КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2014 р. Справа№ 52/310

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсакової Г.В.

суддів: Ільєнок Т.В.

Станіка С.Р.

при секретарі судового засідання -
Натха М.С.

за участю представників сторін:

від прокуратури: Бондарчук І.П. - за
посвідченням

від позивача: не з'явився

від відповідача-1: не з'явився

від відповідача-2: Теплюк В.С. - за
довіреністю

від третьої особи-1: Апалько О.С. - за
довіреністю

від третьої особи-2: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спортивно-оздоровча
база відпочинку "Зелена затока" на
рішення господарського суду міста
Києва від 09.07.2014р. (дата складання
рішення 14.07.2014р.)

по справі №52/310 (головуючий суддя:
Івченко А.М., судді: Любченко М.С., Спичак
О.М.)

за позовом Заступника прокурора міста
Києва в інтересах держави в особі
Державного агенства земельних
ресурсів України

до 1)Київської міської ради

2)Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спортивно-оздоровча
база відпочинку "Зелена Затока"

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача:

1) Департамент земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації)

2) Товариство з обмеженою
відповідальністю "Спортивно-оздоровча
база "Блакитна хвиля"

про визнання недійсним рішення,
визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки, визнання
відсутності права користування
земельною ділянкою та повернення
земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора міста Києва
звернувся до суду в інтересах держави в
особі Державного комітету України із
земельних ресурсів до Київської
міської ради та Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спортивно-оздоровча
база відпочинку "Зелена Затока" про
визнання недійсним з моменту прийняття
рішення Київської міської ради від
26.02.2010 № 56/3494, визнання недійсним
договору оренди земельної ділянки №
79-6-00774 від 05.07.2010р., визнання відсутності
права користування земельною ділянкою
та повернення земельної ділянки площею
3,0926 га, що розташована на вул. Лютневій,
60 у Голосіївському районі м. Києва у
комунальну власність.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 09.07.2014р. позовні вимоги
задоволені частково; визнано недійсним
з моменту прийняття рішення Київської
міської ради від 26.02.2010 № 56/3494 "Про
передачу земельної ділянки товариству
з обмеженою відповідальністю
"Спортивно-оздоровча база відпочинку
"Зелена затока" для експлуатації,
обслуговування і реконструкції
існуючих будівель та благоустрою
території з озелененням на вул.
Лютневій, 60 у Голосіївському районі м.
Києва"; визнано недійсним договір
оренди земельної ділянки від 05.07.2010,
укладений між Київською міською радою
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Спортивно-оздоровча
база відпочинку "Зелена затока",
зареєстрований Головним управлінням
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації), про
що зроблено запис від 07.07.2010 за № 79-6-00774
у книзі записів державної реєстрації
договорів; визнано відсутність у
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спортивно-оздоровча
база відпочинку "Зелена затока" права
користування земельною ділянкою, що
розташована на вул. Лютневій, 60 у
Голосіївському районі м. Києва площею
3,0608 га, кадастровий номер 8 000 000
000:90:332:0028; зобов'язано Товариство з
обмеженою відповідальністю "Спортивно-
оздоровча база відпочинку "Зелена
затока" повернути у комунальну
власність Київської міської ради
земельну ділянку площею 3,0608 га, що
розташована на вул. Лютневій, 60 у
Голосіївському районі м. Києва;
стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спортивно- оздоровча
база відпочинку "Зелена затока" в дохід
Державного бюджету України 340 грн. -
судового збору; в іншій частині позову
відмовлено.

Не погоджуючись із винесеним рішенням,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Спортивно-оздоровча
база відпочинку "Зелена затока"
звернулося до Київського апеляційного
господарського суду із апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення господарського суду міста
Києва від 09.07.2014р. у справі №52/310
повністю та прийняти нове рішення, яким
у задоволенні позову Заступника
прокурора міста Києва в інтересах
держави в особі Державного агентства
земельних ресурсів України до
Київської міської ради та Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Спортивно-оздоровча база відпочинку
"Зелена затока" про визнання
протиправним та скасування рішення №
56/3494 від 26.02.2010р., визнання недійсним
договору оренди земельної ділянки №
79-6-00774 від 07.07.2010р., визнання відсутності
права користування земельною ділянкою
та повернення земельної ділянки площею
3,0926 га, що розташована на вул. Лютневій,
60 у Голосіївському районі м. Києва,
відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована
недоведеністю обставин, що мають
значення для справи, які місцевий
господарський суд визнав
встановленими, невідповідністю
висновків, викладених у рішенні
місцевого господарського суду,
обставинам справи та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 08.08.2014
повернуто Товариству з обмеженою
відповідальністю "Спортивно-оздоровча
база відпочинку "Зелена затока"
апеляційну скаргу на рішення
господарського суду міста Києва від
09.07.2014 на підставі п.3 ч.1 ст. 97
Господарського процесуального кодексу
України.

