м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Діамед»До Третя
особа, Комунального підприємства
«Київжитлоспецексплуатація» яка не
заявляє самостійні вимоги на предмет
спору, на стороні відповідача
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу Шевчук
Зоя Миколаївна Провизнання
виконавчого нотаріусу таким, що не
підлягає виконанню Суддя Спичак
Представники сторін:
від позивача: Половов К.М. - дов. № б/н
від відповідача: Хлівнюк М.М. - дов. №
155/1/03-3639 від 11.09.2014 р.
від третьої особи: не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач звернувся до Господарського
суду міста Києва з позовом до
відповідача, в якому просив визнати
таким, що не підлягає виконанню
виконавчий напис, вчинений 11.07.2014
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу Шевчук
Зоєю Миколаївною за договором № 1413 про
передачу майна територіальної громади
міста Києва оренду від 15.11.2013 р., та
зареєстрований в реєстрі за № 1427 про
задоволення вимог Комунального
«Київжитлоспецексплуатація» шляхом
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Діамед» грошових
коштів у розмірі 40 677,40 грн., а також
відшкодування судових витрат.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 14.11.2014 було порушено
залучено до участі у розгляді справи у
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійні вимоги на предмет спору на
стороні відповідача, - приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу Шевчук Зою
Миколаївну, розгляд справи призначено
Представник відповідача 28.11.2014 року
через канцелярію суду подав відзив на
позовну заяву, а в судовому засіданні
05.12.2014 року надав усні пояснення,
відповідно до яких проти задоволення
позовних вимог заперечив у повному
Представник позивача в судове
засідання 05.12.2014 року не з'явився,
вимоги ухвали суду не виконав, про
причини неявки суд не повідомив, про
дату та час слухання справи був
повідомлений належним чином.
Представник третьої особи в судове
засідання 05.12.2014 року не з'явився, проте
через канцелярію суду направила
письмові пояснення по справі та
документи, на підставі яких нею було
вчинено оспорюваний позивачем
виконавчий напис. Також, третя особа
просила суд здійснювати розгляд справи
без участі її представника, за наявними
у справі матеріалами.
У зв'язку з неявкою в судове засідання
представників позивача та третьої
особи, розгляд справи відкладено до
В судовому засіданні 22.12.2014 представник
позивача заявлену вимогу підтримав у
повному обсязі. Просив суд позов
задовольнити. Вимога позивача
мотивована тим, що виконавчий напис,
вчинений 11.07.2014 р. приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу Шевчук Зоєю Миколаївною за
договором № 1413 про передачу майна
територіальної громади міста Києва
оренду від 15.11.2013 р., та зареєстрований в
реєстрі за № 1427 - суперечить ст. 88
Закону України «Про нотаріат», та
вчинений всупереч п. 3.1 глави 16 наказу
Міністерства юстиції України «Про
затвердження Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України»
від 22.02.2012 р. № 296/5, оскільки
заборгованість позивача перед
відповідачем не є безспірною, і
нотаріусом при вчиненні виконавчого
напису не було перевірено безспірність
вимог відповідача. Крім того, позивачем
зазначено про те, що при вчиненні
виконавчого напису № 1427 від 11.07.2014 р.
приватним нотаріусом було невірно
зазначено пункт Переліку документів,
за яким стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі вчинення виконавчих написів
Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, про причини
такої неявки суду було відомо з раніше
поданих пояснень третьої особи.
Також, позивачем через канцелярію суду
разом з позовною заявою було подано
заяву про вжиття заходів до
забезпечення позову, в якій позивач
просив зупинити стягнення на підставі
оспорюваного у даній справі
Відповідно до статті 66 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд за заявою сторони,
прокурора чи його заступника, який
подав позов, або з своєї ініціативи має
право вжити заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.
Згідно постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
№16 "Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову", особа, яка подала заяву про
забезпечення позову, повинна
обґрунтувати причини звернення із
заявою про забезпечення позову. З цією
метою та з урахуванням загальних вимог,
передбачених статтею 33 ГПК,
обов'язковим є подання доказів
наявності фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного
заходу до забезпечення позову.
