ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2014 року Справа №
32/5005/10343/2012

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Прокопенко А.Є.
(доповідач)

суддів: Дмитренко Г.К., Крутовських В.І.

при секретарі судового засідання:
Однорог О.В.

Представники сторін:

від позивача: Кухарова Т.Є. представник,
довіреність №17 від 01.07.14;

від відповідача: ОСОБА_2 представник,
довіреність №б/н від 21.08.14;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3,
м.Дніпропетровськ на ухвалу
господарського суду Дніпропетровської
області від 26.09.2014р. у справі
№32/5005/10343/2012

за позовом вищого навчального
приватного закладу "Дніпропетровський
гуманітарний університет",
м.Дніпропетровськ

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3,
м.Дніпропетровськ

про стягнення 3 729 950 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 26.09.2014р.
по справі №32/5005/10343/2012 (суддя Васильєв
О.Ю.) накладено арешт на нежитлову
будівлю - адміністративну будівлю
комерційного призначення для
науково-вишукувальної роботи літ. А-3,
загальною площею 3226,7 кв.м, ґанки
літ.а,а1, що розташована за адресою:
м.Дніпропетровськ, АДРЕСА_1.

Не погодившись з ухвалою суду, фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 звернулась до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу та прийняти рішення, яким
відмовити у задоволенні заяви позивача
про забезпечення позову.

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали господарського
суду, дослідивши та проаналізувавши
матеріали справи, вислухав пояснення
присутніх у судових засіданнях
представників сторін, перевіривши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що оскаржувана ухвала
підлягає залишенню без змін виходячи з
наступного.

Господарський суд, розглянувши заяву
вищого навчального приватного закладу
"Дніпропетровський гуманітарний
університет" про накладення арешту на
нежитлову будівлю-адміністративну
будівлю комерційного призначення для
науково-вишукувальної роботи літ.А-3,
загальною площею 3226,7 кв.м., ґанки
літ.а,а1, що розташована за адресою:
м.Дніпропетровськ, АДРЕСА_1, та належить
на праві власності фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_3, встановив
наступне.

Вищий навчальний приватний заклад
"Дніпропетровський гуманітарний
університет" (з урахуванням заяви про
збільшення розміру позовних вимог від
18.12.2012р.) звернувся до господарського
суду з позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення 3
729 950 грн. безпідставно перерахованих
коштів. Позовні вимоги обґрунтовані
посиланням на те, що між сторонами
23.05.2011р. укладено договір позики №1/05, за
яким позивач повинен був перерахувати
на користь відповідача 4 000 000 грн.
зворотної фінансової допомоги (позики).
За твердженням позивача, ним було
помилково надмірно перераховано на
користь відповідача грошові кошти в
сумі 3 729 950 грн. (тобто всього
перераховано 7 729 950 грн.). У зв'язку з
чим позивач просив суд стягнути з
відповідача надмірно перераховані ним
3 729 950 грн.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 проти
задоволення позовних вимог
заперечувала, стверджуючи, що 23.05.2011р.
її представником - гр.ОСОБА_4, що діяв на
підставі довіреності від 23.11.2011р. (т.2,
а.с.121) дійсно був підписаний
вищезазначений договір позики №1/05, але
на суму 6000000 грн. Також відповідач
зазначає, що 29.08.2011р. її представником -
гр.ОСОБА_4, було направлено на адресу
позивача пропозицію про внесення змін
до вищезазначеного договору позики
№1/05 від 23.05.2011р. на суму 6000000 грн., в якій
запропоновано збільшити розмір
зворотної фінансової допомоги до 8 000 000
грн. (т.2, а.с.48). За твердженням
відповідача, на цю пропозицію він
отримав від позивача
відповідь-повідомлення, датовану
05.09.2011р., за підписом ректора вищого
навчального приватного закладу
"Дніпропетровський гуманітарний
університет" Мінка П.Я., в якій
повідомлялося, що дійсно між сторонами
існують договірні відносини та
підписаний договір позики №1/05 від
23.05.2011р. на суму 6 000 000 грн., також
повідомлялось про те, що згідно з
рішенням засновників та враховуючи
пропозицію відповідача додатково буде
надано позику в сумі 2 000 000 грн., -
тобто загальна сума позики буде
складати 8 000 000 грн. Окрім того,
позивач також пропонував вважати цей
лист відповіддю на пропозицію
відповідача про внесення змін до
договору (т.2, а.с.104). Також відповідач
зазначив, що 25.07.2012р. ним на адресу
ректора вищого навчального приватного
закладу "Дніпропетровський
гуманітарний університет" була
направлена пропозиція про зміну
розміру фінансової допомоги
відповідно до договору позики №1/05 від
23.05.2011р. до 7 800 000 грн. (т.2, а.с.105). У
відповідь на цю пропозицію відповідач
отримав від позивача за підписом
ректора Мінка П.Я. лист №14/1-29 від
21.08.2012р., в якому пропонувалося укласти
додаткову угоду №1 до вищезазначеного
договору позики, збільшивши розмір
позики на 1 729 950 грн. (т.2, а.с.106). До цього
листа було додано оригінал додаткової
угоди №1 від 20.08.2012р. до договору позики
від 23.05.2011р., підписаний від імені
ректора вищого навчального приватного
закладу "Дніпропетровський
гуманітарний університет" Мінка П.Я. та
скріплений печаткою позивача (т.2,
а.с.107). Але відповідач не підписав цю
додаткову угоду, а її представником -
гр.ОСОБА_4 було направлено на адресу
позивача відповідь №36 від 29.11.2012р., в
якій зазначалося, що запропоновані
умови додаткової угоди є
неприйнятними, оскільки фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 від вищого
навчального приватного закладу
"Дніпропетровський гуманітарний
університет" отримана позика в сумі
7729950 грн. у відповідності до умов
договору позики №1/05 від 23.05.2011р. (т.2,
а.с.40). Оскільки строк повернення
позики, погоджений сторонами під час
укладання цього договору, становить 7
років з часу отримання останнього
траншу, то позовні вимоги про стягнення
3 729 950 грн. є безпідставними.