Постановою Вищого господарського суду
України від 01.10.2014 касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спортивно-оздоровча
база відпочинку "Зелена затока"
задоволено, ухвалу Київського
апеляційного господарського суду від
08.08.2014 у справі №52/310 скасовано, справу
направлено до Київського апеляційного
господарського суду на апеляційний
перегляд.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 10.10.2014 у справі
№52/310 у складі колегії суддів:
головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді:
Власов Ю.Л., Станік С.Р., апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спортивно-оздоровча
база відпочинку "Зелена затока"
прийнято до провадження та призначено
справу до розгляду на 04.11.2014.

04.11.2014 через відділ документального
забезпечення суду від відповідача-1
надійшло клопотання про слухання
справи за відсутності представника
Київської міської ради.

Крім того, 04.11.2014 через відділ
документального забезпечення суду від
відповідача-2 надійшла телеграма з
клопотанням про відкладення розгляду
справи, у зв'язку з хворобою
представника.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 04.11.2014 розгляд
справи №52/310 відкладено на 18.11.2014.

18.11.2014 через відділ документального
забезпечення суду від прокурора
надійшов відзив на апеляційну скаргу, в
якому він просить суд апеляційну
скаргу залишити без задоволення, а
оскаржуване рішення - без змін.

В судовому засіданні 18.11.2014 представник
відповідача-2 надав доповнення до
апеляційної скарги, представник
третьої особи-1 надав відзив на
апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 18.11.2014 розгляд
справи №52/310 відкладено на 02.12.2014.

02.12.2014 представник відповідача-2 на
виконання вимог ухвали Київського
апеляційного господарського суду від
18.11.2014, надав докази направлення
доповнення до апеляційної скарги
позивачу, відповідачу-1 та третій
особі-2.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 02.12.2014
продовжено строк розгляду апеляційної
скарги на п'ятнадцять днів та
відкладено розгляд справи №52/310 на
16.12.2014.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 16.12.2014, у
зв'язку із перебуванням судді Власова
Ю.Л. у відпустці, для розгляду справи
сформовано колегію у складі:
головуючий по справі суддя - Корсакова
Г.В., судді: Ільєнок Т.В. Станік С.Р.

16.12.2014р. через відділ документального
забезпечення суду від третьої особи-1
надійшло клопотання про долучення до
матеріалів справи копії Положення про
Департамент земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради та рішення Київської міської ради
від 15.03.2012 №198/7535 «Про діяльність
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації)».

У судове засідання 16.12.2014р. прокурор,
представники відповідача-2 та третьої
особи-1 з'явилися. Представники
позивача, відповідача-1 та третьої
особи-2 не з'явилися, про причини неявки
суд не повідомили, хоча про час та місце
судового розгляду повідомлені
належним чином.

Судова колегія вважає за можливе
розглянути справу за відсутності
представників позивача, відповідача-1
та третьої особи-2, явка яких
обов'язковою не визнавалась.

З наданого третьою особою - 1 рішення
Київської міської ради від 15.03.2012 №198/7535
«Про діяльність виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації)» та
Положення про Департамент земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради вбачається, що Головне
управління земельних ресурсів
виконавчого органу Київради (Київської
міської державної адміністрації)
перейменовано в Департамент земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації).

На підставі вказаного, колегія суддів
здійснює заміну найменування третьої
особи-1, а саме Головне управління
земельних ресурсів виконавчого органу
Київради (Київської міської державної
адміністрації) на Департамент
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації).

Представник відповідача-2 в судовому
засіданні вимоги апеляційної скарги
підтримав та просив її задовольнити,
рішення господарського суду міста
Києва від 09.07.2014р. скасувати та прийняти
нове рішення про відмову у задоволенні
позову повністю.

Прокурор заперечив проти вимог,
викладених в апеляційній скарзі,
просив залишити її без задоволення, а
рішення господарського суду міста
Києва від 09.07.2014р. - без змін.

Третя особа-1 просила суд прийняти
рішення відповідно до вимог
законодавства України.

Частиною 1 ст.101 ГПК України
встановлено, що у процесі перегляду
справи апеляційний господарський суд
за наявними у справі і додатково
поданими доказами повторно розглядає
справу.

Відповідно до ч.2 ст.101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність та
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду в повному обсязі.

Згідно із ст. 99 ГПК України апеляційний
господарський суд, переглядаючи
рішення в апеляційному порядку,
користується правами, наданими суду
першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення прокурора,
представників відповідача-2 та третьої
особи 1, проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи, правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
Київською міською радою V сесії VІ
скликання було винесено рішення від
26.02.2010 № 56/3494 "Про передачу земельної
ділянки Товариству з обмеженою
відповідальністю "Спортивно-оздоровча
база відпочинку "Зелена затока" для
експлуатації, обслуговування і
реконструкції існуючих будівель та
благоустрою території з озелененням на
вул. Лютневій, 60 у Голосіївському
районі м. Києва".