Господарський суд міста Києва
дослідивши наявні у справі матеріали,
враховуючи те, що забезпечення позову є
засобом запобігання можливим
порушенням майнових прав чи
охоронюваних законом інтересів
юридичної або фізичної особи, а також
те, що позивачем окрім самої заяви, не
надано суду доказів наявності
фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного
заходу до забезпечення позову, суд
приходить до висновку, що достатні
підстави вважати, що невжиття заходів
до забезпечення позову у даній справі
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення господарського суду
по даній справі - відсутні, а тому заява
позивача про вжиття заходів до
забезпечення позову задоволенню судом
Відповідно до положень статті 75 ГПК
України справа розглядається за
наявними в ній матеріалами.
В судовому засіданні 22.12.2014 року на
підставі ст. 85 ГПК України оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
суду.
Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, Господарський суд міста Києва,
Як вбачається з матеріалів справи,
15.11.2013 р. між Департаментом комунальної
власності м. Києва виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації)
(орендодавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Діамед»
(орендар) було укладеного договір № 1413
про передачу майна територіальної
громади міста Києва в оренду,
відповідно до п. 1.1 якого орендодавець
на підставі рішення Київської міської
ради від 22 травня 2013 р. № 346/9403 «Про
затвердження переліку нежитлових
приміщень комунальної власності
територіальної громади міста Києва,
право оренди яких виборюється на
конкурсних засадах» та рішення
конкурсної комісії з питань оренди
майна територіальної громади міста
Києва Департаменту комунальної
власності м. Києва виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) від
22.08.2013 р. протокол № 21 передає, а орендар
приймає в оренду нерухоме майно
(нежитлові приміщення), що належать до
комунальної власності територіальної
громади міста Києва; далі - об'єкт
оренди, яке знаходиться за адресою: вул.
Приозерна, буд. № 2 літ. А. для
Пунктами 3.1, 3.2 та 3.3 договору оренди
передбачено, що за користування
об'єктом оренди ТОВ «Діамед» сплачує
орендну плату, яка становить 8 100,00 грн.
та компенсацію витрат підприємства за
користування земельною ділянкою на
якій розташовано об'єкт оренди, яка
складає 460,95 грн. Розмір орендної плати
за кожний наступний місяць
визначається з урахуванням індексу
інфляції за попередній місяць,
опублікованому у поточному місяці.
Згідно з п. 3.7 договору, орендна плата та
компенсація витрат підприємства за
користування земельною ділянкою
сплачується орендарем незалежно від
наслідків господарської діяльності
орендаря щомісячно не пізніше 5 числа
Як зазначає відповідач, позивачем було
порушено строки сплати орендних
платежів за договором, у зв'язку з чим
він направив позивачу вимогу від 20.03.2014
р. № 155/1/03-1080 про сплату заборгованості
у розмірі 60 590,57 грн. (отримана
позивачем 25.06.2014 р.) та рахунок
попередження від 28.04.2014 р. № 155/1/03-1616
(отримана позивачем 07.05.2014 р.).
Рахунком-попередженням зазначено, що
заборгованість ТОВ «Діамед» за період
з 01.01.2014 р. по 30.04.2014 р. за орендну плату
становить 39 426,70 грн. та 3 % річних - 222,43
У свою чергу, враховуючи наявність
заборгованості позивача по сплаті
орендних платежів, відповідач 03.07.2014 р.
звернувся до приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу Шевчук Зої Миколаївни щодо
вчинення виконавчого напису про
стягнення заборгованості за договором
11.07.2014 р. приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу Шевчук Зоєю Миколаївною на
підставі статті 87 Закону України «Про
нотаріат» та п.1 Переліку документів, за
якими стягнення заборгованості
проводиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів
нотаріусів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №
117 було вчинено виконавчий напис за
реєстровим № 1427, про звернення
стягнення на невиплачену в строк
заборгованість по орендній платі, з
боржника: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Діамед» шляхом
перерахування коштів на розрахунковий
рахунок Комунального підприємства
«Київжитлоспецексплуатація».
