ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
У Х В А Л А

24 грудня 2014 р.
Справа № 902/1593/13

Господарський суд Вінницької області у
складі судді Стефанів Т. В.,

при секретарі судового засідання
Незамай Д. Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали скарг Публічного
акціонерного товариства "БМ БАНК"
№2110-05/5 від 02.12.2014 року (вх.№08-46/12273/14 від
05.12.2014 року), №2110-05/5 від 02.12.2014 року від
02.12.2014 року (вх. №08-46/12349/14 від 08.12.2014
року), доповнення до скарги №2139-05/5 від
10.12.2014 року (вх.№08-46/1228/14), скаргу, подану
в інтересах кредитора ФОП ОСОБА_1 на дії
арбітражного керуючого Жураковської Л.
В.,

заяву Публічного акціонерного
товариства "БМ БАНК" про забезпечення
вимог від 18.12.2014 року (вх.№08-46/2864/14 від
18.12.2014 р.), уточнення до заяви про
забезпечення вимог №2168-05/5 від 22.12.2014
року

клопотання Публічного акціонерного
товариства "БМ БАНК" про заміну
арбітражного керуючого Жураковської Л.
В. (вх. №08-46/13009/14 від 23.12.2014 року)

заяву представника ФОП ОСОБА_1 про
усунення арбітражного керуючого
Жураковської Л. В. від виконання
повноважень ліквідатора від 24.12.2014 року
(вх. №08-46/13027/14 від 24.12.2014 року)

клопотання Публічного акціонерного
товариства "БМ БАНК" №2063-05/5 від 17.11.2014
року про першочергове направлення
коштів, отриманих від ТзОВ
«ІНТЕРТЕЛЕКОМ» ПАТ «Київстар» на
погашення обов'язкових платежів за
спожиту електроенергію

клопотання ліквідатора Жураковської Л.
В. про продовження строку
ліквідаційної процедури № 902/1593/13(23/3)
від 23.12.2014 р.

у справі за заявою боржника: Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Турбівська цукрова компанія" (22513,
Вінницька обл., Липовецький р-н, смт.
Турбів, вул. Миру, 80, )

про банкрутство

за участі:

кредитора Іллінецької ОДПІ, Ошовська
С. А., за довіреністю ;

кредитора УПФУ у Липовецькому р-ні,
Ільченко Т. М., за довіреністю;

кредитора ПАТ "БМ Банк", Сердійчук О. Л.,
за довіреністю;

представника Турбівської селищної
ради, Ніколайчук В. Ф., за довіреністю;

ліквідатора ТзОВ "Турбівська цукрова
компанія" Жураковської Л. В., за
посвідченням;

представника кредитора ОСОБА_1, ОСОБА_8,
за довіреністю;

інша особа, ОСОБА_9, за паспортом;

інша особа, ОСОБА_10, за паспортом;

інша особа, ОСОБА_11, за паспортом;

інша особа, ОСОБА_12, за паспортом;

інша особа, ОСОБА_13, за паспортом;

інша особа, ОСОБА_14, за паспортом

В С Т А Н О В И В :

В провадженні господарського суду
Вінницької області (суддя Стефанів Т.
В.) знаходиться справа №902/1593/13 про
банкрутство Товариства з обмеженою
відповідальністю "Турбівська цукрова
компанія" (22513, Вінницька обл.,
Липовецький р-н, смт. Турбів, вул. Миру,
80, ) в порядку,
визначеному ст. 95 ЗУ "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

24.10.2014 року до канцелярії
господарського суду Вінницької
області надійшла скарга ПАТ "БМ БАНК"
№б/н від 24.10.2014 року на дії арбітражного
керуючого Жураковської Л. В.

04.11.2014 року до канцелярії
господарського суду Вінницької
області надійшла скарга ПАТ "БМ БАНК"
№2036-05/5 від 03.11.2014 року на дії
арбітражного керуючого Жураковської Л.
В.

18.11.2014 року до канцелярії
господарського суду Вінницької
області надійшло клопотання
Публічного акціонерного товариства "БМ
БАНК" №2063-05/5 від 17.11.2014 року про
першочергове направлення коштів,
отриманих від ТОВ "ІНТЕРТЕЛЕКОМ" ПАТ
"Київстар" на погашення обов'язкових
платежів за спожиту електроенергію.

Ухвалами суду вищезазначені скарги та
клопотання призначені до розгляду в
судовому засіданні 18.11.2014 року.

Ухвалою від 18.11.2014 р. у зв'язку з
неподання сторонами витребуваних
судом доказів, нез'явлення
арбітражного керуючого в судове
засідання, судом розгляд справи №
902/1593/13 відкладено до 11.12.2014 р.

05.12.2014 року до канцелярії
господарського суду Вінницької
області надійшла скарга ПАТ "БМ БАНК" №
2110-05/5 від 02.12.2014 року на дії
арбітражного керуючого Жураковської Л.
В.

Аналогічна скарга надійшла до суду
також 08.12.2014 р.

Ухвалою суду від 08.12.2014 року
вищезазначена скарга №2110-05/5 від 02.12.2014
року призначена до розгляду в судовому
засіданні на 11.12.2014 року.

11.12.2014 року на електронну адресу суду
від арбітражного керуючого
(ліквідатора) надійшло клопотання
№902/1593/13(19) від 10.12.2014 року про
відкладення розгляду справи на іншу
дату.

Ухвалою від 11.12.2014 року з поміж іншого,
у зв'язку з неявкою ліквідатора в
судове засідання, ненадання
витребуваних доказів, з метою
забезпечення реалізації прав, наданих
сторонам Господарським процесуальним
кодексом України, у тому числі на
участь в господарських засіданнях, на
подання доказів тощо, суд дійшов
висновку про доцільність відкладення
розгляду скарг №б/н від 24.10.2014 року,
№2036-05/5 від 03.11.2014 року та № 2110-05/5 від
02.12.2014 року на дії арбітражного
керуючого Жураковської Л. В.,
клопотання ПАТ "БМ БАНК" №2076-05/5 від
22.10.2014 р. та клопотання ПАТ "БМ БАНК"
№2063-05/5 від 17.11.2014 року про першочергове
направлення коштів отриманих від ТОВ
"ІНТЕРТЕЛЕКОМ" та ПАТ "Київстар" на
погашення обов'язкових платежів на
23.12.2014 року.