Пунктами 1 та 2 вказаного Рішення
вирішено: затвердити проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки товариству з обмеженою
відповідальністю "Спортивно-оздоровча
база відпочинку "Зелена затока" для
експлуатації, обслуговування і
реконструкції існуючих будівель та
благоустрою території з озелененням на
вул. Лютневій, 60 у Голосіївському
районі м. Києва; передати товариству з
обмеженою відповідальністю
"Спортивно-оздоровча база відпочинку
"Зелена затока", за умови виконання
пункту 3 цього рішення, у довгострокову
оренду на 25 років земельну ділянку
загальною площею 3,09 га (у тому числі в
межах прибережних захисних смуг площею
1,24 га) для експлуатації, обслуговування
і реконструкції існуючих будівель та
благоустрою території з озелененням на
вул. Лютневій, 60 у Голосіївському
районі м. Києва у зв'язку з переходом
права власності на будівлі і споруди
(договір купівлі-продажу від 14.12.2009 N 190,
акт приймання-передачі від 14.12.2009), у
тому числі: площею 2,55 га - за рахунок
міських земель, не наданих у власність
чи користування та площею 0,54 га - за
рахунок земель запасу
сільськогосподарського призначення.

В пункті 3 рішення Київської міської
ради від 26.02.2010 № 56/3494 серед іншого
зобов'язано Товариство з обмеженою
відповідальністю "Спортивно-оздоровча
база відпочинку "Зелена затока" у
місячний термін звернутись до
Головного управління земельних
ресурсів виконавчого органу Київради
(Київської міської державної
адміністрації) із клопотанням щодо
організації робіт по винесенню меж
земельної ділянки в натуру (на
місцевість) та виготовленню документа,
що посвідчує право користування
земельною ділянкою; виконати вимоги,
викладені в листах Головного
управління містобудування,
архітектури та дизайну міського
середовища від 22.03.2007 № 19-2611 та від
22.08.2007 № 09-8680, Київської міської
санепідемстанції від 09.12.2009 № 8869,
Державного управління охорони
навколишнього природного середовища в
м. Києві від 22.05.2007 № 05-08/3281, Державної
служби з питань національної
культурної спадщини від 18.01.2008 № 22-59/35
та Головного управління земельних
ресурсів від 21.12.2009 № 05-5598.

На виконання Рішення Київської міської
ради V сесії VІ скликання від 26.02.2010 року
№ 56/3494 (далі - оскаржуване рішення
Київської міської ради) між Київською
міською радою (орендодавець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Спортивно-оздоровча
база відпочинку "Зелена Затока"
(орендар) було укладено Договір оренди
земельної ділянки від 05.07.2010 (далі -
Договір).

Вказаний Договір зареєстрований
Головним управлінням земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації), про що
зроблено запис від 07.07.2010 за № 79-6-00774 у
книзі записів реєстрації договорів.

За умовами пунктів 1.1 та 3.1 Договору,
орендодавець за актом
приймання-передачі передає, а орендар
приймає в оренду земельну ділянку
строком на 25 років.

Об'єктом оренди є земельна ділянка з
наступними характеристиками:
розташована в місті Києві по вул.
Лютневій, 60, розміром 3,0926 га в тому
числі в межах прибережних захисних
слуг 1,2679 га; цільове призначення - для
експлуатації, обслуговування і
реконструкції існуючих будівель та
благоустрою території з озелененням;
кадастровий номер - :90:332:0028 (п. 2.1
Договору).

Предметом позову у даній справі є
вимога прокурора про визнання
недійсним з моменту прийняття рішення
Київської міської ради від 26.02.2010 №
56/3494, визнання недійсним договору
оренди земельної ділянки № 79-6-00774 від
05.07.2010р., визнання відсутності права
користування земельною ділянкою та
повернення земельної ділянки площею
3,0926 га, що розташована на вул. Лютневій,
60 у Голосіївському районі м. Києва у
комунальну власність.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
рішення Київської міської ради від
26.02.2010 № 56/3494 прийнято з порушенням
чинного законодавства, у зв'язку з чим
договір оренди, який був укладений між
відповідачами, суперечить вимогам
чинного законодавства.

Частково задовольняючи позовні вимоги
суд першої інстанції виходив з того, що
оскаржуване рішення Київської міської
ради не відповідає вимогам
законодавства та підлягає визнанню
недійсним, а оскільки Договір
укладений на його виконання, то також є
недійсним. Суд першої інстанції в
своєму рішенні вказав, що у разі
переходу права власності на об'єкт
нерухомого майна до набувача цього
майна відбувається перехід тих прав на
відповідну земельну ділянку, на яких
вона належала відчужувачу - права
власності або права користування, тому
вимоги в частині визнання відсутності
у ТОВ "Спортивно-оздоровча база
відпочинку "Зелена затока" права
користування земельною ділянкою та в
частині повернення земельної ділянки
площею 318,0 кв. м. задоволенню не
підлягають. В частині визнання
відсутності у ТОВ "Спортивно-оздоровча
база відпочинку "Зелена затока" права
користування земельною ділянкою та
повернення земельної ділянки площею
3,0608 кв. м. зазначені вимоги визнаються
судом обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню, оскільки
оскаржуваним рішенням та Договором
щодо передачі спірної земельної
ділянки в оренду для реконструкції
існуючих будівель та благоустрою
території порушено інтереси держави у
сфері контролю за використанням та
охороною земель, а отже зазначені права
та охоронювані законом інтереси
підлягають захисту у спосіб,
визначений п. 4 ч.2 ст.16 ЦК України, -
відновлення становища, яке існувало до
порушення.

