ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" грудня 2014 р.
Справа № 911/5155/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Зайця Д.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Броварський завод
пластмас», Київська область, м. Бровари

до Публічного акціонерного товариства
«Всеукраїнський акціонерний банк», м.
Київ

про визнання недійсним договору та
усунення перешкод у користуванні
майном

секретар судового засідання Колісник
Ю.І.

за участю представників:

від позивача: Паращенко Т.В.
(довіреність б/н від 17 лютого 2014 року);

Павлік І.П. (довіреність №01-21 від 23
грудня 2014 року);

від відповідача: Шалашова В.І.
(довіреність №146 від 3 грудня 2014 року).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство
«Броварський завод пластмас» (далі -
позивач) звернулось до господарського
суду Київської області з позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Всеукраїнський акціонерний банк»
(далі - відповідач) про визнання
недійсним договору та усунення
перешкод у користуванні майном.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
укладений між позивачем та
відповідачем договір іпотеки від 6
серпня 2009 року суперечить вимогам
Закону України «Про іпотеку», а тому,
відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України
«Про іпотеку», ст.ст. 203, 215 Цивільного
кодексу має бути визнаний недійсним у
судовому порядку. Внаслідок визнання
недійсним оскаржуваного іпотечного
договору позивач просить суд усунути
перешкоди у користуванні нерухомим
майном, що належить Публічному
акціонерному товариству «Броварський
завод пластмас», шляхом виключення з
реєстру заборон запису від 6 серпня 2009
року за №857, здійсненого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу Дідович І.В. при
укладанні іпотечного договору між
Публічним акціонерним товариством
«Всеукраїнський акціонерний банк» та
Публічним акціонерним товариством
«Броварський завод пластмас» від 6
серпня 2009 року за №586.

Провадження у справі порушено
відповідно до ухвали господарського
суду Київської області від 2 грудня 2014
року та призначено справу до розгляду
на 10 грудня 2014 року.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 10 грудня 2014 року розгляд
справи на підставі ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України було
відкладено на 24 грудня 2014 року.

У судовому засіданні 24 грудня 2014 року
на підставі ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України
оголошено перерву на 30 хв. для надання
можливості представнику відповідача
ознайомитись з матеріалами справи.

Надання матеріалів справи №911/5155/14
представнику відповідача - ПАТ
«Всеукраїнський акціонерний банк» для
ознайомлення зумовлено тим, що
представник відповідача - ПАТ
«Всеукраїнський акціонерний банк»,
нібито, не отримував від позивача копії
позовної заяви та доданих до неї
документів.

Однак, 25 грудня 2014 року представником
позивача через канцелярію суду подано
докази отримання відповідачем копії
позовної заяви та доданих до неї
документів, а саме, виписку з відділу
поштового зв'язку Київ-150, оригінал якої
залучено до матеріалів справи.

Як вбачається з фіскального чеку від 18
листопада 2014 року та опису вкладення
від 18 листопада 2014 року, що
підтверджують направлення відповідачу
копії позовної заяви та доданих до неї
документів, 18 листопада 2014 року позивач
направив відповідачу копію позовної
заяви та додані до неї документи листом
з штрихкодовим ідентифікатором
461.

З виписки відділу поштового зв'язку
Київ-150 вбачається, що лист з
штрихкодовим ідентифікатором 461
було отримано 24 листопада 2014 року о 8
год. 48 хв. представником відповідача -
ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк»
за довіреністю.

Крім того, у судовому засіданні 24
грудня 2014 року представник відповідача
зазначав, що ухвала господарського
суду Київської області про порушення
провадження у справі від 2 грудня 2014
року на адресу відповідача не
надходила.

Проте, судом встановлено, що ухвалу
господарського суду Київської області
від 2 грудня 2014 року отримано 8 грудня 2014
року представником відповідача - ПАТ
«Всеукраїнський акціонерний банк» за
довіреністю, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення за
штрихкодовим ідентифікатором
поштового відправлення 019 (том 1,
а.с. 69).

