ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

29.12.2014
Справа № 908/6247/14

Суддя Носівець Вікторія Вікторівна
розглянувши матеріали

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю фірма «КОЛБІКО» (86116,
Донецька область, м. Макіївка, вул.
Лебедєва, 78, тел. (06232) 7-95-73)

до відповідача товариства з обмеженою
відповідальністю «БУМСІТІ» (83092, місто
Донецьк, вул. 230-ої Стрілецької дивізії,
буд. 1-А, тел. )

про стягнення 191386,88 грн.

Встановив, що позовні матеріали
підлягають поверненню виходячи з
наступного:

Статтею 57 ГПК України встановлено, що
до позовної заяви додаються документи,
які підтверджують сплату судового
збору у встановлених порядку та
розмірі.

Відповідно до п. 2.22 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 7
від 21.02.2013 р. «Про деякі питання
практики застосування розділу VІ
Господарського процесуального кодексу
України», судовий збір сплачується до
територіальних органів Державної
казначейської служби України; платники
судового збору у платіжних документах
на перерахування судового збору
повинні в рядку "одержувач" зазначити
найменування територіального органу
казначейської служби за місцем
знаходження господарського суду, який
розглядає справу. Якщо заявником не
подано належних доказів сплати
судового збору у встановленому порядку
та розмірі або (за необхідності)
документів, що підтверджують
звільнення від його сплати, заява
(скарга) повертається господарським
судом з підстав передбачених ГПК, а
саме статтею 43-5, пунктом 4 частини
першої статті 63, пунктом 3 частини
першої статті 97, пунктом 4 частини
першої статті 111-3, частиною другою і
пунктом 1 частини четвертої статті 111-20,
пунктом 3 частини шостої статті 113,
частиною п'ятою статті 122-2, частиною
п'ятою статті 122-8. При цьому якщо таке
повернення здійснюється у зв'язку з
недодержанням заявником вимог закону
щодо порядку та/або розміру сплати
судового збору (сплата його не до
спеціального фонду державного бюджету
України або в меншому розмірі, ніж
необхідно), то у відповідній ухвалі
господарського суду має бути зазначено
правильний порядок сплати та/або
розмір судового збору. За відсутності у
відповідному платіжному документі
належних платіжних реквізитів або
неправильного їх зазначення заява
(скарга) так само повертається
господарським судом без розгляду. При
цьому в ухвалі, що виноситься
господарським судом з даного приводу,
має бути зазначено правильні платіжні
реквізити для перерахування сум
судового збору. Якщо у період часу між
датою подання заяви (скарги) і датою
надходження її до суду згадані
реквізити змінилися, то ця обставина не
тягне за собою наслідків у вигляді
повернення такої заяви (скарги) .

Листом Управління Державної
казначейської служби України у м.
Запоріжжі Запорізької області від
08.06.2012 р. № 04-13/494-1212 визначені реквізити
для перерахування судового збору при
зверненні з позовом до суду, відповідно
до якого одержувачем грошових коштів
(суми судового збору) є УДКСУ у м.
Запоріжжі (Орджонікідзевський район),
22030001, Банк одержувача: ГУДКСУ у
Запорізькій області, МФО 813015, , № рахунку 3007.

Зборами суддів Донецького
апеляційного господарського суду
07.07.2014 р., з метою забезпечення безпеки
працівників суду та учасників судових
процесів, прийнято рішення призупинити
з 08 липня 2014 року роботу Донецького
апеляційного господарського суду до
завершення активної фази
антитерористичної операції на
території Донецької області та
створення належних умов для
функціонування судових установ; за
наказом голови господарського суду
Донецької області від 14.07.2014 р. № 38 у
зв'язку з проведенням
антитерористичної операції на
території Донецької області,
господарський суд Донецької області з
15 липня 2014 р. зупинив свою роботу до
закінчення дії обставин, які створюють
загрозу життю і здоров'ю працівників
господарського суду Донецької області
та учасників судового процесу.
Зазначена інформація розміщена, в тому
числі, на сайті господарського суду
Донецької області.

20.08.2014 року набрав чинності Закон
України "Про здійснення правосуддя та
кримінального провадження у зв'язку з
проведенням антитерористичної
операції". Частиною першою статті 1
цього Закону змінено територіальну
підсудність судових справ, підсудних,
зокрема, господарським судам,
розташованим у районі проведення
антитерористичної операції. Розгляд
відповідних справ здійснюється
господарськими судами, що визначаються
Головою Вищого господарського суду
України.