Колегія суддів не може повністю
погодитись з висновками суду першої
інстанції, у зв'язку з наступним.

Статтею 80 Земельного кодексу України в
редакції, яка діяла на момент прийняття
оскаржуваного рішення Київської
міської ради, визначено, що суб'єктами
права власності на землю є: а) громадяни
та юридичні особи - на землі приватної
власності; б) територіальні громади,
які реалізують це право безпосередньо
або через органи місцевого
самоврядування - на землі комунальної
власності.

Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу
України в редакції, яка діяла на момент
прийняття оскаржуваного рішення
Київської міської ради, правом оренди
земельної ділянки є засноване на
договорі строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності.
Орендодавцями земельних ділянок є їх
власники або уповноважені ними особи.

Статтею 60 Закону України «Про місцеве
самоврядування» в редакції, чинній на
час прийняття оскаржуваного рішення,
визначено, що територіальним громадам
сіл, селищ, міст, районів у містах
належить право комунальної власності
на рухоме і нерухоме майно, доходи
місцевих бюджетів, інші кошти, землю,
природні ресурси.

Відповідно до ч. 5 ст. 16 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», від імені та в інтересах
територіальних громад права суб'єкта
комунальної власності здійснюють
відповідні ради.

Земельним кодексом України у ст. 9
визначені повноваження Київської
міської ради у галузі земельних
відносин. Зокрема, п. п. а), в), м) ст. 9
Земельного кодексу України визначають,
що до повноважень Київської міської
ради у галузі земельних відносин на її
території належить розпорядження
землями територіальної громади міста,
надання земельних ділянок у
користування із земель комунальної
власності відповідно до цього Кодексу
та вирішення інших питань у галузі
земельних відносин відповідно до
Закону.

Згідно ст. 116 Земельного кодексу
України, громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом, або за
результатами аукціону. Набуття права
на землю громадянами та юридичними
особами здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування.

Згідно вимог ст. 124 Земельного кодексу
України, передача в оренду земельних
ділянок, що перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки (у разі продажу права оренди)
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки.

Порядок надання земельних ділянок
державної або комунальної власності у
користування визначений статтею 123
Земельного кодексу України, згідно
якої, надання земельних ділянок
державної або комунальної власності у
користування здійснюється на підставі
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування.
Рішення зазначених органів
приймається на підставі проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у разі: зміни цільового
призначення земельних ділянок; надання
в користування земельних ділянок, межі
яких не встановлені в натурі (на
місцевості).

З матеріалів справи вбачається, що
проект землеустрою щодо відведення
земельних ділянок Товариству з
обмеженою відповідальністю
"Спортивно-оздоровча база відпочинку
"Зелена Затока" погоджений: Головним
управлінням містобудування,
архітектури та дизайну міського
середовища КМДА - висновок від 22.03.2007 №
19-2611; Київською міською
санепідстанцією Міністерства охорони
здоров'я України висновок від 08.12.2009 №
2104; Державним управлінням охорони
навколишнього природного середовища в
м. Києві Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України - висновок від 22.05.2007 № 05/107;
Державною службою з питань
національної спадщини Міністерства
культури і туризму України - лист від
18.01.2008 № 22-59/35; Головним управлінням
земельних ресурсів КМДА - висновок від
21.12.2009 № 05-5598.

Як вбачається із матеріалів справи,
Головним управлінням містобудування,
архітектури та дизайну міського
середовища Київської міської
державної адміністрації 22.03.2007 було
надано висновок, яким погоджено
надання земельної ділянки ТОВ
«Спортивно-оздоровча база відпочинку
«Зелена затока». Разом з тим,
обов'язкові умови, які зазначені у
ньому, а саме отримання згоди
Голосіївської районної у місті Києві
державної адміністрації, як замовника
містобудівної документації, КО «Центр
містобудування та архітектури, як
розробника містобудівної документації
території, ДП «Інститут генерального
плану м. Києва» залишилися не
виконаними.

Державним управлінням охорони
навколишнього природного середовища в
місті Києві у своєму висновку № 05/107 від
22.05.2007 зазначено, що проект землеустрою
щодо відведення земельної ділянки ТОВ
«Спортивно-оздоровча база відпочинку
«Зелена затока» погоджується за умови
виконання вимог, викладених у п. 19
вказаного висновку, а саме: оскільки
земельна ділянка оголошена
ландшафтним заказником місцевого
значення «Острів Жуків» то до
прийняття остаточного рішення
Київської міської ради щодо
використання даної ділянки,
забудовнику необхідно вирішити
питання визначення меж заказника
відповідно до п. 9 рішення Київської
міської ради від 19.07.2005 № 806/3381 «Про
затвердження програми розвитку
зеленої зони м. Києва до 2010 року та
концепції формування зелених
насаджень у центральній частині
міста».