Крім того, згідно витягу з веб-сервісу
http://services.ukrposhta.ua/bardcodesingle/ «відстеження
пересилання поштових відправлень»
Українського державного підприємства
поштового зв'язку «Укрпошта»,
зробленого судом, відправлення за
номером 9969 було вручено за
довіреністю 8 грудня 2014 року.

Таким чином, посилання представника
відповідача щодо неотримання
відповідачем ухвали господарського
суду Київської області від 2 грудня 2014
року та позовної заяви з доданими до
неї документами спростовуються
наведеними вище обставинами.

Після перерви у судовому засіданні 24
грудня 2014 року представником
відповідача заявлено усне клопотання
про здійснення фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Дане клопотання задоволено судом,
розгляд справи №911/5155/14 здійснювався за
допомогою фіксування судового процесу
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

У судовому засіданні 24 грудня 2014 року
на підставі ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України
оголошено перерву до 25 грудня 2014 року.

Крім того, 25 грудня 2014 року
представником відповідача через
канцелярію суду подано клопотання про
призначення колегіального розгляду
справи №911/5155/14.

Однак, у даному клопотанні
відповідачем не наведено підстав для
призначення колегіального розгляду
справи №911/5155/14.

Проте, у судовому засіданні 25 грудня 2014
року представник відповідача зазначив,
що справа №911/5155/14 є складною та
наголошував на тому, що клопотання про
призначення колегіального розгляду
справи заявляються в усіх справах,
стороною яких є Публічне акціонерне
товариство «Всеукраїнський
акціонерний банк» з моменту введення
тимчасової адміністрації Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до ст. 46 Господарського
процесуального кодексу України справи
у місцевих господарських судах
розглядаються суддею одноособово.
Будь-яку справу, що відноситься до
підсудності цього суду, залежно від
категорії і складності справи, може
бути розглянуто колегіально у складі
трьох суддів.

Судом відмовлено в задоволенні
клопотання про призначення
колегіального розгляду справи,
оскільки, суд не вбачає, що справа
№911/5155/14 є складною і підлягає розгляду
у складі колегії суддів.

Представник відповідача в усних та
письмових поясненнях проти позову
заперечував.

25 грудня 2014 року відповідно до ч. 2 ст. 85
ГПК України у судовому засіданні
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Заслухавши пояснення представників
позивачів та відповідача дослідивши
наявні в матеріалах справи докази,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні дані, на яких ґрунтується
позов, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

6 серпня 2009 р. між Публічним акціонерним
товариством «Броварський завод
пластмас» (за договором -
іпотекодавець) та Публічним
акціонерним товариством
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» (за
договором - іпотекодержатель) був
укладений іпотечний договір,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу Дідович І.В. 6 серпня 2009 року та
зареєстровано в реєстрі за №856.

