним не відповідають фактичним
обставинам. Суд безпідставно відмовив
у задоволенні зустрічного позову ТзОВ
"Санком-Рівне", а тому в цій частині
рішення суду підлягає скасуванню, а
зустрічний позов підлягає задоволенню.

Позивач за первісним позовом
(відповідач за зустрічним позовом) -
Комунальне автотранспортне
підприємство 1728, станом на момент
розгляду апеляційної скарги, відзиву
на апеляційну скаргу суду не надав та
явку представника в судове засідання
не забезпечив, причину неявки суду не
повідомив, хоча був належним чином
повідомлений про день і час розгляду
апеляційної скарги, що стверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення (ухвали апеляційного
суду) (а.с. 97).

Відповідач за первісним позовом
(позивач за зустрічним позовом) -
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Санком-Рівне" явку
представника у судове засідання не
забезпечив. 24.12.2014 р. через канцелярію
суду подав клопотання про відкладення
розгляду даної справи на іншу дату у
зв'язку із перебуванням представника
товариства в іншому судовому засіданні
Житомирського апеляційного
адміністративного суду, яке
відбудеться 24.12.2014 р. о 12:00 год.,
направити іншого представника
товариство не може.

Однак, дане клопотання до задоволення
не підлягає, як необґрунтоване,
виходячи з наступного.

Згідно статті 99 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) в апеляційній інстанції
справи переглядаються за правилами
розгляду цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Відповідно до підпункту 3.9.2 пункту 3.9
постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них, справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору. Господарський суд з
урахуванням обставин конкретної
справи може відхилити доводи учасника
судового процесу - підприємства,
установи, організації, іншої юридичної
особи, державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і т.
п.). При цьому господарський суд
виходить з того, що у відповідних
випадках такий учасник судового
процесу не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з
числа як своїх працівників, так і осіб,
не пов'язаних з ним трудовими
відносинами. Неможливість такої заміни
представника і неможливість розгляду
справи без участі представника
підлягає доведенню учасником судового
процесу на загальних підставах (статті
32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів
для оплати послуг представника не може
свідчити про поважність причини його
відсутності в судовому засіданні.
Неявка учасника судового процесу в
судове засідання не є підставою для
скасування судового рішення, якщо
ухвалу, в якій зазначено час і місце
такого засідання, надіслано йому в
порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1
підпункту 3.9 цього пункту постанови.

Оскільки явка представників сторін в
судове засідання обов'язковою не
визнавалася, сторони належним чином
були повідомлені про день, час і місце
розгляду апеляційної скарги, колегія
суддів прийшла до висновку про
можливість розгляду апеляційної
скарги без участі представників
позивача та відповідача.

Згідно статті 101 ГПК України у процесі
перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги та
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги; перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, апеляційний
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

22 вересня 2014 року Комунальне
автотранспортне підприємство 1728 (далі
КАТП 1728 позивач) звернулося до
господарського суду Рівненської
області з позовною заявою до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Санком-Рівне" (ТзОВ
"Санком-Рівне", відповідач) про
врегулювання розбіжностей до договору
реструктуризації боргу за послугу
захоронення ТПВ від 05.08.2014 р. (а.с. 2-21).

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 22.09.2014 р.
позовну заяву було прийнято до
розгляду, порушено провадження у
справі та призначено справу до
слухання на 06.10.2014 р. (а.с. 1).

06.10.2014 р. Товариство з обмеженою
відповідальністю "Санком-Рівне"
звернулося до господарського суду
Рівненської області із зустрічним
позовом до Комунального
автотранспортного підприємства 1728 про
визнання договору реструктуризації
боргу за послугу захоронення ТПВ від
05.08.2014 р. укладеним в редакції протоколу
розбіжностей від 05.09.2014 р. (а.с. 30-39).

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 06.10.2014 р.
зустрічний позов прийнято до розгляду
разом з первісним позовом (а.с. 44-45).