Умовою чинності висновку, є виконання
п. 19 висновку Державного управління
охорони навколишнього природного
середовища в місті Києві від 22.05.2007, у
разі невиконання вимог даний висновок
втрачає свою дію і всі витрати,
пов'язанні із розробкою проекту
відведення, відносяться до
комерційного ризику замовника.

В Листі Державного управління охорони
навколишнього природного середовища в
місті Києві від 11.12.2009 № 05-07/6594 було
погоджено зменшення площі земельної
ділянки до 3,09 га та підтверджено
чинність висновку № 05/107 від 22.05.2007,
водночас зауважено про обов'язковість
виконання п. 19 вказаного висновку.

Виконання вищевказаної вимоги було
обов'язковою умовою чинності висновку
Державного управління охорони
навколишнього природного середовища в
місті Києві від 22.05.2007. Матеріалами
справи підтверджується, що таку вимогу
Державного управління охорони
навколишнього природного середовища в
місті Києві виконано не було, у зв'язку
з чим висновок Державного управління
охорони навколишнього природного
середовища в м. Києві Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища України від 22.05.2007 № 05/107
втратив свою дію.

Як вбачається із матеріалів справи,
Державною службою з питань
національної культурної спадщини було
погоджено проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки по вул.
Лютневій, 60 в Голосіївському районі м.
Києва також за умови прийняття в
установленому порядку Київською
міською радою рішення стосовно
внесення змін до порядку «Програми
розвитку зеленої зони м. Києва до 2010
року та концепції формування зелених
насаджень в центральній частині
міста», затвердженої рішенням
Київської міської ради від 19.07.2005 №
806/3381, оскільки вказана земельна
ділянка розташована в зоні
охоронюваного природного ландшафту.

Пунктом 9 Рішення Київської міської
ради від 19.07.2005 № 806/3381 "Про затвердження
програми розвитку земельної зони м.
Києва до 2010 року та концепції
формування зелених насаджень у
центральній частині міста" встановлено
утриматись до встановлення меж
ландшафтного заказника місцевого
значення острів Жуків від розгляду
питань відведення земельних ділянок,
які відповідно до рішення Київської
міської ради від 02.12.1999 року N 147/649 "Про
оголошення природних об'єктів
пам'ятками природи та заказниками
місцевого значення у м. Києві", можуть
бути включені до складу заказника.

Матеріалами справи підтверджується, що
наведену вище вимогу Державної служби
з питань національної культурної
спадщини виконано не було, оскільки
відповідні зміни рішенням Київської
міської ради не внесено.

У Висновку Київської міської
санепідемстанції №2104 від 08.12.2009 щодо
вибору (відведення) земельної ділянки
під забудову вказано, що земельна
ділянка розміщена в правобережній
південній планувальній зоні міста.
Відповідно до Генерального плану
міста, затвердженого рішенням
Київської міської ради від 28.03.2002
№370/1804, територія функціональним
призначенням належить до зони зелених
насаджень загального користування та
території лугів та лугопарків. Згідно
схеми територія бази також віднесена
до складу ландшафтного заказника
«Жуків Острів».

Отже, на розміщення спірної земельної
ділянки на території заказника «Жуків
Острів» вказувалось, зокрема у
висновках Державного управління
охорони навколишнього природного
середовища в місті Києві від 22.05.2007
№05/107, Київської міської
санепідемстанції від 08.12.2009 №2104,
Головного управління містобудування,
архітектури та дизайну міського
середовища Київської міської
державної адміністрації від 22.03.2007
№19-2611, що міститься в матеріалах
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки Товариству з
обмеженою відповідальністю
"Спортивно-оздоровча база відпочинку
"Зелена затока".

З наведеного вище вбачається, що
Головне управління містобудування,
архітектури та дизайну міського
середовища Київської міської
державної адміністрації, Державне
управління охорони навколишнього
природного середовища в місті Києві,
Державна служба з питань національної
культурної спадщини надавали
погодження проекту землеустрою по
відведенню спірної земельної ділянки
за умови визначення меж заказника,
прийняття в установленому порядку
Київською міською радою рішення
стосовно внесення змін до порядку
«Програми розвитку зеленої зони м.
Києва до 2010 року та концепції
формування зелених насаджень в
центральній частині міста»,
затвердженої рішенням Київської
міської ради від 19.07.2005 № 806/3381,
отримання згоди Голосіївської
районної у місті Києві державної
адміністрації, як замовника
містобудівної документації, КО «Центр
містобудування та архітектури, як
розробника містобудівної документації
території, ДП «Інститут генерального
плану м. Києва».

Згідно зі ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Належних доказів на підтвердження
виконання вищевказаних вимог, суду не
надано.

Таким чином, в процесі судового
розгляду було встановлено, що проект
землеустрою по відведенню спірної
земельної ділянки не отримав
погодження у порядку, визначеному ст. 123
ЗК України, а тому не міг бути
затверджений Київською міською радою.