Відповідно до п. 1) іпотечного договору,
предметом іпотеки є комплекс, що
розташований за адресою: Київська
область, м. Бровари, бул. Незалежності,
53, а саме: будівля цеху пресованих
виробів інв. №847, загальною площею 9816,1
кв.м.; будівля цеху ливарних виробів
інв. №257, загальною площею 4703,7 кв.м.; цех
труб ПВХ: будівля цеху виробництва труб
ПВХ інв. №108, загальною площею 1532,8 кв.м.;
будівля цеху екструзії інв. №102,
загальною площею 7554,3 кв.м.; цех ПВХ
пластикату: будівля цеху інв. №1029,
загальною площею 12715,6 кв.м.; склад
сировини цеху ПВХ інв. №11120, загальною
площею 71,9 кв.м.; приміщення швейної
дільниці інв. №1032, загальною площею 164,0
кв.м.; ремонтно-будівельна дільниця:
будівля посту охорони на автостоянці
інв. №7800, загальною площею 8,6 кв.м.;
приміщення для утримання собак інв.
№10901, загальною площею 8,8 кв.м.;
інструментальний цех: будівля цеху інв.
№104, загальною площею 2674,4 кв.м.;
приміщення дільниці гальваніки інв.
№2590, загальною площею 413,0 кв.м.; будівля
цеху ремонтно-механічного цеху інв.
№105, загальною площею 2147,0 кв.м.; будівля
цеху дільниці електропостачання інв.
№3703, загальною площею 283,4 кв.м.;
трансформаторна підстанція інв. №3704,
загальною площею 173,2 кв.м.; дільниця
тепловодопостачання: бойлерна інв.
№3201, загальною площею 42,8 кв.м.; насосна
пожежогасіння інв. №3295, загальною
площею 38,8 кв.м.; насосна станція інв.
№1026, загальною площею 113,6 кв.м.;
холодильна станція інв. №3294, загальною
площею 303,0 кв.м.; будівля транспортного
цеху інв. №1935, загальною площею 269,4
кв.м.; складське господарство: царговий
склад тари інв. №500003, загальною площею
198,4 кв.м.; склад сировини з листової
сталі інв. №500004, загальною площею 454,4
кв.м.; склад сировини з листової сталі
інв. №500005, загальною площею 250,0 кв.м.;
напіварочний склад із листової сталі
інв. №500008, загальною площею 650,0 кв.м.;
склад готової продукції інв. №500009,
загальною площею 195,0 кв.м.; напіварочний
склад із листової сталі інв. №500010,
загальною площею 364,4 кв.м.; цегляна
одноповерхова будівля інв. №500011,
загальною площею 21,0 кв.м.; арочний склад
інв. №10202, загальною площею 479,4 кв.м.;
будівля цеху інв. №107, загальною площею
150,1 кв.м.; склад ВМТПШОМа інв. №10276,
загальною площею 352,3 кв.м.; склад
сировини інв. №10076, загальною площею 57,3
кв.м.; склад сировини інв. №10264,
загальною площею 296,5 кв.м.;
заводоуправління: побутові приміщення
інв. №7740, загальною площею 5316,2 кв.м.;
будівля ІЛК інв. №1054, загальною площею
4925,2 кв.м.; їдальня: будівля їдальні інв.
№7741, загальною площею 664,8 кв.м.;
приміщення холодильної камери інв.
№7779, загальною площею 31,9 кв.м.;
приміщення медпункту інв. №7765,
загальною площею 182,3 кв.м. (далі -
предмет іпотеки « 1»).

Вказані вище об'єкти нерухомості
належать Публічному акціонерному
товариству «Броварський завод
пластмас» на підставі договору про
поділ комплексу від 14 липня 2009 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Броварського міського нотаріального
округу Базир Н. М. за №854. Право
власності зареєстроване за
іпотекодавцем в Комунальному
підприємстві Броварської міської ради
«Броварське бюро технічної
інвентаризації» 22 липня 2009 року.

Відповідно до п. 2) іпотечного договору,
предметом іпотеки є гуртожиток,
загальною площею 4883,7 кв.м., що
знаходиться за адресою: Київська
область, м. Бровари, бул. Незалежності,
буд. 3-Б, що належить іпотекодавцю на
підставі свідоцтва про право власності
на нерухоме майно від 22 липня 2009 року
серії ССІ за № 515820, виданого 22 липня 2009
року Виконавчим комітетом Броварської
міської ради, на підставі рішення від 21
січня 2003 р. за №28 та рішення від 14 липня
2009 р. за №341, право власності
зареєстроване за іпотекодавцем в
Комунальному підприємстві Броварської
міської ради «Броварське бюро
технічної інвентаризації» 22 липня 2009
року (далі - предмет іпотеки «2»).

Нерухоме майно було передано в іпотеку
з усіма його приналежностями.

Відповідно до п. 1.1 договору,
іпотекодавець з метою забезпечення
виконання позичальниками основного
зобов'язання, що випливає з кредитного
договору, передає в іпотеку, а
іпотекодержатель приймає в іпотеку
предмет іпотеки.

Після укладення цього договору, за
повідомленням іпотекодержателя,
предмет іпотеки підлягає державній
реєстрації в державному реєстрі іпотек
та Єдиному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна.

Згідно п. 1.5 договору, узгоджена
сторонами оціночна вартість предмета
іпотеки становить 115076525,00 грн. згідно
акту огляду та погодження вартості від
6 серпня 2009 року.

Відповідно до п. 1.6 договору, в період
дії цього договору предмет іпотеки
залишається у володінні та
користуванні іпотекодавця.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що
іпотекодавець погоджується з тим, що
протягом дії цього договору він не має
права без письмової згоди
іпотекодержателя вчиняти чи
опосередковано сприяти вчиненню
нижчезазначених дій (в тому числі
укладати відповідні правочини).