Ухвалою суду від 30.04.2013р. по справі було
призначено судову комплексну
експертизу, проведення якої доручено
фахівцям Дніпропетровського НДІСЕ.
22.11.2013р. матеріали справи разом з
висновками комплексної судової
почеркознавчої та технічної
експертизи документів надійшли на
адресу суду від ДНДІСЕ (т.4, а.с.78-178).

Ухвалою суду від 19.02.2014р. поновлено
провадження у справі, від позивача
витребувані документи, необхідні для
проведення судової експертизи
(зазначені у відповідному клопотанні
експерта).

Ухвалою суду від 13.03.2014р. провадження у
справі зупинено до часу набрання
чинності рішенням у пов'язаній
цивільній справі №419/7459/12 від 10.02.2014р.,
прийнятим Красногвардійським районним
судом м.Дніпропетровська .

Ухвалою суду від 16.09.2014 р. провадження у
справі поновлено у зв'язку із
скасуванням вищезазначеного рішення
районного суду, судове засідання по
справі призначено на 25.09.2014р.

18.09.2014р. вищим навчальним приватним
закладом "Дніпропетровський
гуманітарний університет" подано заяву
про вжиття заходів забезпечення позову
шляхом накладення арешту на нежитлову
будівлю - адміністративну будівлю
комерційного призначення для
науково-вишукувальної роботи літ.А-3,
загальною площею 3226,7 кв.м., ґанки
літ.а,а1, що розташована за адресою:
м.Дніпропетровськ,
АДРЕСА_1, та належить на праві власності
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3

Заява обґрунтована посиланням на
наступні обставини. Право власності на
будівлю зареєстровано за підприємцем
ОСОБА_3, яка (за наявною у позивача
інформацією) має намір здійснити
відчуження будівлі на користь третьої
особи та проводить для цього
підготовчі дії. 20.07.2012р. фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 здійснено
реєстрацію новоутвореної юридичної
особи ТОВ "Юнівер-Люкс", основним видом
діяльності якої є здавання в оренду
нерухомого майна, і за Статутом якої
фізична особа-підприємець ОСОБА_3
здійснила внесок до статутного
капіталу шляхом внесення частини
спірного нерухомого майна, а саме: 1/2
частини адміністративної будівлі
комерційного призначення для
науково-вишукувальної роботи літ.А-3,
загальною площею 3226,7 кв.м, ґанки
літ.а,а1, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1. Відповідно до Статуту ТОВ
"Юнівер-Плюс" (дата реєстрації 20.07.2012р.,
номер запису 0055011) статутний
капітал товариства сформовано за
рахунок внеску учасника - ОСОБА_3 (100%) у
вигляді нерухомого майна: 1/2 частини
адміністративної будівлі комерційного
призначення для науково-вишукувальної
роботи літ.А-3, загальною площею 3226,7
кв.м., ґанки літ.а,а1, що розташована за
адресою: м.Дніпропетровськ, АДРЕСА_1.
Отже, на переконання позивача,
відповідач намагається відчужити цю
будівлю на користь третіх осіб з метою
ухилення від виконання можливого
рішення по цій справі про стягнення з
неї значної суми грошових коштів. При
цьому, за даними позивача, відповідач
не має іншого майна та грошових коштів
в достатньому для виконання рішення
розмірі.