Матеріалами справи встановлено, що
надана в оренду спірна ділянка
загальною площею 3,09 га вміщує в себе 0,54
га земель запасу
сільськогосподарського призначення.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Земельного
кодексу України землі
сільськогосподарського призначення
надаються в користування, зокрема,
несільськогосподарським
підприємствам, установам та
організаціям, релігійним організаціям
і об'єднанням громадян - для ведення
підсобного сільського господарства.

Частиною 2 ст. 20 Земельного кодексу
України встановлено, що зміна
цільового призначення земель
провадиться органами виконавчої влади
або органами місцевого самоврядування,
які приймають рішення про передачу цих
земель у власність або надання у
користування, вилучення (викуп) земель
і затверджують проекти землеустрою.

Із матеріалів справи вбачається, що
оспорюваниим рішенням Київської
міської ради надано в користування ТОВ
«Спортивно-оздоровча база відпочинку
«Зелена затока» земельну ділянку
сільськогосподарського призначення
для цілей не пов'язаних з веденням
підсобного сільського господарства,
при цьому, як вірно встановлено судом
першої інстанції, рішення про зміну
цільового призначення спірної
земельної ділянки Київською міською
радою не приймалося.

Відповідно до проекту відведення,
земельна ділянка з південного сходу
межує з Канівським водосховищем, крім
цього, на території ділянки
знаходиться об'єкт водного фонду -
озеро. Площа земельної ділянки в межах
прибережних захисних смуг складає 1,2679
га.

Відповідно до п. г ч. 2 ст. 61 Земельного
кодексу України, а також згідно додатку
13 Державних санітарних правил
планування та забудови населених
пунктів, затверджених наказом
Міністерства охорони здоров'я України
від 19.06.1996 № 173, у прибережних захисних
смугах забороняється будівництво
будь-яких споруд (крім гідротехнічних,
гідрометричних та лінійних), у тому
числі баз відпочинку.

Частиною 3 статті 61 Земельного кодексу
України передбачено, що об'єкти, які
знаходяться у прибережній захисній
смузі, можуть експлуатуватися, якщо при
цьому не порушується її режим. Об'єкти,
які не відповідають встановленим
режимам господарювання, підлягають
винесенню з прибережних захисних смуг.

Оскільки рішення Київської міської
ради від 26.02.2010 № 56/3494 "Про передачу
земельної ділянки Товариству з
обмеженою відповідальністю
"Спортивно-оздоровча база відпочинку
"Зелена затока" для експлуатації,
обслуговування і реконструкції
існуючих будівель та благоустрою
території з озелененням на вул.
Лютневій, 60 у Голосіївському районі м.
Києва" прийняте з порушенням вимог
земельного законодавства, без внесення
змін до порядку «Програми розвитку
зеленої зони м. Києва до 2010 року та
концепції формування зелених
насаджень в центральній частині
міста», затвердженої рішенням
Київської міської ради від 19.07.2005 №
806/3381, без отримання згоди
Голосіївської районної у місті Києві
державної адміністрації, як замовника
містобудівної документації, КО «Центр
містобудування та архітектури, як
розробника містобудівної документації
території, ДП «Інститут генерального
плану м. Києва», частина земельної
ділянка надана за рахунок земель
запасу сільськогосподарського
призначення без прийняття Київською
міською радою рішення про зміну
цільового призначення земель, та з
порушенням вимог ст. 61 ЗК України,
колегія суддів погоджується з
висновком місцевого господарського
суду про обгрунтованість позову в
частині визнання недійсним рішення
Київської міської ради від 26.02.2010 №
56/3494.

Згідно з нормами ст. 215 Цивільного
кодексу України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього кодексу, а саме:
зміст правочину не може суперечити
цьому кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства; особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності;
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі; правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним;
правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Договір оренди земельної ділянки №
79-6-00774 від 05.07.2010р. був укладений на
підставі рішення Київської міської
ради № 56/3494 від 26.02.2010р. Оскільки,
вказане рішення визнано судом
недійсним як таке, що прийнято з
порушенням норм чинного законодавства,
зокрема, Земельного кодексу України, у
зв'язку з чим вищевказаний договір
також підлягає визнанню недійсним, а
позовні вимоги в цій частині
обґрунтовано задоволені судом першої
інстанції.

Що стосується вимог щодо визнання
відсутності у ТОВ «Спортивно-оздоровча
база відпочинку «Зелена затока» права
користування земельною ділянкою, що
розташована на вул. Лютневій, 60 у
Голосіївському районі м. Києва площею
3,0926 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:332:0028
та зобов'язання ТОВ
«Спортивно-оздоровча база відпочинку
«Зелена затока» повернути у комунальну
власність зазначену земельну ділянку,
судова колегія зазначає наступне.