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України,
обставини, встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Як вбачається з матеріалів справи
№911/5155/14, рішенням господарського суду
Київської області від 2 липня 2013 року у
справі №911/2296/13 за позовом Публічного
акціонерного товариства «Броварський
завод пластмас» до Дочірнього
підприємства «Аріна» Публічного
акціонерного товариства «Монтажник»
про стягнення 60579,08 грн. та за
зустрічним позовом Дочірнього
підприємства «Аріна» Публічного
акціонерного товариства «Монтажник»
до Публічного акціонерного товариства
«Броварський завод пластмас» про
визнання недійсним договорів оренди
№12-07 від 01.01.2012 року, №13-10 від 01.01.2013 року
та частини договору про поділ
комплексу б/н від 14 липня 2009 року
позовні вимоги за первісним позовом
задоволено частково, присуджено до
стягнення з Дочірнього підприємства
«Аріна» Публічного акціонерного
товариства «Монтажник України» на
користь Публічного акціонерного
товариства «Броварський завод
пластмас» 60579,08 грн. заборгованості з
орендної плати та 1720,50 грн. витрат по
сплаті судового збору, в задоволенні
решти первісного позову відмовлено,
позовні вимоги за зустрічним позовом
задоволено частково, визнано недійсним
з моменту укладення пункт 1.14.12.
Договору про поділ комплексу від 14
липня 2009 року, посвідченого приватним
нотаріусом Броварського нотаріального
округу Базир Н.М. та зареєстрованого за
№854, визнано недійсним на майбутнє
договір оренди приміщення №13-10 від
01.01.2013 року, укладений між ДП «Аріна»
ПАТ «Монтажник України» і ПАТ
«Броварський завод пластмас»,
провадження у справі в частині
визнання недійсним договору оренди
№12-07 від 01.01.2012 року, укладеного між ДП
«Аріна» ПАТ «Монтажник України» і ПАТ
«Броварський завод пластмас»
припинено.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 27 серпня 2014
року, яка залишена без змін постановою
Вищого господарського суду України від
28 жовтня 2014 року рішення
господарського суду Київської області
від 2 липня 2013 року у справі №911/2296/13
скасовано в частині визнання недійсним
з моменту укладення пункту 1.14.12.
Договору про поділ комплексу від 14
липня 2009 року, посвідченого приватним
нотаріусом Броварського нотаріального
округу Базир Н.М. та зареєстрованого за
№854, та припинено провадження у праві в
цій частині на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК
України.

Враховуючи те, що постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 27 серпня 2014
року рішення господарського суду
Київської області від 2 липня 2013 року у
справі №911/2296/13 скасоване частково,
рішення господарського суду Київської
області від 2 серпня 2013 року набрало
законної сили 27 серпня 2014 року.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №6
від 23 березня 2012 року «Про судове
рішення», рішення господарського суду
має ґрунтуватись на повному з'ясуванні
такого: чи мали місце обставини, на які
посилаються особи, що беруть участь у
процесі, та якими доказами вони
підтверджуються; чи не виявлено у
процесі розгляду справи інших
фактичних обставин, що мають суттєве
значення для правильного вирішення
спору, і доказів на підтвердження цих
обставин; яка правова кваліфікація
відносин сторін, виходячи з фактів,
установлених у процесі розгляду
справи, та яка правова норма підлягає
застосуванню для вирішення спору.

Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Судом встановлено, що рішенням
господарського суду Київської області
від 2 липня 2013 року у справі №911/2296/13, яке
набрало законної сили 27 серпня 2014 року,
було надано правову оцінку, як доказу,
висновку експертного
будівельно-технічного дослідження
Центру судових експертиз Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Альтернатива» від 18 березня 2013 року за
№10/13 та на підставі даного висновку
встановлено, що майно, яке вказане у п.
1.14.12 договору про поділ комплексу, є не
одним окремим індивідуально
визначеним об'єктом нерухомості, а
окремими об'єктами нерухомості.