Зазначена вище заборгованість виникла
на підставі договору № 1413 про передачу
майна територіальної громади міста
Києва, що передається в оренду для
розміщення складу в будинку № 2 літ. А
на вулиці Приозерній, що був укладений
між Департаментом комунальної
власності м. Києва виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської адміністрації), Товариством з
обмеженою відповідальністю «Діамед»
та Комунальним підприємством
«Київжитлоспецексплуатація» 15
листопада 2013 року строк платежу за яким
настав 01.01.2014 р. Період за який
стягується заборгованість з 01.01.2014 р. по
За рахунок коштів, запропоновано
задовольнити вимоги Комунального
«Київжитлоспецексплуатація» в сумі 40
677,40 грн., з яких: сума боргу (орендна
плата без пені) за період з 01.01.2014 р. по
30.04.2014 р. складає - 39 426,27 коп.; сума пені
за період з 01.01.2014 р. по 24.04.2014 р. складає -
1 028,70 грн.; сума відповідальності за
порушення грошового зобов'язання за
період з 01.01.2014 р. по 24.04.2014 р. складає 222,43
грн., а також 1 700,00 грн. плати за вчинення
В свою чергу, підставою звернення
позивача з позовом є те, що він вважає
виконавчий напис, вчинений 11.07.2014 р.
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу Шевчук
Зоєю Миколаївною за договором № 1413 про
передачу майна територіальної громади
міста Києва оренду від 15.11.2013 р., та
зареєстрований в реєстрі за № 1427 -
суперечить ст. 88 Закону України «Про
нотаріат», та вчинений всупереч п. 3.1
глави 16 наказу Міністерства юстиції
України «Про затвердження Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України» від 22.02.2012 р. № 296/5, оскільки
заборгованість позивача перед
відповідачем не є безспірною, і
нотаріусом при вчиненні виконавчого
напису не було перевірено безспірність
вимог відповідача. Крім того, позивачем
зазначено про те, що при вчиненні
виконавчого напису № 1427 від 11.07.2014 р.
приватним нотаріусом було невірно
зазначено пункт постанови Переліку
документів, за яким стягнення
заборгованості провадиться у
безспірному порядку на підставі
вчинення виконавчих написів
нотаріусів від 29.06.1999 р. № 1172.
Оцінюючи подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача задоволенню не підлягають з
Відповідно до приписів ст. ст. 11, 15
Цивільного кодексу України цивільні
права й обов'язки виникають із дій осіб,
що передбачені актами цивільного
законодавства. Кожна особа має право на
судовий захист.
Захист цивільних прав - це передбаченні
законом способи охорони цивільних прав
у разі їх порушення чи реальної
небезпеки такого порушення.
Під способами захисту суб'єктивних
цивільних прав розуміють закріплені
законом матеріально-правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення (визнання)
порушених (оспорюваних) прав та вплив
Загальний перелік таких способів
захисту цивільних прав та інтересів
дається в ст. 16 Цивільного кодексу
України та ст. 20 Господарського кодексу
Положеннями ст. 16 ЦК України
встановлено, що суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
Відповідно до ч. 7 ст. 50 Закону України
«Про нотаріат», спір про право,
оснований на вчиненій нотаріальній
дії, розглядається судом у порядку
позовного провадження. Спір про
визнання вчиненого нотаріусом
виконавчого напису таким, що не
підлягає виконанню повністю або
частково, або про повернення
стягненого за виконавчим написом
нотаріуса розглядається судом за
позовом боржника до стягувача.
Згідно частини третьої статті 15
Господарського процесуального кодексу
України, справи у спорах за участю
боржника і стягувача про визнання
виконавчого напису нотаріуса таким, що
не підлягає виконанню, або про
повернення стягненого за виконавчим
написом нотаріуса розглядаються
господарським судом за
місцезнаходженням відповідача або за
місцем виконання виконавчого напису
нотаріуса за вибором позивача.
Відповідно до п. 8 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 10
від 24.10.2011 р. «Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ
господарським судам» спори між
боржниками і стягувачами, а також спори
за позовами інших осіб, прав та
інтересів яких стосуються нотаріальні
дії чи акт, у тому числі про визнання
виконавчого напису таким, що не
підлягає виконанню повністю або
частково, про повернення стягнутого за
виконавчим написом, вирішуються
господарським судом за позовами
боржників або зазначених осіб до
стягувачів, якщо суб'єктний склад
сторін відповідного спору відповідає
приписам статті 1 ГПК. При цьому за
змістом статей 1, 2, 18, 22, 27 ГПК, статей 1 і 3
названого Закону нотаріус не може бути
відповідачем у господарському процесі,
а залучається до участі в ньому як
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору.