Як вбачається з матеріалів справи, 20
серпня 2014 року Комунальне
автотранспортне підприємство 1728 маючи
намір укласти договір
реструктуризації боргу за послугу
захоронення ТПВ від 05.08.2014 р. направило
ТзОВ "Санком-Рівне" із супровідним
листом проект договору
реструктуризації боргу за послугу
захоронення ТПВ від 05.08.2014 р. у двох
примірниках з проханням підписати та
повернути в термін відповідно до вимог
чинного законодавства. В листі
зазначено, що 05.08.2014 р. господарським
судом Рівненської області (справа
918/1017/14) затверджено план досудової
санації КАТП 1728, яким передбачено
введення процедури санації до 06.08.2015 р.
Пунктом 5.2 "Ліквідація дебіторської
заборгованості КАТП 1728" розділу 5
"Заходи щодо відновлення
платоспроможності КАТП 1728, розрахунок
необхідних коштів для реалізації
заходів" плану досудової санації
передбачено укладення з дебітором ТзОВ
"Санком-Рівне" договору
реструктуризації заборгованості в
сумі 2 525 701,52 грн., яка утворилася станом
на 30.04.2014 р., згідно договору № 2 від
01.10.2011 р. про надання послуги
захоронення ТПВ (а.с.19).

В пункті 1 проекту договору викладено
предмет договору з посиланням на
згаданий затверджений план досудової
санації позивача, яким передбачено
укладення договору реструктуризації
саме на період введення процедури
досудової санації строком на
дванадцять місяців - з 05.08.2014 р. по 31.07.2015
р. з щомісячною оплатою в сумі 210 475,12
грн. (а.с.8).

Як вбачається з пункту 5.2 плану санації,
ним передбачено графік погашення боргу
ТзОВ "Санком-Рівне", що виник на
підставі договору № 2 про надання
послуги захоронення ТПВ від 01.10.2011 р.
Даним графіком визначено період
погашення боргу - з 01.07.2014 р. по 30.04.2015 р.
та розмір щомісячного платежу - 252 570,15
грн. (а.с.13-18)

Листом від 05.09.2014 р. ТзОВ "Санком-Рівне"
повідомило КАТП 1728, що ними розглянуто
направлений для підписання договір
реструктуризації боргу за послугу
захоронення ТПВ від 05.08.2014 р., складено
протокол розбіжностей від 05.09.2014 р.,
договір реструктуризації боргу за
послугу захоронення ТПВ від 05.08.2014 р.
підписано з урахуванням протоколу
розбіжностей до проекту договору
реструктуризації боргу за послугу
захоронення ТПВ від 05.08.2014 р.; у випадку
непогодження зі сторони КАТП 1728 з
положеннями протоколу розбіжностей
ТзОВ "Санком-Рівне" не заперечує проти
передачі неврегульованих розбіжностей
протоколу на вирішення суду (а.с.20).

З даного протоколу розбіжностей
вбачається, що боржником ТзОВ
"Санком-Рівне" змінено період, на який
надається розстрочка, визначено його з
01.08.2014 р. по 31.07.2019 р. та розмір
щомісячного платежу з 210 475, 12 грн. - на 50
173, 88 грн. (а.с.9-10), що не узгоджується з
планом санації.

КАТП 1728, отримавши 10.09.2014 р. один
примірник договору реструктуризації
боргу за послугу захоронення ТПВ від
05.08.2014 р. з двома примірниками протоколу
розбіжностей від 05.09.2014 р. в листі від
17.09.2014 р. до ТзОВ "Санком-Рівне"
повідомило, що зазначені розбіжності
ним не приймаються, не будуть включені
в спірний договір, КАТП 1728 передасть їх
на врегулювання до суду (а.с.21).

За наведених обставин, враховуючи
згоду ТзОВ "Санком-Рівне" в листі від
05.09.2014 р. на звернення до суду (а.с. 20),
КАТП 1728 звернулося до господарського
суду Рівненської області з позовом до
ТзОВ "Санком-Рівне" про врегулювання
розбіжностей до договору
реструктуризації боргу.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу
України (далі ЦК України) цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Загальний порядок укладання
господарських договорів врегульований
статтею 181 Господарського кодексу
України (далі ГК України), згідно якого
господарський договір викладається у
формі єдиного документа, підписаного
сторонами та скріпленого печатками;
проект договору може бути
запропонований будь-якою з сторін і у
випадку, якщо проект договору
викладено як єдиний документ, він
надається другій стороні у двох
примірниках; сторона, яка одержала
проект договору, у разі згоди з його
умовами оформляє договір відповідно до
вимог частини першої цієї статті і
повертає один примірник договору
другій стороні або надсилає відповідь
на лист, факсограму тощо у
двадцятиденний строк після одержання
договору; за наявності заперечень щодо
окремих умов договору сторона, яка
одержала проект договору, складає
протокол розбіжностей, про що робиться
застереження у договорі, та у
двадцятиденний строк надсилає другій
стороні два примірники протоколу
розбіжностей разом з підписаним
договором; сторона, яка одержала
протокол розбіжностей, зобов'язана
протягом 20 днів розглянути його та в
цей же строк вжити заходів для
врегулювання розбіжностей з другою
стороною та включити до договору всі
прийняті пропозиції (частини 1-5).