До заяви про забезпечення позову вищим
навчальним приватним закладом
"Дніпропетровський гуманітарний
університет" надано суду наступні
документи: копію свідоцтва про право
власності на нерухоме майно за адресою:
АДРЕСА_1; копію витягу з реєстру прав
власності на нерухоме майно за адресою:
АДРЕСА_1; копію Статуту ТОВ
"Юнівер-Плюс"; копію акту
прийому-передачі нежитлового
приміщення як внеску до статутного
фонду товариства.

22.12.2014р. до апеляційного господарського
суду вищим навчальним приватним
закладом "Дніпропетровський
гуманітарний університет" надано
пояснення, в якому позивач посилається
на наступне.

В провадженні Красногвардійського
районного суду м.Дніпропетровська
знаходилась справа №419/7459/12 за позовом
вищого навчального приватного закладу
"Дніпропетровський гуманітарний
університет" до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 із
наступними позовними вимогами:

- скасувати Свідоцтво про право
власності САЕ №314838 від 27.04.2012р. на
нежитлову будівлю - адміністративна
будівля комерційного призначення для
науково-вишукувальної роботи літ.А-3,
загальною площею 3226,7 кв.м, ґанки
літ.а,а1, що розташована за адресою:
м.Дніпропетровськ, АДРЕСА_1, видане
ОСОБА_3 на підставі рішення виконавчого
комітету Дніпропетровської міської
ради №440 від 24.04.2012р.;

- припинити право власності ОСОБА_3 на
нежитлову будівлю - адміністративна
будівля комерційного призначення для
науково-вишукувальної роботи літ.А-3,
загальною площею 3226,7 кв.м, ґанки
літ.а,а1, що розташована за адресою:
м.Дніпропетровськ, АДРЕСА_1;

- визнати договір позики №1/05 від
23.05.2011р., укладений між вищим навчальним
приватним закладом «Дніпропетровський
гуманітарний університет» та ОСОБА_3,
удаваним з метою приховання іншого
правочину - інвестиційного договору по
будівництву нежитлової будівлі,
розташованої за адресою:
м.Дніпропетровськ АДРЕСА_1.;

- визнати за вищим навчальним приватним
закладом «Дніпропетровський
гуманітарний університет» право
власності на нежитлову будівлю
-адміністративна будівля комерційного
призначення для науково-вишукувальної
роботи літ.А-3, загальною площею 3226,7
кв.м, ґанки літ.а,а1, що розташована за
адресою: м.Дніпропетровськ, АДРЕСА_1.

Ухвалою Красногвардійського районного
суду м.Дніпропетровська від 29.10.2012р.
було задоволено заяву позивача про
забезпечення позову та накладено арешт
на нежитлову будівлю - адміністративна
будівля комерційного призначення для
науково-вишукувальної роботи літ.А-3,
загальною площею 3226,7 кв.м, ґанки
літ.а,а1, що розташована за адресою:
м.Дніпропетровськ, АДРЕСА_1.

Рішенням по даній справі від 10.02.2014р.
позовні вимоги було задоволено
частково. 08.04.2014р. апеляційним судом
Дніпропетровської області було
прийнято рішення про часткове
задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3,
рішення Красногвардійського районного
суду м.Дніпропетровська від 10.02.2014р.
скасовано; провадження у справі за
позовом вищого навчального приватного
закладу «Дніпропетровський
гуманітарний університет» до ОСОБА_3
про визнання договору позики №1/05 від
23.05.2011р., укладеного між вищим
навчальним приватним закладом
«Дніпропетровський гуманітарний
університет» та ОСОБА_3, удаваним з
метою приховування іншого правочину -
інвестиційного договору по
будівництву нежитлової будівлі,
розташованої за адресою:
м.Дніпропетровськ, АДРЕСА_1 в порядку
цивільного судочинства закрито;
відмовлено вищому навчальному
приватному закладу «Дніпропетровський
гуманітарний університет» у
задоволенні позовних вимог про
скасування свідоцтва про право
власності на нежитлову будівлю,
припинення права власності та про
визнання права власності на нежитлову
будівлю.