В судове засідання 23.12.2014 року з'явився
ліквідатор Жураковська Л. В.,
представник кредитора Іллінецької
ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій
області, управління ПФУ у Липовецькому
районі, ОСОБА_1, кредитор ОСОБА_1,
представники скаржника ПАТ "БМ БАНК".

Присутні представники скаржника ПАТ
"БМ БАНК" зауважили, що обставини,
викладені в скаргах, датованих 24.10.2014
року та 03.11.2014 року на дії арбітражного
керуючого Жураковської Л. В. відпали, а
тому просили їх не розглядати.
Натомість скарга ПАТ "БМ БАНК" № 2110-05/5
від 02.12.2014 року, яка надійшла до
канцелярії господарського суду
Вінницької області 05.12.2014 року та
скарга, яка надійшла 08.12.2014 року є
ідентичними за своїм змістом (друга
скарга відправлена до суду помилково),
а тому просять розглядати скаргу, яка
надійшла 05.12.2014 року.

Скарга ПАТ "БМ БАНК" № 2110-05/5 від 02.12.2014
року мотивована наступним.

В рамках справи про банкрутство
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Турбівська цукрова
компанія" на 25.12.2014 р. пизначено
повторний другий аукціон з продажу
майна боржника, яке знаходиться в
іпотеці та заставі ПАТ "БМ БАНК".

Вказаний аукціон з продажу майна
призначено після настання строку
закінчення ліквідаційної процедури, у
оголошенні не зазначено, що майно ТзОВ
«Турбівська цукрова компанія»
знаходиться в заставі та іпотеці АТ «БМ
БАНК», та таке оголошення здійснено без
відповідної згоди забезпеченого
кредитора АТ «БМ БАНК».

Крім того в оголошені зазначено, що
аукціон проводиться з можливістю
зниження початкової вартості, за
відсутності бажаючих укласти договір
ліцитатор знижує початкову вартість на
крок аукціону доти, доки не виявиться
бажаючих укласти договір. При цьому не
дивлячись на заперечення АТ «БМ БАНК»,
гранична межа до якої може бути знижена
початкова вартість не встановлена, що
може призвести до того, що майно буде
реалізовано по значно нижчій вартості
ніж його реальна вартість.

Також в оголошенні зазначено, що
організатором аукціону виступає
Приватне підприємство «ТОРГИ.УА», тоді
як ухвалою Господарського суду
Вінницької області від 10.06.2014 р.
організатором аукціону затверджено
Товарну біржу Українська універсальна
біржа «Капітал».

Окрім того ліквідатором ТзОВ
«Турбівська цукрова компанія»
Жураковською Л. В. не було скликано
зборів кредиторів, не ознайомлено з
майном банкрута покупців, яким АТ "БМ
Банк" надав пропозицію звернутися до
ліквідатора для ознайомлення з майном
ТзОВ «Турбівська цукрова компанія», не
здійснюється оплата за спожиту
електроенергію боржника.

Також надійшла скарга представника ФОП
ОСОБА_1 на дії арбітражного керуючого
Жураковської Л. В.

Крім того, представниками ПАТ "БМ БАНК"
підтримано подані клопотання про
заміну ліквідатора Жураковської Л. В.
та про першочергове направлення
коштів, отриманих від ТОВ
"ІНТЕРТЕЛЕКОМ" та ПАТ "Київстар" на
погашення обов'язкових платежів за
спожиту електроенергію, заяву про
забезпечення вимог кредиторів від
18.12.2014 року (вх.№08-46/2864/14 від 18.12.2014 р.),
уточнення до заяви про забезпечення
вимог №2168-05/5 від 22.12.2014 року.

Ліквідатором Жураковською Л. В. через
канцелярію суду надано письмове
пояснення №902/1593/13(23) від 23.12.2014 року, яка
проти скарги заперечує в повному
обсязі та просить суд відмовити в її
задоволенні, з підстав, викладених в
поясненні.

В судовому засіданні 23.12.2014 року суд
розпочав розгляд скарг та клопотань,
заслухав представників скаржника,
ліквідатора, кредиторів та у зв'язку з
необхідністю детального вивчення
матеріалів справи, які надійшли
напередодні судового засідання,
оголосив перерву до 24.12.2014 року до 14:20
год.

В судовому засіданні 24.12.2014 року
ліквідатором Жураковською Л. В. подано
клопотання про продовження строку
ліквідаційної процедури № 902/1593/13(23/3)
від 23.12.2014 р. на 6 місяців, звіт про хід
ліквідаційної процедури, заперечення
на заяву про забезпечення вимог ПАТ "БМ
БАНК" та докази неналежного виконання
охоронною фірмою ПП "Безпека-Захід"
своїх обов'язків (диск).

Судом, вказані документи долучені до
матеріалів справи.

Крім того, через канцелярію суду 24.12.2014
року надійшла заява представника ФОП
ОСОБА_1 про усунення арбітражного
керуючого Жураковської Л. В. від
виконання повноважень ліквідатора від
24.12.2014 року (вх. №08-46/13027/14 від 24.12.2014
року), яка також судом долучена до
матеріалів справи.