Розпорядженням Голови Вищого
господарського суду України від 02.09.2014
№ 28-р "Про зміну територіальної
підсудності господарських справ"
визначено, що розгляд справ, підсудних
господарським судам, розташованим у
районі проведення АТО, здійснюється
такими судами:

- господарських справ, підсудних
господарському суду Донецької області,
-господарським судом Запорізької
області;

- господарських справ, підсудних
господарському суду Луганської
області, -господарським судом
Харківської області;

- господарських справ, що підлягають
перегляду в апеляційному порядку
Донецьким апеляційним господарським
судом, - Харківським апеляційним
господарським судом.

З огляду на вищевикладене слідує, що
позивач дотримався правил
територіальної підсудності (хоча позов
адресований господарському суду
Донецької області і датований 25.07.2014 р.),
в той же час не надав належних доказів
сплати судового збору у встановленому
порядку, виходячи з наступного:

До позовних матеріалів додано платіжне
доручення № 1295 від 25.07.2014 р. про сплату
судового збору у розмірі 3828,00 грн. за
наступними реквізитами: одержувачем
грошових коштів (суми судового збору) є
Київське УК (Київський район), 22030001,
Банк одержувача: ГУДКСУ у Донецькій
області, МФО 834016, , №
рахунку 3006.

Надане платіжне доручення не є
належним доказом дотримання позивачем
вищезазначених норм Закону, оскільки
позивач, після зупинення роботи
господарським судом Донецької області,
здійснив перерахування судового збору
за реквізитами для звернення з позовом
до цього суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо не
надано доказів сплати судового збору у
встановлених порядку та розмірі.

Приписами ст. 56 ГПК України
встановлено, що позивач, прокурор
зобов'язані при поданні позову
надіслати сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів
відповідно до кількості відповідачів
та третіх осіб листом з описом
вкладення.

Статтею 57 ГПК України встановлено, що
до позовної заяви додаються документи,
які підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Згідно з Правилами надання послуг
поштового зв'язку, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 05.03.2009 р. № 270 (далі - Правила),
доказом направлення адресату
кореспонденції є оригінал
розрахункового документу (оригінал
поштової квитанції чи фінансового
чека), виданий відправникові поштового
відправлення.

Відповідно до п. 19 Правил надання
послуг поштового зв'язку, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 5 березня 2009 р. N 270, внутрішні
поштові відправлення з оголошеною
цінністю можуть прийматися для
пересилання з описом вкладення та/або з
післяплатою.

Пунктом 61 Правил встановлено, що у разі
приймання внутрішніх поштових
відправлень з оголошеною цінністю з
описом вкладення бланк опису
заповнюється відправником у двох
примірниках. Працівник поштового
зв'язку повинен перевірити
відповідність вкладення опису,
розписатися на обох його примірниках і
проставити відбиток календарного
штемпеля. Один примірник опису
вкладається до поштового відправлення,
другий видається відправникові. На
примірнику опису, що видається
відправникові, працівник поштового
зв'язку повинен зазначити номер
поштового відправлення.

Таким чином, належним доказом
направлення сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів є
оригінали фіскального чеку (квитанції)
та опису вкладення, в якому назначені:
повне найменування адресата, його
поштова адреса та поіменний перелік
документів, що надсилається на його
адресу (додаток до позовної заяви).

Позовні матеріали не містять доказів
надсилання на адресу відповідача копії
позовної заяви з додатком або
документа, виданого (надісланого)
адресатові підприємством зв'язку за
підписом керівника (заступника
керівника, іншої уповноваженої особи)
такого підприємства, що свідчив би про
неможливість пересилання поштової
кореспонденції на територію
проведення АТО.

Виходячи з зазначеного слідує, що
позовні матеріали вих. № 2369 від 18.12.2014 р.
не містять доказів дотримання
позивачем вищезазначених норм
Господарського процесуального кодексу
України та Правил надання послуг
поштового зв'язку.

Зазначена обставина свідчить про не
обізнаність відповідача про намір
позивача захистити свої права та
законні інтереси в судовому порядку,
оскільки на момент надходження позову
до господарського суду Запорізької
області не внесено відповідних змін до
Господарського процесуального кодексу
України щодо особливостей
повідомлення учасників господарського
процесу, які знаходяться в зоні АТО.

Згідно з ч. 6 ст. 63 ГПК України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів надсилання відповідачеві
копії позовної заяви і доданих до неї
документів.

Суд вважає за необхідне роз'яснити
заявнику, що у відповідності до ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
у господарський суд у загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Керуючись ст.ст. 56, 57, п. 4, 6 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву з додатками повернути
позивачу без розгляду.

Додаток: на 177 аркушах, в тому числі
платіжне доручення № 1295 від 25.07.2014 р.
про сплату судового збору у розмірі
3828,00 грн.

Суддя
В.В.
Носівець