Як вбачається з висновку експертного
будівельно-технічного дослідження
Центру судових експертиз Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Альтернатива» від 18 березня 2013 року за
№10/13, кожен з об'єктів нерухомого майна,
зазначених у п. 1 іпотечного договору,
що належать Публічному акціонерному
товариству «Броварський завод
пластмас» на підставі договору про
поділ комплексу від 14 липня 2009 р. за №854
має різні розміри, інвентарні номери та
цільове призначення (том 1, а.с. 50-63).

Таким чином, згідно зазначеного
експертного висновку, нерухоме майно,
яке відповідно до п. 1 іпотечного
договору від 6 серпня 2009 року за №856, що
є предметом іпотеки, є окремими
об'єктами нерухомості, а не одним
окремим індивідуально визначеним
об'єктом нерухомості, як це зазначено в
спірному договорі.

Отже, виходячи з вищевикладеного судом
встановлено, що предмет іпотеки
(об'єкти нерухомості) відповідно до
іпотечного договору від 6 серпня 2009
року за №856, право власності на який
належить іпотекодавцю на підставі
договору про поділ комплексу від 14
липня 2009 р. за №854 є окремими об'єктами
нерухомості, які мають різні розміри,
інвентарні номери та цільове
призначення.

Відповідно до ст. 179 Цивільного кодексу
України річчю є предмет матеріального
світу щодо якого можуть виникати
цивільні права та обов'язки.

Згідно ч. 1 ст. 181 Цивільного кодексу
України до нерухомих речей (нерухоме
майно, нерухомість) належать земельні
ділянки, а також об'єкти, розташовані на
земельній ділянці, переміщення яких є
неможливим без їх знецінення та зміни
їх призначення.

Приписами ч. 1 ст. 184 Цивільного кодексу
України встановлено, що річ є
визначеною індивідуальними ознаками,
якщо вона наділена тільки їй
властивими ознаками, що вирізняють її
з-поміж інших однорідних речей,
індивідуалізуючи її.

З наведеного слідує, що виділення всіх
об'єктів нерухомого майна, які є
предметом іпотеки-1 оскаржуваного
договору в якості окремого
індивідуально визначеного об'єкту
нерухомості суперечить вимогам ст.ст.
179, ч. 1 ст. 184 Цивільного кодексу України
та не відповідає фактичним обставинам
справи.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про
іпотеку» предметом іпотеки можуть бути
один або декілька об'єктів нерухомого
майна за таких умов: нерухоме майно
належить іпотекодавцю на праві
власності або на праві господарського
відання, якщо іпотекодавцем є державне
або комунальне підприємство, установа
чи організація; нерухоме майно може
бути відчужене іпотекодавцем і на
нього відповідно до законодавства може
бути звернене стягнення; нерухоме
майно зареєстроване у встановленому
законом порядку як окремий виділений у
натурі об'єкт права власності, якщо
інше не встановлено цим Законом.

Статтею 18 Закону України «Про іпотеку»
передбачено перелік істотних умов, які
повинен містити іпотечний договір і,
відповідно до ч. 2 ст. 18 цього ж Закону, у
разі відсутності в іпотечному договорі
однієї з вказаних вище істотних умов
він може бути визнаний недійсним на
підставі рішення суду.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про
іпотеку» іпотечний договір
укладається між одним або декількома
іпотекодавцями та іпотекодержателем у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню. Іпотечний
договір повинен містити опис предмета
іпотеки, достатній для його
ідентифікації, та/або його
реєстраційні дані, у тому числі
кадастровий номер. У разі іпотеки
земельної ділянки має зазначатися її
цільове призначення.

Враховуючи вищевикладені норми,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що при укладенні
іпотечного договору від 6 серпня 2009
року за №856, сторонами не дотримано п. 3)
ч. 1 ст. 18 Закону України «Про іпотеку» в
частині предмета іпотеки-1, оскільки
при здійсненні опису предмета іпотеки
не вказано реєстраційних даних,
розмірів, інвентарних номерів та
цільового призначення кожного
окремого об'єкта нерухомості,
достатніх для його ідентифікації.