За ініціативою суду здійснювалась
фіксація судового засідання.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення скаржника,
ліквідатора боржника Жураковську Л. В.,
представників кредиторів Іллінецької
ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій
області, ОСОБА_1, управління ПФУ у
Липовецькому районі, представника
Турбівської селищної ради, дослідивши
подану скаргу та заперечення на неї,
суд прийшов до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 2 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(далі- Закон про банкрутство) визначено,
що провадження у справах про
банкрутство регулюється цим Законом,
Господарським процесуальним кодексом
України, іншими законодавчими актами
України.

В силу положень ч. 2 ст. 4-1 ГПК України,
господарські суди розглядають справи
про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч. 4 ст. 40 Закону про
банкрутство у ліквідаційній процедурі
господарський суд розглядає скарги на
дії (бездіяльність) учасників
ліквідаційної процедури та здійснює
інші повноваження, передбачені цим
Законом.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 41 Закону про
банкрутство ліквідатор - фізична особа,
яка відповідно до судового рішення
господарського суду організовує
здійснення ліквідаційної процедури
боржника, визнаного банкрутом, та
забезпечує задоволення вимог
кредиторів у встановленому цим Законом
порядку. Ліквідатор з дня свого
призначення здійснює ряд повноважень,
серед яких приймає до свого відання
майно боржника, забезпечує його
збереження, виконує функції з
управління та розпорядження майном
банкрута, проводить інвентаризацію та
оцінку майна банкрута, аналізує
фінансове становище банкрута, виконує
повноваження керівника (органів
управління) банкрута, очолює
ліквідаційну комісію та формує
ліквідаційну масу, вживає заходів,
спрямованих на пошук, виявлення та
повернення майна банкрута, що
знаходиться у третіх осіб, продає майно
банкрута для задоволення вимог,
внесених до реєстру вимог кредиторів, у
порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до ч.1,4 ст.42 Закону про
банкрутство усі види майнових активів
(майно та майнові права) банкрута, які
належать йому на праві власності або
господарського відання на дату
відкриття ліквідаційної процедури та
виявлені в ході ліквідаційної
процедури, включаються до складу
ліквідаційної маси, за винятком
об'єктів житлового фонду, в тому числі
гуртожитків, дитячих дошкільних
закладів та об'єктів комунальної
інфраструктури, що належать юридичній
особі - банкруту, які передаються в
порядку, встановленому законодавством,
до комунальної власності відповідних
територіальних громад без додаткових
умов і фінансуються в установленому
порядку. Майно банкрута, що є предметом
забезпечення, не включається до складу
ліквідаційної маси і використовується
виключно для задоволення вимог
кредитора за зобов'язаннями, які воно
забезпечує. Продаж майна банкрута, що є
предметом забезпечення, здійснюється в
порядку, передбаченому цим Законом,
виключно за згодою кредитора, вимоги
якого воно забезпечує, або суду. Кошти,
що залишилися після задоволення
забезпечених вимог та покриття витрат,
пов'язаних з утриманням, збереженням та
продажем предмета забезпечення,
підлягають включенню до складу
ліквідаційної маси.

Як встановлено судом, ПАТ "БМ БАНК"
28.07.2014 року надав згоду на продаж майна
банкрута (лист №1905-05/5 від 28.07.2014 року).

Твердження скаржника, що останній
давав згоду тільки на перший аукціон і
потрібно було ліквідатору отримати
згоду на другий аукціон є помилковим,
нічим не регламентованим, а тому судом
до уваги не приймається.

Більше того, в матеріалах справи
міститься відповідь Міністерства
юстиції №20330-0-33-14/002 від 19.12.2014 року, у
якій зазначено, що положеннями Закону
не передбачено обов'язку арбітражного
керуючого на отримання додаткової
згоди на продаж майна банкрута, що є
предметом забезпечення, у разі
проведення повторних або других
повторних торгів.

Відповідно до ч.1, 2 ст.43 Закону про
банкрутство майно, яке підлягає
реалізації у ліквідаційній процедурі,
оцінюється ліквідатором. Початковою
вартістю цілісного майнового
комплексу є сукупність визнаних у
встановленому цим Законом порядку
вимог кредиторів. Під час продажу майна
банкрута на аукціоні вартість майна, що
визначається ліквідатором, є
початковою вартістю.

Відповідно до ст.65 Закону про
банкрутство якщо інше не встановлено
договором, у разі закінчення аукціону
без визначення переможця протягом
місяця (у разі продажу нерухомого майна
- двох місяців) організатор аукціону
зобов'язаний провести повторний
аукціон. Якщо інше не встановлено
договором, у разі закінчення
повторного аукціону без визначення
переможця протягом місяця організатор
аукціону зобов'язаний провести другий
повторний аукціон. Якщо інше не
встановлено договором, початковою
вартістю повторного аукціону, другого
повторного аукціону є вартість,
зменшена на 20 відсотків щодо
початкової вартості відповідно
попереднього аукціону, попереднього
повторного аукціону.

Відповідно до ст.66 Закону про
банкрутство якщо інше не встановлено
договором про проведення аукціону,
аукціон проводиться без можливості
зниження початкової вартості.
Повторний аукціон проводиться з
можливістю зниження початкової
вартості, але не нижче, ніж до граничної
вартості, яка становить 50 відсотків
початкової вартості, вказаної в
оголошенні про проведення аукціону.
Якщо інше не встановлено договором про
проведення аукціону, другий повторний
аукціон проводиться з можливістю
зниження початкової вартості. Під час
проведення аукціону з можливістю
зниження початкової вартості, за
відсутності бажаючих укласти договір
ліцитатор знижує початкову вартість на
крок аукціону доти, доки не виявиться
бажаючий укласти договір. Якщо після
зниження початкової вартості
виявиться бажаючий (бажаючі) укласти
договір, аукціон проводиться у
загальному порядку.