Як вбачаться із матеріалів, 14.12.2009 між
ТОВ «Спортивно-оздоровча база
«Блакитна хвиля» та Товариством з
обмеженою відповідальністю
Спортивно-оздоровча база відпочинку
«Зелена затока» було укладено договір
купівлі-продажу нерухомого майна,
предметом якого була база відпочинку у
складі: будівель (літера А, Б, В, Г, Д, Ж,
З), душової (літера М), будинком охорони
(літера О), вбиральнею (літера Н),
загальною площею 250,90 кв. м., що
знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
Лютнева, 60.

Відповідно до акту приймання-передачі
від 14.12.2009 база відпочинку загальною
площею 250,90 кв. м., що знаходиться за
адресою: м. Київ, вул. Лютнева, 60 була
передана ТОВ «Спортивно-оздоровча база
відпочинку «Зелена затока».

Київським міським бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
було видано реєстраційне посвідчення
№ 0017593, в якому зазначено, що будівлі
літери А, Б, В, Г, Д, Ж, З, М, О, Н загальною
площею 250,9 кв. м., які знаходяться за
адресою: м. Київ, вул. Лютнева, 60
зареєстровані на праві власності за
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Спортивно-оздоровча
база відпочинку «Зелена затока».

Відповідно до п. 1 висновку судової
будівельно-технічної експертизи
судового експерта Черніна Я.О. від
08.11.2012, що міститься в матеріалах
справи, вбачається, що фактична площа
спірної земельної ділянки, що
знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
Лютнева, 60 та зайнята будівлями і
спорудами бази відпочинку становить 318,
0 кв. м., а саме під садовими будинками
(літера А, Б, В, Г, Д, Ж, З, К, Л), душовою
(літера М), будинком охорони (літера О),
вбиральнею (літера Н).

Відповідно до п. 2 висновку судової
будівельно-технічної експертизи
судового експерта Черніна Я.О. від
08.11.2012, вбачається, що для
обслуговування будинків, будівель та
споруд бази відпочинку, згідно вимог
чинного законодавства спірна земельна
ділянка повинна мати площу розміром
мінімальною 29960 кв. м., максимальною 34240
кв. м. для функціонування
спортивно-оздоровчої бази відпочинку з
врахуванням її реконструкції щодо
здійснення за вимогами сучасних
нормативів загально-фізичної
підготовки та активного відпочинку
населення різних вікових груп.

Матеріалами справи підтверджується, що
реконструкція будинків, будівель та
споруд бази відпочинку не була
здійснена.

Відповідно до статті 328 Цивільного
кодексу України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 377 Цивільного
кодексу України передбачено, що до
особи, яка набула право власності на
житлових будинок (крім
багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього землевласника
(землекористувача).

Таким чином, у разі переходу права
власності на об'єкт нерухомого майна до
набувача цього майна відбувається
перехід тих прав на відповідну
земельну ділянку, на яких вона належала
відчужувачу - права власності або права
користування, тому вимоги в частині
визнання відсутності у ТОВ
«Спортивно-оздоровча база відпочинку
«Зелена затока» права користування
земельною ділянкою та в частині
повернення земельної ділянки площею
318,0 кв. м. правомірно залишені судом
першої інстанції без задоволення.

В частині визнання відсутності у ТОВ
«Спортивно-оздоровча база відпочинку
«Зелена затока» права користування
земельною ділянкою площею 3,0608 кв. м., то
в цій частині зазначені вимоги
правомірно визнані судом
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Щодо вимоги прокурора про зобов'язання
відповідача-2 повернути у комунальну
власність земельну ділянку площею 3,0608
кв. м., колегія суддів вважає, що така
вимога не підлягає задоволенню з
огляду на наступне.

В ч.1 ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

В ст. 60 Закону України «Про місцеве
самоврядування» передбачено, що
територіальним громадам сіл, селищ,
міст, районів у містах належить право
комунальної власності на рухоме і
нерухоме майно, доходи місцевих
бюджетів, інші кошти, землю, природні
ресурси, підприємства, установи та
організації, в тому числі банки,
страхові товариства, а також пенсійні
фонди, частку в майні підприємств,
житловий фонд, нежитлові приміщення,
заклади культури, освіти, спорту,
охорони здоров'я, науки, соціального
обслуговування та інше майно і майнові
права, рухомі та нерухомі об'єкти,
визначені відповідно до закону як
об'єкти права комунальної власності, а
також кошти, отримані від їх
відчуження. Спадщина, визнана судом
відумерлою, переходить у власність
територіальної громади за місцем
відкриття спадщини. Органи місцевого
самоврядування від імені та в
інтересах територіальних громад
відповідно до закону здійснюють
правомочності щодо володіння,
користування та розпорядження
об'єктами права комунальної власності,
в тому числі виконують усі майнові
операції, можуть передавати об'єкти
права комунальної власності у постійне
або тимчасове користування юридичним
та фізичним особам, здавати їх в оренду,
продавати і купувати, використовувати
як заставу, вирішувати питання їхнього
відчуження, визначати в угодах та
договорах умови використання та
фінансування об'єктів, що
приватизуються та передаються у
користування і оренду.