У paзі досягнення сторонами згоди щодо
всіх або окремих умов, зазначених у
протоколі розбіжностей така згода
згідно пункту 6 статті 181 ГК України
повинна бути підтверджена у письмовій
формі (протоколом узгодження
розбіжностей, листами, телеграмами,
телефонограмами тощо).

Частинами, 1, 3 статті 179 ГК України
передбачено, що майново-господарські
зобов'язання, які виникають між
суб'єктами господарювання або між
суб'єктами господарювання і не
господарюючими суб'єктами - юридичними
особами на підставі господарських
договорів, є господарсько-договірними
зобов'язаннями; укладення
господарського договору є обов'язковим
для сторін, якщо він заснований на
державному замовленні, виконання якого
є обов'язком для суб'єкта
господарювання у випадках,
передбачених законом, або існує пряма
вказівка закону щодо обов'язковості
укладення договору для певних
категорій суб'єктів господарювання чи
органів державної влади або органів
місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 187 ГК України
спори, які виникають при укладанні
господарських договорів за державним
замовленням, або договорів, укладення
яких є обов'язковим на підставі закону
та в інших випадках, встановлених
законом, розглядаються судом. День
набрання чинності рішення суду, яким
вирішено питання щодо
переддоговірного спору, вважається
днем укладення відповідного
господарського договору, якщо рішенням
суду не визначено інше.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (стаття 636
ЦК України).

Згідно статті 638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору; істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди; договір укладається
шляхом пропозиції однієї сторони
укласти договір (оферти) і прийняття
пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до статті 641 ЦК України
пропозицію укласти договір (оферту)
може зробити кожна із сторін
майбутнього договору; пропозиція
укласти договір має містити істотні
умови договору і виражати намір особи,
яка її зробила, вважати себе
зобов'язаною у разі її прийняття.

Відповідь особи, якій адресована
пропозиція укласти договір, про її
прийняття (акцепт) повинна бути повною
і безумовною (стаття 642 ЦК України).

Оскільки спірний договір не є
обов'язковим, первісним позивачем
протокол розбіжностей до договору
реструктуризації боргу не підписаний,
сторонами не досягнуто домовленості з
усіх істотних умов договору, відсутні
законні підстави вважати, що договір
реструктуризації боргу за послуги
захоронення ТПВ від 05.08.2014 р. є
укладеним.

Суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку про відсутність
правових підстав для задоволення
позовних вимог щодо врегулювання
розбіжностей до договору та визнання
договору реструктуризації боргу за
послугу захоронення ТПВ від 05.08.2014 р.
укладеним на умовах поданих
Комунальним автотранспортним
підприємством 1728, та відповідно
зобов'язання відповідача ТзОВ
"Санком-Рівне" укласти вказаний договір
на відповідних умовах, оскільки
укладення даного договору не є
обов'язковим для сторін, виходячи із
правовідносин, що склалися між ними.

Щодо зустрічного позову Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Санком-Рівне" до Комунального
автотранспортного підприємства 1728 про
визнання договору реструктуризації
боргу за послугу захоронення ТПВ від
05.08.2014 р. укладеним в редакції протоколу
розбіжностей від 05.09.2014 р. колегія
суддів зазначає, наступне.