Таким чином, порядок продажу майна
банкрута встановлений Законом, у тому
числі встановлення початкової
вартості цілісного майнового
комплексу та порядку її зниження, не
містить права кредитора вимоги якого
забезпечені заставою майна
встановлювати додаткові вимоги щодо
початкової вартості майна що
продається, а також порядку його
зниження. Також законодавством не
передбачено обов'язку ліквідатора
визначати граничну межу , до якої може
бути знижена початкова вартість.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи та не заперечується сторонами,
майно, що включено до цілісного
майнового комплексу ТзОВ "Турбівська
цукрова компанія", містить як майно, що
забезпечує вимоги АТ "БМ Банк" так і
майно що не є предметом застави, отже
відокремити та визначити різну
початкову вартість та різний порядок
зниження щодо цього майна не можливо та
не передбачено Законом.

Стосовно твердження банку, що
ліквідатор самовільно поміняв
торгуючу організацію, судом
встановлено наступне.

Ухвалою господарського суду від 10.06.2014
року учасником провадження у справі
про банкрутство ТзОВ "Турбівська
цукрова компанія" визнано організатора
аукціону ТБ "УУБ "Капітал".

07.05.2014 року між ліквідатором та
Товарною біржею "Українська
універсальна біржа "Капітал" (далі - ТБ
"УУБ "Капітал") укладено договір № АК-69
на організацію та проведення аукціону,
відповідно до якого ТБ "УУБ "Капітал"
мала провести аукціон та повторний
аукціон з продажу майна банкрута, з
винагородою у 2% від вартості продажу
майна.

29.08.2014 року ТБ "УУБ "Капітал" було
проведено перший та 25.09.2014 року
повторний аукціони, які не відбулися у
зв'язку з відсутністю учасників.

Відповідно до пункту 2.2.11 договору
№ АК-69 на організацію та проведення
аукціону від 07.05.2014 року другий
повторний аукціон з продажу майна ТзОВ
"Турбівська цукрова компанія" може
проводитися на умовах, що визначаються
сторонами окремо в залежності від
попиту та пропозиції покупців, про що
укладається додаткова угода.

В матеріалах справи відсутній договір
між ліквідатором ТзОВ "Турбівська
цукрова компанія" та ТБ "УУБ "Капітал" на
проведення другого повторного
аукціону. Вказане підтвердив присутній
в судовому засіданні 11.12.2014 року
директор біржі.

Як зазначає ліквідатор, мотивами зміни
торгуючої організації послужили
виключно захист інтересів усіх
кредиторів, продаж майна на особливо
вигідних умовах та допущення торгуючою
організацією помилок в організації
торгів, у зв'язку з чим торги
відкладались.

Як свідчать матеріали справи,
ліквідатором ТзОВ "Турбівська цукрова
компанія" оголошено конкурс на
визначення організатора другого
повторного аукціону, про що
опубліковане оголошення у газеті
"Голос України" № 218 від 12.11.2014 року та
надано 10 календарних днів на надання
пропозицій від усіх бажаючих прийняти
в ньому участь організаторів
аукціонів, у тому числі листом № 902/1593/13
від 10.11.2014 року окремо повідомлено ТБ
"УУБ "Капітал" про цей конкурс.

За результатами проведеного конкурсу
ліквідатором визначено переможця ПП
"Торги.УА", яке запропонувало найнижчу
винагороду у 0,5% від вартості проданого
майна, тобто ліквідатором було знижено
витрати на продаж майна у справі про
банкрутство з 2% до 0,5%, тобто у 4 рази.

Як наголошує у своїй скарзі скаржник,
вказані дії є неприйнятними та такими,
які не відповідають діючому
законодавству, з огляду на те, що у
справі про банкрутство бере участь
інша торгуюча організація, яка
залучена судом, а у випадку заміни
останньої слід залучити її до справи
про банкрутство.

В той же час, суд звертає увагу на те, що
в Інформаційним листом ВГСУ від 04.11.2014
року №01-06/1686/14 було внесено зміни до
інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 28.03.2013
№ 01-06/606/2013 "Про Закон України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
визначено, що абзац четвертий пункт 33
викласти у такій редакції: "Організатор
аукціону згідно з частиною шостою
статті 49 Закону визначається
замовником аукціону за конкурсом.
Чинним законодавством не передбачено
ліцензування діяльності з проведення
торгів, тому організатором аукціону
може бути особа, яка відповідно до
установчих документів має право на
здійснення такої діяльності. В разі
виникнення під час проведення
ліквідаційної процедури спору
відносно визначення організатора
аукціону, господарський суд перевіряє
порядок визначення ліквідатором
організатора аукціону. В такому
випадку організатор аукціону
залучається судом до участі у
провадженні у справі про банкрутство. З
моменту визнання організатора
аукціону учасником провадження у
справі про банкрутство, він має право
на оскарження виключно тих судових
рішень, які стосуються організації та
проведення аукціону за його участю".

З цього абзацу було вилучено слова, що
були наявні у попередніх редакціях
цього листа, що "Організатор аукціону
діє на підставі ухвали господарського
суду про визнання його учасником
провадження у справі про банкрутство",
які робили необхідним попереднє
винесення господарським судом ухвали
про визнання організатора аукціону
учасником провадження у справі про
банкрутство.

Крім того, Міністерство юстиції
України у своєму листі від 19.12.2014 року
зазначило, що порядок оприлюднення
відомостей, які підлягають розміщенню
на веб-сайті державного органу з питань
банкрутства, затверджено наказом
Міністерства юстиції України від 10.07.2014
року № 1104/5, зареєстрованим у
Міністерстві юстиції України 11.07.2014
року за № 802/25579 (далі - Порядок), згідно
якого оприлюдненню підлягають
оголошення, які відповідають вимогам
Закону. На виконання вимог Порядку
Департамент з питань банкрутства
Міністерства юстиції України
перевіряє оголошення на відповідність
їх вимогам Закону в межах інформації,
що міститься в оголошенні. Законом не
передбачено обов'язку організатора
аукціону надавати в оголошенні
відомості відносно залучення його
господарським судом в якості учасника
провадження у справі про банкрутство.
Відповідно до частини третьої статті 55
Закону результати аукціону,
проведеного з порушенням вимог закону,
можуть бути визнані в судовому порядку
недійсними. Згідно з статтею 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень, та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України. Міністерство юстиції України
не наділено повноваженнями щодо
надання відмови в оприлюдненні
оголошення у разі його відповідності
вимогам Закону.