З вищенаведеного випливає, що вимога
про зобов'язання повернути спірну
земельну ділянку до комунальної
власності може бути заявлена лише
Київською міською радою, як
представником територіальної громади
міста Києва, або в її інтересах.
Натомість, у даній справі Київська
міська рада виступає у процесуальному
статусі відповідача-1, а тому позовні
вимоги Заступника прокурора міста
Києва в інтересах держави в особі
Державного агенства земельних
ресурсів України в цій частині
задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спортивно-оздоровча
база відпочинку "Зелена затока"
підлягає частковому задоволенню, а
рішення господарського суду міста
Києва від 09.07.2014р. у справі № 52/310
скасуванню в частині зобов'язання
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спортивно- оздоровча
база відпочинку "Зелена затока"
повернути у комунальну власність
Київської міської ради земельну
ділянку площею 3,0608 га, що розташована
на вул. Лютневій, 60 у Голосіївському
районі м. Києва.

Прокурор звернувся з позовом до суду
15.07.2011, тобто до набрання чинності
Закону України «Про судовий збір».
Позовні вимоги прокурора складають 4
вимоги немайнового характеру.

Як передбачено п. 30 ч. 1 ст. 4 Декрету
Кабінету Міністрів України № 7-93 від
21.01.1993 р. "Про державне мито" Генеральна
прокуратура України та її органи
звільнені від сплати державного мита
за позовами, з якими вони звертаються
до суду або господарського суду в
інтересах громадян і держави.

Відповідно до пп. б) п. 2 ст. 3 Декрету
Кабінету Міністрів України "Про
державне мито" розмір ставки держмита
із позовних заяв немайнового
характеру, що подаються до
господарських судів України становить
5 неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

При зверненні з апеляційною скаргою
відповідач-2 сплачував судовий збір
відповідно до Закону України «Про
судовий збір».

Пунктом 4.6 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
року N 7 «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України»
передбачено, що приймаючи рішення зі
справи, провадження в якій порушено за
заявою прокурора, господарський суд у
разі повного або часткового
задоволення позову (скарги) стягує
судовий збір з відповідача (повністю
або пропорційно задоволеним вимогам),
якщо він не звільнений від сплати
судового збору; у разі ж повної або
часткової відмови в позові судовий
збір стягується з визначеного
прокурором позивача (так само повністю
або пропорційно задоволеним вимогам),
за винятком випадків, коли останнього
звільнено від сплати судового збору та
коли позивачем у справі є сам прокурор.
Стягнення відповідних сум судового
збору здійснюється в доход державного
бюджету України у розмірі, визначеному
згідно з частиною першою статті 4
Закону України "Про судовий збір",
виходячи з розміру мінімальної
заробітної плати, встановленого
законом на 1 січня того календарного
року, в якому відповідна заява або
скарга подавалася до суду.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору
покладаються на сторони пропорційно
розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 104, 105
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний господарський
суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Замінити найменування третьої особи-1
Головне управління земельних ресурсів
виконавчого органу Київради (Київської
міської державної адміністрації) на
Департамент земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації).

2. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Спортивно-оздоровча база відпочинку
"Зелена затока" на рішення
господарського суду міста Києва від
09.07.2014р. у справі №52/310 задовольнити
частково.

3. Рішення господарського суду міста
Києва від 09.07.2014р. у справі №52/310
скасувати в частині зобов'язання
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Спортивно-
оздоровча база відпочинку «Зелена
затока» повернути у комунальну
власність Київської міської ради
земельну ділянку площею 3,0608 га, що
розташована на вул. Лютневій, 60 у
Голосіївському районі м. Києва (п. 5
резолютивної частини рішення). В цій
частині в задоволенні позову
відмовити.

Пункти 1, 2, 3, 4, 7 резолютивної частини
рішення господарського суду міста
Києва від 09.07.2014р. у справі № 52/310
залишити без змін.

4. Стягнути з Державного агенства
земельних ресурсів України (03150, м.
Київ, вул. Народного ополчення, 3, ) в дохід Державного бюджету
України 85 (вісімдесят п'ять) грн. 00 коп. -
державного мита за розгляд позовної
заяви.

Стягнути з Київської міської ради (01044,
м. Київ, вул. Хрещатик, 36, ) в дохід Державного бюджету
України 127 (сто двадцять сім) грн. 50 коп. -
державного мита за розгляд позовної
заяви.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спортивно- оздоровча
база відпочинку "Зелена затока" (04131, м.
Київ, вул. Лютнева, 58г, ) в
дохід Державного бюджету України 127
(сто двадцять сім) грн. 50 коп. -
державного мита за розгляд позовної
заяви.

5. Стягнути з Державного агенства
земельних ресурсів України (03150, м.
Київ, вул. Народного ополчення, 3, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Спортивно-оздоровча база відпочинку
"Зелена затока" (м. Київ, вул. Лютнева, 58г,
) 609 (шістсот дев'ять)
грн. 00 коп. - судового збору за розгляд
апеляційної скарги.

6. Видачу наказів доручити
господарському суду міста Києва.

7. Матеріали справи № 52/310 повернути до
господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
Г.В. Корсакова

Судді
Т.В. Ільєнок

С.Р. Станік