Відсутність в іпотечному договорі
опису предмета іпотеки, достатнього
для його ідентифікації, відповідно до
ч. 2 ст. 18 Закону України «Про іпотеку» є
підставою для визнання іпотечного
договору недійсним.

Частиною 1 ст. 215 Цивільного кодексу
України передбачено, що підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Отже, вирішуючи спір про визнання
правочину недійсним, господарському
суду належить встановити наявність
саме тих обставин, з якими закон
пов'язує недійсність правочинів,
зокрема: відповідність змісту
правочину вимогам Цивільного кодексу
України, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства; правоздатність
сторін правочину; свободу
волевиявлення учасників правочину та
відповідність волевиявлення їх
внутрішній волі; спрямованість
правочину на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного
кодексу України зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також інтересам держави і суспільства,
його моральним засадам.

Пунктом 2.5.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 29
травня 2013 року за №11 «Про деякі питання
визнання правочинів (господарських
договорів) недійсними» встановлено, що
судам слід мати на увазі, що визнання
правочину (господарського договору)
недійсним господарським судом є
наслідком його вчинення з порушенням
закону, а не заходом відповідальності
сторін. Тому для такого визнання, як
правило, не має значення, чи
усвідомлювали (або повинні були
усвідомлювати) сторони протиправність
своєї поведінки під час вчинення
правочину; винятки з цього правила
можливі, якщо вони випливають із
Закону.

Таким чином, оскільки оскаржуваний
іпотечний договір не містить в частині
предмета іпотеки « 1» усіх істотних
умов договору та не відповідає вимогам
Закону України «Про іпотеку», позовна
вимога щодо визнання недійсним
іпотечного договору, укладеного 6
серпня 2009 року між Публічним
акціонерним товариством «Броварський
завод пластмас» та Публічним
акціонерним товариством
«Всеукраїнський Акціонерний Банк»,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу Дідович І.В. 6 серпня 2009 року та
зареєстрованого в реєстрі за №856,
підлягає задоволенню в цій частині,
зокрема, визнання недійсним іпотечного
договору в частині передачі в іпотеку
відповідачу предмету іпотеки 1):
Комплексу, що розташований за адресою:
Київська область, м. Бровари, бул.
Незалежності, 53, а саме: будівля цеху
пресованих виробів інв. №847, загальною
площею 9816,1 кв.м.; будівля цеху ливарних
виробів інв. №257, загальною площею 4703,7
кв.м.; цех труб ПВХ: будівля цеху
виробництва труб ПВХ інв. №108,
загальною площею 1532,8 кв.м.; будівля цеху
екструзії інв. №102, загальною площею
7554,3 кв.м.; цех ПВХ пластикату: будівля
цеху інв. №1029, загальною площею 12715,6
кв.м.; склад сировини цеху ПВХ інв. №11120,
загальною площею 71,9 кв.м.; приміщення
швейної дільниці інв. №1032, загальною
площею 164,0 кв.м.; ремонтно-будівельна
дільниця: будівля посту охорони на
автостоянці інв. №7800, загальною площею
8,6 кв.м.; приміщення для утримання собак
інв. №10901, загальною площею 8,8 кв.м.;
інструментальний цех: будівля цеху інв.
№104, загальною площею 2674,4 кв.м.;
приміщення дільниці гальваніки інв.
№2590, загальною площею 413,0 кв.м.; будівля
цеху ремонтно-механічного цеху інв.
№105, загальною площею 2147,0 кв.м.; будівля
цеху дільниці електропостачання інв.
№3703, загальною площею 283,4 кв.м.;
трансформаторна підстанція інв. №3704,
загальною площею 173,2 кв.м.; дільниця
тепловодопостачання: бойлерна інв.
№3201, загальною площею 42,8 кв.м.; насосна
пожежогасіння інв. №3295, загальною
площею 38,8 кв.м.; насосна станція інв.
№1026, загальною площею 113,6 кв.м.;
холодильна станція інв. №3294, загальною
площею 303,0 кв.м.; будівля транспортного
цеху інв. №1935, загальною площею 269,4
кв.м.; складське господарство: царговий
склад тари інв. №500003, загальною площею
198,4 кв.м.; склад сировини з листової
сталі інв. №500004, загальною площею 454,4
кв.м.; склад сировини з листової сталі
інв. №500005, загальною площею 250,0 кв.м.;
напіварочний склад із листової сталі
інв. №500008, загальною площею 650,0 кв.м.;
склад готової продукції інв. №500009,
загальною площею 195,0 кв.м.; напіварочний
склад із листової сталі інв. №500010,
загальною площею 364,4 кв.м.; цегляна
одноповерхова будівля інв. №500011,
загальною площею 21,0 кв.м.; арочний склад
інв. №10202, загальною площею 479,4 кв.м.;
будівля цеху інв. №107, загальною площею
150,1 кв.м.; склад ВМТПШОМа інв. №10276,
загальною площею 352,3 кв.м.; склад
сировини інв. №10076, загальною площею 57,3
кв.м.; склад сировини інв. №10264,
загальною площею 296,5 кв.м.;
заводоуправління: побутові приміщення
інв. №7740, загальною площею 5316,2 кв.м.;
будівля ІЛК інв. №1054, загальною площею
4925,2 кв.м.; їдальня: будівля їдальні інв.
№7741, загальною площею 664,8 кв.м.;
приміщення холодильної камери інв.
№7779, загальною площею 31,9 кв.м.;
приміщення медпункту інв. №7765,
загальною площею 182,3 кв.м. з усіма його
приналежностями.