Як вбачається з матеріалів справи,
03.12.2014 року на веб-сайті Міністерства
юстиції України було розміщено
оголошення про проведення аукціону з
продажу майна цілісного майнового
комплексу ТзОВ "Турбівська цукрова
компанія" на другому повторному
аукціоні, яке призначено на 25.12.2014 року

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст.44 Закону про
банкрутство після проведення
інвентаризації та оцінки майна
ліквідатор здійснює продаж майна
банкрута такими способами: проведення
аукціону; продаж безпосередньо
юридичній або фізичній особі. Вибір
способів продажу активів здійснюється
ліквідатором з метою забезпечення його
відчуження за найвищою ціною.
Ліквідатор організовує проведення
аукціону з продажу активів банкрута з
урахуванням вимог цього Закону. На
аукціоні можуть продаватися: основні
засоби (нерухомість, незавершене
будівництво, транспортні засоби,
будівельні матеріали тощо);
відокремлений структурний підрозділ
банкрута як частина цілісного
майнового комплексу; необоротні активи
банкрута; дебіторська заборгованість
на умовах договору про відступлення
права вимоги банкрута. Ліквідатор має
право самостійно проводити торги на
аукціоні відповідно до законодавства
або залучити на підставі договору
організатора аукціону - юридичну особу,
яка відповідно до установчих
документів має право проводити торги.
Організатор аукціону не може бути
заінтересованою особою стосовно
кредитора чи боржника. Ліквідатор
здійснює продаж майна боржника у
вигляді цілісного майнового комплексу.
У разі якщо продати майно боржника у
вигляді цілісного майнового комплексу
не вдалося, ліквідатор здійснює продаж
майна боржника частинами.

Твердження банку, що ліквідатор своїми
діями ігнорувала останнього, не
надаючи інформації стосовно
потенційних покупців, виявляла
бездіяльність щодо ознайомлення
потенційних покупців з майном боржника
спростовується матеріалами справи.
Зокрема судом оглянуто оригінали
Журналів реєстрації відвідувачів, що
допускалися на територію, що належить
об'єкту ТзОВ "Турбівська цукрова
компанія», витяги з електронної пошти
ліквідатора. Крім того, ліквідатор
зауважила, що її тимчасова
непрацездатність (знаходження на
лікарняному) жодним чином не вплинула
на потенційних покупців, всі бажаючі
знайомились з об'єктом, більшість
залишали свої контакти (візитки), які
судом також оглянуто.

Твердження банку, що ліквідатором
надано Міністерству юстиції
недостовірну інформацію стосовно
організатора аукціону, а саме зроблено
посилання на ухвалу господарського
суду Вінницької області від 24.11.2014 року,
є необгрунтованими та спростовується
наступним.

Відповідно до частини 1 статті 58 ЗУ "Про
банкрутство" організатор аукціону не
пізніше як за 15 робочих днів до дня
початку аукціону оприлюднює на
веб-сайті державного органу з питань
банкрутства та Вищого господарського
суду України оголошення про проведення
аукціону.

Порядок оприлюднення оголошення про
проведення аукціону регламентується
Постановою Пленуму Вищого
господарського суду України № 16 від
17.12.2013 року "Про затвердження Положення
про порядок офіційного оприлюднення
відомостей про справу про банкрутство"
(далі - Постанова Пленуму).

Відповідно до частини 2 пункту 4.2.1.
Постанови Пленуму оголошення про
проведення аукціону з продажу майна
боржника здійснюється за формою,
встановленою адміністратором
автоматизованої системи - державним
підприємством "Інформаційні судові
системи". Форма, яку заповнює
організатор аукціону (скріншот
додається, додаток № 2), містить
наступне поле для заповнення: "ухвала
господарського суду про визнання
організатора аукціону учасником у
справі (згідно інформаційного листа
ВГСУ від 26.12.2013 № 01-06/1862/2013)".

Як вбачається з матеріалів справи,
організатор торгів Приватне
підприємство "Торги. УА" звернулось з
відповідним зверненням до ВГСУ щодо
прийняття ефективних заходів щодо
вирішення цієї колізії в процедурі
публікації оголошень про продаж майна
в сфері банкрутства на сайті Вищого
господарського суду України і з-поміж
цих заходів пропонувало видалити поле
для заповнення організатором аукціону:
"ухвала господарського суду про
визнання організатора аукціону
учасником у справі (згідно
інформаційного листа ВГСУ від 26.12.2013 №
01-06/1862/2013)" з форми для заповнення
організаторами аукціону. На думку ПП
"Торги.УА" такі дії вирішили б проблему
із публікацією оголошень про продаж
майна у сфері банкрутства та дозволить
замовникам та організаторам аукціону
перейти до наступних етапів продажу
майна.

ВГСУ листом від 03.12.2014 року №
07.01-13/238/2078/14 повідомив, що зазначене
звернення надіслано до Державного
підприємства "Інформаційні судові
системи" для вжиття заходів щодо
приведення форми оголошення про
проведення аукціону з продажу майна
боржника у відповідність до
Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 04.11.2014
року № 01-06/1686/14.

Стосовно небажання ліквідатора
скликати збори кредиторів суд зазначає
наступне.

24.09.2014 року господарським судом
Вінницької області розглядалось
питання заявлене Іллінецькою ОДПІ ГУ
Міндоходів у Вінницькій області щодо
створення комітету кредиторів, однак
кредитор AT "БМ Банк" на той час не
виявляв такого бажання, про що свідчить
неявка в судове засідання.