Відповідно до ст. 88 Закону України «Про
нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі
написи, якщо подані документи
підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років, а у відносинах між
підприємствами, установами та
організаціями - не більше одного року.
Якщо для вимоги, за якою видається
виконавчий напис, законом встановлено
інший строк давності, виконавчий
напис видається у межах цього строку.
Відповідно до ст.87 Закону України «Про
нотаріат», для стягнення грошових сум
або витребування від боржника майна
нотаріуси вчиняють виконавчі написи на
документах, що встановлюють
заборгованість. Перелік документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів,
встановлюється Кабінетом Міністрів
Згідно з п. 9 Переліку документів, за
якими стягнення заборгованості
проводиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів
нотаріусів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 1172 від
29.06.99 р., для одержання виконавчого
напису у зв'язку з наявністю
заборгованості з орендної плати за
користування державним та комунальним
майном подаються: а) оригінал договору
оренди; б) засвідчена стягувачем копія
рахунка, надісланого боржникові, з
відміткою про непогашення після
вручення письмового попередження.
Умовами пункту 1.1. розділу 3 глави 16
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженого
Наказом Міністерства юстиції України
від 22.02.2012, № 296/5, нотаріус вчиняє
виконавчі написи, якщо подані
документи підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
Відповідно до пункту 3.1. розділу 1 глави
16 Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженого
Наказом Міністерства юстиції України
від 22.02.2012, № 296/5, для стягнення грошових
сум або витребування від боржника
майна нотаріуси вчиняють виконавчі
написи на документах, що встановлюють
заборгованість, або на правочинах, що
передбачають звернення стягнення на
підставі виконавчих написів.
Безспірність заборгованості
підтверджують документи, передбачені
Переліком документів, за якими
стягнення заборгованості провадиться
у безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 29.06.99 N 1172 (п. 3.2. р. 3
гл. 16 Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженого
Наказом Міністерства юстиції України
від 22.02.2012, № 296/5).
При вчиненні виконавчого напису
нотаріус повинен перевірити, чи подано
на обґрунтування стягнення документи,
зазначені у Переліку документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів
нотаріусів, затвердженому постановою
Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N
1172. (п. 3.5. р.3 гл.16 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України від 22.02.2012, № 296/5).
Відповідно до п. 5.1. Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України від 22.02.2012, № 296/5,
виконавчий напис вчиняється на
оригіналі документа, що встановлює
Згідно ст.16 Цивільного кодексу України
способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути: 1) визнання
права; 2) визнання правочину недійсним;
3) припинення дії, яка порушує право; 4)
відновлення становища, яке існувало до
порушення; 5) примусове виконання
обов'язку в натурі; 6) зміна
правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
Відповідно до ст.20 Господарського
кодексу України кожний суб'єкт
господарювання та споживач має право
на захист своїх прав і законних
інтересів. Права та законні інтереси
зазначених суб'єктів захищаються
шляхом: визнання наявності або
відсутності прав; визнання повністю
або частково недійсними актів органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування, актів інших суб'єктів,
що суперечать законодавству, ущемлюють
права та законні інтереси суб'єкта
господарювання або споживачів;
визнання недійсними господарських
угод з підстав, передбачених законом;
відновлення становища, яке існувало до
порушення прав та законних інтересів
суб'єктів господарювання; припинення
дій, що порушують право або створюють
загрозу його порушення; присудження до
виконання обов'язку в натурі;
відшкодування збитків; застосування
штрафних санкцій; застосування
оперативно-господарських санкцій;
адміністративно-господарських
санкцій; установлення, зміни і
припинення господарських
правовідносин; іншими способами,
передбаченими законом. Порядок захисту
прав суб'єктів господарювання та
споживачів визначається господарським
кодексом, іншими законами.