Згідно надісланого Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Санком-Рівне" Комунальному
автотранспортному підприємству 1728
протоколу розбіжностей від 05.09.2014 р. до
договору реструктуризації боргу за
послугу захоронення ТПВ від 05.08.2014 р.,
ТзОВ "Санком-Рівне" запропонував
викласти пункт 1.1 договору в наступній
редакції: "Виконавець надає Замовнику
розстрочку в оплаті вартості послуг із
захоронення ТПВ строк оплати яких
настав на 01 серпня 2014 року на загальну
суму 3 010 432,65 грн., відповідно до
договору № 2 від 01.09.2011 р. про надання
послуг захоронення ТПВ. Розстрочка
надається терміном на 60 календарних
місяців з 01.08.2014 р. по 31.07.2019 р. (включно)
згідно даного графіку". Пункт 2 договору
запропоновано вкласти в такій
редакції: "Замовник зобов'язаний до 15
числа наступного за розрахунковим
місяцем здійснювати оплату
розстроченої вартості послуг із
захоронення ТПВ за період, що вказаний
в пункті 1 даного Договору" (а.с.9-10).

Виходячи з вимог чинного
законодавства, договір вважається
укладеним, якщо сторони в належній
формі дійшли згоди за всіма істотними
умовами договору, однак ТзОВ
"Санком-Рівне" не підписав протоколу
розбіжностей.

Період на який надається розстрочка
згідно договору про реструктуризацію
боргу є істотною умовою, а позивач та
відповідач згоди з даної істотної
умови не досягли.

Згідно частини 1 статті 638 ЦК України та
частини 2 статті 180 ГК України
господарський договір вважається
укладеним, якщо між сторонами у
передбачених законом порядку та формі
досягнуто згоди щодо усіх його
істотних умов; істотними умовами
називають умови про предмет договору,
умови, визначені законом як істотні або
є необхідними для договорів даного
виду, а також всі ті умови, відносно
яких за заявою хоча б однієї із сторін
повинна бути досягнуто згода.

Отже, у зв'язку з недосягненням
сторонами згоди з усіх істотних умов
договору, він вважається не укладеним,
тобто таким, що не відбувся.

Враховуючи вище викладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що сторонами не
подано суду належних доказів, які б
підтверджували наявність встановлених
законом обов'язкових підстав для
укладення договору реструктуризації
боргу за послугу захоронення ТПВ від
05.08.2014 р., а тому у задоволенні
первісного та зустрічного позову слід
відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 32 ГПК
України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд встановлює
наявність чи відсутність обставин, на
яких ґрунтуються вимоги і заперечення,
а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення
спору.

Статтями 33, 34 ГПК України передбачено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень;
докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу;
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи;
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Згідно частини 1 статті 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

За наведених обставин, колегія суддів
апеляційного господарського суду
приходить до висновку, що судом першої
інстанції правомірно прийнято рішення
про відмову у задоволенні заявлених
сторонами позовних вимог у повному
обсязі.

Доводи апеляційної скарги колегією
суддів до уваги не приймаються,
оскільки спростовуються вищенаведеним
та матеріалами справи, не відповідають
нормам чинного законодавства, що
регулюють дані правовідносини, не
впливають на правомірність прийнятого
господарським судом рішення та не
можуть бути підставою для його
скасування.

Оплата апелянтом заборгованості із
зазначенням в платіжних документах в
графі "призначення платежу" - згідно
договору реструктуризації боргу і не
повернення цих коштів КАТП 1728 не є
доказом того, що даний договір є
укладеним і сторонами досягнуто усіх
умов договору.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
103 ГПК України апеляційна інстанція за
результатами розгляду апеляційної
скарги має право залишити рішення
місцевого господарського суду без
змін, а скаргу - без задоволення.

Апеляційний господарський суд залишає
рішення місцевого господарського суду
без змін, а скаргу - без задоволення,
якщо рішення є законним та
обґрунтованим.

Рішення суду першої інстанції прийнято
з дотриманням норм матеріального і
процесуального права та повним
дослідженням усіх обставин справи.

Підстав для його скасування не
вбачається.

Апеляційна скарга до задоволення не
підлягає.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду
Рівненської області від 17.11.2014 р. у
справі № 918/1356/14 залишити без змін, а
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Санком-Рівне" від 01.12.2014 р. - без
задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Головуюча суддя
Л.М. Сініцина

Судді
А.В. Гудак

Г.Є. Олексюк