В той же час станом на день розгляду
скарг судом задоволено клопотання
банку про створення комітету
кредиторів та зобов'язано останнього
їх скликати у відповідності до ст.26
Закону про банкрутство.

Ліквідатор наголосила на тому, що
найближчим часом вказана вимога суду
буде виконана, про що всі кредитори
будуть повідомлені належним чином.

Твердження скаржника, що дії
ліквідатора призвели до відключення
від електропостачання боржника
спростовуються матеріалами справи.

В той же час суд вважає за необхідне
задоволити клопотання Публічного
акціонерного товариства "БМ БАНК"
№2063-05/5 від 17.11.2014 року про першочергове
направлення коштів, отриманих від ТОВ
"ІНТЕРТЕЛЕКОМ" ПАТ "Київстар" на
погашення обов'язкових платежів за
спожиту електроенергію.

Твердження скаржника, що ліквідатор
Жураковська Л. В. та торгуюча
організація ПП "Торги.УА" є
заінтересованою особою є надуманими,
такими, що спростовується матеріалами
справи, а тому до уваги судом не
беруться.

Також судом встановлено, що
ліквідатором на виконання приписів
Закону про банкрутство ліквідатором
Жураковською Л. В. в повній мірі
здійснюється захист майна банкрута.

Відповідно до пункту 3 статті 98 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" під час
реалізації своїх прав та обов'язків
арбітражний керуючий (розпорядник
майна, керуючий санацією, ліквідатор)
зобов'язаний діяти добросовісно,
розсудливо, з метою, з якою ці права та
обов'язки надано (покладено),
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії), на
підставі, у межах та спосіб, що
передбачені Конституцією та
законодавством України про
банкрутство.

Таким чином, викладені у скарзі ПАТ "БМ
БАНК» обставини з приводу невиконання
ліквідатором Жураковською Л. В.
покладених на останнього обов'язків
ліквідатора не знайшли свого
підтвердження, з огляду на що суд
відмовляє в задоволенні вказаної
скарги.

Стосовно скарги, поданої в інтересах
ФОП ОСОБА_1 від 22.12.2014 року на дії
арбітражного керуючого Жураковської Л.
В., суд зазначає наступне.

Вказана скарга грунтується виключно на
листі головного управління юстиції у
Київській області №1779-6-1/6 від 15.12.2014
року, в якому без будь-якого
обгрунтування зазначено про грубі
порушення законодавства, які є
підставою щодо застосування до
арбітражного керуючого Жураковської Л.
В. дисциплінарного стягнення та
розповіді скаржника про розкрадання
ліквідатором майна заводу, без
будь-яких доказів в розумінні
господарсько-процесуального кодексу
України.

В той час як ліквідатор наголосила, що
вказаний висновок головного
управління юстиції у Київській області
є незаконним та необгрунтованим, а тому
нею оскаржується до компетентних
органів.

Суд відмовляє в задоволенні скарги з
підстав її необгрунтованості
належними та допустимими доказами в
розумінні приписів господарського
процесуального законодавства.

Стосовно конфлікту інтересів, про який
зазначали скаржники, ПАТ "БМ БАНК" та
представник ФОП ОСОБА_1 суд звертає
увагу на наступне.

Частиною 3 ст. 114 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
арбітражний керуючий (розпорядник
майна, керуючий санацією, ліквідатор)
може бути звільнений господарським
судом від виконання повноважень
розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора за його заявою.

Усунення арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора) від виконання
ним своїх обов'язків здійснюється
господарським судом за клопотанням
комітету кредиторів, органу,
уповноваженого управляти державним
майном (для державних підприємств та
підприємств, у статутному капіталі
яких частка державної власності
перевищує 50 відсотків) або за власною
ініціативою у разі: 1)невиконання або
неналежного виконання обов'язків,
покладених на арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора); 2) зловживання
правами арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора); 3) подання до
суду неправдивих відомостей; 4) відмови
в наданні допуску до державної
таємниці або скасування раніше
наданого допуску; 5) припинення
діяльності арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора); 6) наявності
конфлікту інтересів.

Суд протягом п'яти днів з дня, коли йому
стало відомо про наявність підстав для
усунення арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора), виносить ухвалу
про його відсторонення від виконання
відповідних повноважень під час
провадження у справі про банкрутство.

Частиною 1 ст. 1 Закону України "Про
засади запобігання і протидії
корупції" визначено поняття "конфлікт
інтересів", це зокрема суперечність між
особистими майновими, немайновими
інтересами особи чи близьких їй осіб та
її службовими повноваженнями,
наявність якої може вплинути на
об'єктивність або неупередженість
прийняття рішень, а також на вчинення
чи невчинення дій під час виконання
наданих їй службових повноважень.

Таким чином скаржники помилково
трактують норму закону, а тому їхні
твердження до уваги судом не
приймаються.

В той же час, наявною є суперечка між
забезпеченим кредитором та
ліквідатором з приводу правового
розуміння норм закону про банкрутство
стосовно процедури продажу майна, який,
маючи більшість голосів, маніпулює
думкою кредиторів голоси яких у
меншості.

З приводу заяви Публічного
акціонерного товариства "БМ БАНК" про
забезпечення вимог від 18.12.2014 року
(вх.№08-46/2864/14 від 18.12.2014 р.), судом
встановлено, що зміст та обставини,
викладені в заяві є ідентичними заяві,
яка вже розглядалась судом 11.12.2014 року.
Крім того, заявник в основу вказаної
заяви кладе всі обставини, про які
описував в скарзі на дії ліквідатора
Жураковської Л. В. та оцінку яким суд
вже давав.

З огляду на що суд прийшов до наступних
висновків.