25.06.2014р. Вищим спеціалізованим судом
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ прийнято ухвалу про
відхилення касаційної скарги вищого
навчального приватного закладу
«Дніпропетровський гуманітарний
університет», рішення апеляційного
суду Дніпропетровської області від
08.04.2014р. залишено без змін.

Ухвалою Красногвардійського районного
суду м.Дніпропетровська по справі
№419/7460/12 від 15.09.2014р. було скасовано
арешт, накладений на нежитлову будівлю
- адміністративну будівлю комерційного
призначення для науково-вишукувальної
роботи літ.А-3, загальною площею 3226,7
кв.м, ґанки літ.а,а1, що розташована за
адресою: м.Дніпропетровськ, АДРЕСА_1.

Відповідно до статті 66 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд за заявою сторони
або з своєї ініціативи має право вжити
заходів до забезпечення позову.

За приписами статті 67 названого
Кодексу позов забезпечується, зокрема,
накладенням арешту на майно, що
належить відповідачеві. Забезпечення
позову допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду. Забезпечення
позову визначається як засіб
запобігання можливим порушенням
майнових прав та охоронюваних законом
інтересів юридичної особи і
застосовується судом, якщо невжиття
цих заходів може ускладнити чи
унеможливити виконання рішення суду.
Умовою застосування заходів до
забезпечення позову є достатньо
обґрунтоване припущення, що майно, яке
є у відповідача на момент пред'явлення
позову до нього, може зникнути,
зменшитись за кількістю або
погіршитись за якістю на момент
виконання рішення. Обґрунтування
необхідності забезпечення позову
полягає в доказуванні обставин, з якими
пов'язано вирішення питання про
забезпечення позову. До предмета
доказування в такому випадку входить
ймовірність припущення, що майно, яке є
у відповідача на момент пред'явлення
позову до нього, може зникнути на
момент виконання рішення. Окрім того,
особа, яка подала заяву про
забезпечення позову, повинна
обґрунтувати причини такого звернення,
та довести адекватність засобу
забезпечення позову. У вирішенні
питання про забезпечення позову
господарський суд має здійснити оцінку
обґрунтованості доводів заявника щодо
необхідності вжиття відповідних
заходів з урахуванням розумності,
обґрунтованості і адекватності вимог
заявника щодо забезпечення позову;
забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу; наявності
зв'язку між конкретним заходом до
забезпечення позову і предметом
позовної вимоги, зокрема, чи спроможний
такий захід забезпечити фактичне
виконання судового рішення в разі
задоволення позову; ймовірності
утруднення виконання або невиконання
рішення господарського суду в разі
невжиття таких заходів; запобігання
порушенню у зв'язку із вжиттям таких
заходів прав та охоронюваних законом
інтересів осіб, що не є учасниками
даного судового процесу. Адекватність
заходу до забезпечення позову, що
застосовується господарським судом,
визначається його відповідністю
вимогам, на забезпечення яких він
вживається. Оцінка такої відповідності
здійснюється господарським судом з
урахуванням співвідношення права
(інтересу), про захист яких просить
заявник, з вартістю майна, на яке
вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії. Отже,
заходи до забезпечення позову
застосовуються господарським судом як
гарантія реального виконання рішення
суду. Інших підстав для застосування
названих заходів закон не передбачає. У
даній справі позивач, в обґрунтування
заяви про забезпечення позову,
наголошував на ймовірності відчуження
спірного майна відповідачем.
Господарський суд, виходячи з предмету
спору, встановив, що невжиття заходів
до забезпечення позову утруднить або
зробить неможливим виконання рішення
господарського суду, при цьому судом
була надана оцінка обґрунтованості
доводів заявника про необхідність
вжиття заходів до забезпечення позову.
Відтак, господарським судом до спірних
правовідносин було правомірно
застосовано приписи статті 66
Господарського процесуального кодексу
України та обрано відповідний захід до
забезпечення позову у даній справі
згідно зі статтею 67 цього ж Кодексу, що
спростовує довід апеляційної скарги
про зворотнє.

Приймаючи до уваги вищевикладене,
підстави для задоволення апеляційної
скарги відсутні.

Судовий збір за перегляд справи по
апеляційній скарзі покладається на
скаржника відповідно до приписів
статті 49 Господарського
процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 49, 103-106 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3,
м.Дніпропетровськ залишити без
задоволення.

Ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 26.09.2014р.
у справі №32/5005/10343/2012 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого господарського суду
України.

Повний текст постанови підписаний
29.12.2014р.

Головуючий суддя
А.Є. Прокопенко

Суддя
Г.К.Дмитренко

Суддя
В.І.Крутовських