Частина 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
Згідно частини 2 статті 34
Господарського процесуального кодексу
України обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
Посилання позивача у позові на те, що
виконавчий напис, вчинений 11.07.2014 р.
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу Шевчук
Зоєю Миколаївною за договором № 1413 про
передачу майна територіальної громади
міста Києва оренду від 15.11.2013 р., та
зареєстрований в реєстрі за № 1427 -
суперечить ст. 88 Закону України «Про
нотаріат», та вчинений всупереч п. 3.1
глави 16 наказу Міністерства юстиції
України «Про затвердження Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України» від 22.02.2012 р. № 296/5, оскільки
заборгованість позивача перед
відповідачем не є безспірною, і
нотаріусом при вчиненні виконавчого
напису не було перевірено безспірність
вимог відповідача, оскільки
відповідачем не були надіслані
позивачу копії рахунку з відміткою про
непогашення заборгованості, як те
передбачено п. 9 Переліку документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів
нотаріусів, затвердженому постановою
Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N
1172 - судом відхиляється як
безпідставне та необґрунтоване з
огляду на те, що ні вимогами Закону
України «Про нотаріат», ні вимогами
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженого
Наказом Міністерства юстиції України
від 22.02.2012, № 296/5, не передбачено
обов'язку нотаріуса перевіряти
безспірність вимог стягувача, адже на
нотаріусів покладено обов'язок по
вчиненню відповідних виконавчих
написів за наявності обумовленого
законом переліку документів, наведених
у Переліку документів, за якими
стягнення заборгованості проводиться
у безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 1172 від 29.06.99.
В свою чергу, матеріалами справи
підтверджується, що приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу Шевчук Зоя Миколаївна при
надходженні до неї заяви відповідача
про вчинення виконавчого напису разом
з доданими документами згідно
наведеного вище у рішенні переліку -
правомірно прийшла до висновку, що
Комунальним підприємством
«Київжитлоспецексплуатація» було
надані всі необхідні документи для
вчинення виконавчого напису,
обумовлені п. 9 Переліку документів, за
якими стягнення заборгованості
проводиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів
нотаріусів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 1172 від
29.06.99, зокрема надано документи, які
підтверджують заборгованість та
надано докази, що заявник звертався з
вимогами до позичальника про погашення
заборгованості, у зв'язку з чим і було
вчинено виконавчий напис.
Також, посилання позивача у позові на
те, що приватним нотаріусом було
невірно зазначено пункт Переліку
документів, за яким стягнення
заборгованості провадиться у
безспірному порядку на підставі
вчинення виконавчих написів
нотаріусів від 29.06.1999 р. № 1172, судом
відхиляється як безпідставне та
необґрунтоване, оскільки помилкове
зазначення на самому виконавчому
написі невірного пункту Переліку
документів, жодним чином не впливає на
його чинність, дійсність та виконання.
З урахуванням наведеного, суд дійшов
висновку, що оскаржуваний позивачем
виконавчий напис, вчинений 11.07.2014
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу Шевчук
Зоєю Миколаївною за договором № 1413 про
передачу майна територіальної громади
міста Києва оренду від 15.11.2013 р., та
зареєстрований в реєстрі за № 1427 -
вчинено у відповідності до вимог
Закону України «Про нотаріат», його
вчинено приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу шевчук Зоєю Миколаївною у
відповідності до вимог пункту 1.1.
розділу 3 глави 16 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України від 22.02.2012, № 296/5, а тому
підстави для визнання його таким, що не
підлягає виконанню - у суду відсутні.
З огляду на викладене, вимога позивача
про визнання таким, що не підлягає
виконанню виконавчий напис, вчинений
11.07.2014 приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу Шевчук
Зоєю Миколаївною за договором № 1413 про
передачу майна територіальної громади
міста Києва оренду від 15.11.2013 р., та
зареєстрований в реєстрі за № 1427, - не є
законною та обґрунтованою, не була
доведена належними та допустимими
доказами у розумінні ст.ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України, а отже задоволенню не
Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати
по сплаті судового збору покладаються
Керуючись ст. ст. 32, 33, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд міста Києва,
1. У задоволенні позову - відмовити.
Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено

26.12.2014 року

Суддя
О.М. Спичак