Відповідно до ст.66 ГПК України
господарський суд за заявою сторони,
прокурора чи його заступника, який
подав позов, або з своєї ініціативи має
право вжити заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Як зазначається в п.1 постанови пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову" №16 від 26.12.2011 особа, яка подала
заяву про забезпечення позову, повинна
обґрунтувати причини звернення із
заявою про забезпечення позову. З цією
метою та з урахуванням загальних вимог,
передбачених статтею 33 ГПК,
обов'язковим є подання доказів
наявності фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного
заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням:
розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову; забезпечення
збалансованості інтересів сторін, а
також інших учасників судового
процесу; наявності зв'язку між
конкретним заходом до забезпечення
позову і предметом позовної вимоги,
зокрема, чи спроможний такий захід
забезпечити фактичне виконання
судового рішення в разі задоволення
позову; імовірності утруднення
виконання або невиконання рішення
господарського суду в разі невжиття
таких заходів; запобігання порушенню у
зв'язку із вжиттям таких заходів прав
та охоронюваних законом інтересів
осіб, що не є учасниками даного
судового процесу.

В п.3 вказаної постанови зазначається,
що умовою застосування заходів до
забезпечення позову за вимогами
майнового характеру є достатньо
обґрунтоване припущення, що майно (в
тому числі грошові суми, цінні папери
тощо), яке є у відповідача на момент
пред'явлення позову до нього, може
зникнути, зменшитись за кількістю або
погіршитись за якістю на момент
виконання рішення.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову"
№9 від 22.12.2006 розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Детально вивчивши подану заяву, суд
приходить до висновку, що остання
базується тільки на припущеннях
заявника ПАТ "БМ БАНК" без подання
доказів наявності фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
вказаного заходу до забезпечення
позову, а тому в задоволенні останнього
суд відмовляє.

Крім того, суд звертає увагу на те, що
статті 66-68 Господарського
процесуального кодексу України (на які
посилається заявник) передбачають
заходи забезпечення позову (а не вимог
кредиторів). Стаття 41 Господарського
процесуального кодексу України
зазначає, що господарські суди
вирішують господарські спори у порядку
позовного провадження, передбаченому
цим Кодексом; господарські суди
розглядають справи про банкрутство у
порядку провадження, передбаченому цим
Кодексом, з урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".
Важливим моментом

є те, що зазначеним Законом вжиття
заходів до забезпечення вимог
кредиторів передбачено лише на стадії
розпорядження майном боржника (стаття
18 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом").

Відхиляючи заяву скаржника ПАТ "БМ
БАНК" про вжиття заходів до
забезпечення вимог кредиторів, суд
також зауважує, що відповідно до п.4
постанови пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування заходів
до забезпечення позову" №16 від 26.12.2011
клопотання про забезпечення позову,
яке раніше було відхилено повністю або
частково, може бути подано вдруге, якщо
змінились певні обставини.

Також, розглянувши клопотання
ліквідатора про продовження строку
ліквідаційної процедури та
повноважень ліквідатора строком на
шість місяців, суд прийшов до наступних
висновків.

Основною метою Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(далі- Закон про банкрутство) є повне
або часткове задоволення вимог
кредиторів шляхом застосування
судових процедур (розпорядження майном
боржника, мирова угода, санація,
ліквідація банкрута).

Відповідно до абз.3 ч.1 ст.37 Закону про
банкрутство під ліквідацією
розуміється припинення суб'єкта
підприємницької діяльності, визнаного
господарським судом банкрутом, з метою
здійснення заходів щодо задоволення в
порядку цього Закону вимог кредиторів
шляхом продажу його майна.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 37 Закону
строк ліквідаційної процедури
визначається у 12 місяців.

Суд, детально проаналізувавши приписи
Закону про банкрутство, приходить до
висновку, що встановлений строк
ліквідаційної процедури у 12 місяців є
імперативною нормою, яку останній (суд)
застосовує при винесенні постанови про
визнання боржника банкрутом при цьому
зазначаючи про нього в постанові.
Однак, в той же час Закон не містить
ніяких приписів для інших учасників
провадження й ліквідатора щодо
обмеження строків, а так само ч.1 ст.37
Закону не містить заборон для
господарського суду щодо можливості
скорочення або продовження строків
процедури. На переконання суду це
строк судової процедури ліквідації
банкрута (ст.7 Закону) та є нормою
процесуального права, яка має
процедурний характер та є засобом
реалізації норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону про
банкрутство провадження у справах про
банкрутство регулюється цим Законом,
Господарським процесуальним кодексом,
іншими законодавчими актами України.

Згідно з ч. 4 ст. 53 Господарського
процесуального кодексу України
призначені господарським судом строки
можуть бути ним продовжені за заявою
сторони, прокурора чи з своєї
ініціативи.

Законом покладено на ліквідатора
великий обсяг обов'язків (ст. ст. 41 - 44
Закону), які останній зобов'язаний
виконати і тільки після цього подати на
затвердження суд звіт та ліквідаційний
баланс. В той час як невиконання
ліквідатором цих дій у граничні строки,
визначені Законом, не є підставою для
припинення провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи,
строк ліквідаційної процедури
завершується 24.12.2014 року, в той же час
ліквідатором не реалізовано активи
боржника, що не дає останньому
можливості звернутись до
господарського суду в порядку ст.46
Закону про затвердження звіту та
ліквідаційного балансу боржника.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що строк у 12
місяців ліквідації відповідно до
буквального змісту закону є таким, що
встановлюється судом, а тому
відповідно до норм ГПК він може бути як
скорочений судом якщо ліквідацію
здійснено раніше, так і продовжений
судом залежно від фактичних обставин
справи.

Вказане клопотання про продовження
строку ліквідаційної процедури
підтримано в судовому засіданні усіма
кредиторами, ліквідатором. Ліквідатор
ще раз наголосив на тому, що з метою
оптимального задоволення вимог
кредиторів та наявність у банкрута не
реалізованого майна, що спричиняє
неможливість завершення ліквідаційної
процедури у відповідності до вимог
Закону про банкрутство вказаний строк
ліквідаційної процедури та
повноважень останнього підлягає
продовженню.

З огляду на те, що з об'єктивних причин
ліквідатором нереалізовано активи
банкрута, з метою недопущення
порушення майнових прав та інтересів
учасників провадження у справі про
банкрутство та належного завершення
ліквідаційної процедури у даній
справі, суд приходить до висновку про
необхідність задоволення клопотання
ліквідатора про продовження строку
ліквідаційної процедури. Разом з тим,
ліквідатор клопотав про продовження
строку ліквідпроцедури на 6 місяців,
натомість суд, вивчивши матеріали
справи, враховуючи тривалість
провадження у справі, з метою
недопущення подальшого зволікання,
прав учасників провадження у справі
про банкрутство та попередження
тяганини, приходить до висновку про
необхідність продовження строку
ліквідаційної процедури строком на 3
місяці. Водночас, суд звертає увагу
ліквідатора на дотримання вказаного
строку та завершення усіх дій,
визначених Законом про банкрутство та
подання на затвердження звіту боржника
та ліквідаційного балансу.

Стосовно клопотання Публічного
акціонерного товариства "БМ БАНК" про
заміну арбітражного керуючого
Жураковської Л. В. (вх. №08-46/13009/14 від
23.12.2014 року) та заяви представника ФОП
ОСОБА_1 про усунення арбітражного
керуючого Жураковської Л. В. від
виконання повноважень ліквідатора від
24.12.2014 року (вх. №08-46/13027/14 від 24.12.2014 року)
суд приходить до висновку, що вказані
клопотання є необгрунтованими, не
підтвердженими належними та
допустимими доказами, а тому суд
відмовляє в їх задоволенні. Більше
того, з огляду на обмеженість строку
ліквідаційної процедури суд не вбачає
доцільності в такій заміні.

Керуючись ст. ст. 1, 40, 41, 37, 98, 114
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", ст. ст. 4-1, 53, 66,
67, 86, 115 Господарського процесуального
кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. В задоволенні заяви Публічного
акціонерного товариства "БМ БАНК" про
забезпечення вимог від 18.12.2014 року
(вх.№08-46/2864/14 від 18.12.2014 р.) відмовити.

2. В задоволенні скарг Публічного
акціонерного товариства "БМ БАНК"
№2110-05/5 від 02.12.2014 року (вх.№08-46/12273/14 від
05.12.2014 року), №2110-05/5 від 02.12.2014 року від
02.12.2014 року (вх. №08-46/12349/14 від 08.12.2014
року) відмовити.

3. В задоволенні скарги, поданої в
інтересах кредитора ФОП ОСОБА_1 на дії
арбітражного керуючого Жураковської Л.
В. відмовити.

4. В задоволенні клопотання Публічного
акціонерного товариства "БМ БАНК" про
заміну арбітражного керуючого
Жураковської Л. В. (вх. №08-46/13009/14 від
23.12.2014 року) відмовити.

5. В задоволенні заяви представника ФОП
ОСОБА_1 про усунення арбітражного
керуючого Жураковської Л. В. від
виконання повноважень ліквідатора від
24.12.2014 року (вх. №08-46/13027/14 від 24.12.2014 року)
відмовити.

6. Клопотання ліквідатора Жураковської
Л. В. про продовження строку
ліквідаційної процедури № 902/1593/13(23/3)
від 23.12.2014 р. задоволити частково.

7. Продовжити строк ліквідаційної
процедури боржникаТзОВ "Турбівська
цукрова компанія" та повноваження
ліквідатора Жураковської Л. В. строком
на 3 місяці до 24.03.2015 року.

Ліквідатору виконати вимоги ст. ст. 37-48
Закону України "Про відновлення
платоспроможності або визнання його
банкрутом".

Судове засіданні призначити на 19.02.2015
року о 10:00 год. в приміщенні
господарського суду вінницької
області, каб. 1115.

8. Клопотання Публічного акціонерного
товариства "БМ БАНК" №2063-05/5 від 17.11.2014
року про першочергове направлення
коштів, отриманих від ТОВ
"ІНТЕРТЕЛЕКОМ" та ПАТ "Київстар" на
погашення обов'язкових платежів за
спожиту електоенергію задоволити.

9. Зобов'язати ліквідатора Жураковську
Л. В. першочергово направляти кошти,
отримані від ТОВ "ІНТЕРТЕЛЕКОМ" та ПАТ
"Київстар" на погашення обов'язкових
платежів за спожиту електоенергію.

10. Явку в судове засідання ліквідатора,
представників кредиторів та боржника
визнати обов'язковою.

11. Ухвалу надіслати рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
поштового відправлення згідно
переліку.

Суддя
Стефанів Т. В.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - боржник - ТзОВ "Турбівська цукрова
компанія" - 22513, Вінницька обл.,
Липовецький р-н, смт. Турбів, вул. Миру,
80;

3 - ліквідатор Жураковська Л. В. -
АДРЕСА_2;

4 - ПАТ "БМ БАНК", бул. Т.Шевченка, буд. 37/122,
м. Київ, 01032.

5 - ТзОВ "Агросем" - 04205, м. Київ, вул. М.
Тимошенка, 29-Б, літера "А", 3 поверх.

6 - ТзОВ "Турбів-агро" (вул. Леніна, 2, с.
Кіровка, Калинівський р-н, Вінницька
обл.

7,8 - ФОП ОСОБА_1- АДРЕСА_1, та АДРЕСА_3;

9 - Іллінецька ОДПІ ГУ Міндоходів - у
Вінницькій області 22700, вул. Пестеля, 3,
м. Іллінці, Вінницька обл.;

10 - УПФУ у Липовецькому районі
Вінницької області - 22500, вул. Шевченка,
9, м. Липовець, Липовецького р-ну,
Вінницької обл.