В той час, судом вставлено, відповідно
до умов спірного іпотечного договору,
предметом іпотеки 2) є гуртожиток,
загальною площею 4883,7 кв. м., що
знаходиться за адресою: Київська
область, м. Бровари, бул. Незалежності,
буд. 3б, який належить позивачу на
підставі Свідоцтва про право власності
на нерухоме майно серії ССІ №515820,
виданого 22 липня 2009 року Виконавчим
комітетом Броварської міської ради, на
підставі рішення №28 від 21 січня 2003 року
та рішення №341 від 14 липня 2009 року,
право власності на який зареєстроване
за іпотекодавцем в Комунальному
підприємстві Броварської міської ради
«Броварське бюро технічної
інвентаризації» 22 липня 2009 року, про що
зроблено запис у книгу №1/4, номер
запису: 1304, реєстраційний номер 27851842.

Отже, на відміну від предмету іпотеки «
1», предмет іпотеки « 2» виділено як
окремий індивідуально визначений
об'єкт нерухомості та оформлено шляхом
видачі позивачеві Свідоцтва про право
власності на нерухоме майно серії ССІ
№515820 від 22 липня 2009 р., а отже,
відповідно до вимог чинного
законодавства України зазначений
об'єкт (гуртожиток) може бути предметом
іпотеки.

Відповідно до ст. 217 Цивільного кодексу
України недійсність окремої частини
правочину не має наслідком недійсності
інших його частин і правочину в цілому,
якщо можна припустити, що правочин був
би вчинений і без включення до нього
недійсної частини.

Пунктом 2.11. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання визнання правочинів
(господарських договорів) недійсними»
від 29 травня 2013 р. за №11 передбачено, що
за загальним правилом статті 217
Цивільного кодексу України правочин не
може бути визнаний недійсним, якщо
законові не відповідають лише окремі
його частини і обставини справи
свідчать про те, що правочин був би
вчинений і без включення до нього
недійсної його частини. У такому разі
господарський суд може визнати
недійсною частину правочину.
Недійсними частини правочину
визнаються за загальними правилами
визнання правочинів недійсними із
застосуванням передбачених законом
наслідків такого визнання. Якщо
недійсна частина правочину виконана
будь-якою із сторін, господарський суд
визначає наслідки такої недійсності
залежно від підстави, з якої вона
визнана недійсною.

Отже, враховуючи вищенаведені норми
чинного законодавства України, позовна
вимога Публічного акціонерного
товариства «Броварський завод
пластмас» щодо визнання недійсним
іпотечного договору, укладеного між
Публічним акціонерним товариством
«Всеукраїнський акціонерний банк» та
Публічним акціонерним товариством
«Броварський завод пластмас» від 6
серпня 2009 р. за №856 підлягає
задоволенню частково.

Крім того, судом встановлено, що 6
серпня 2009 року у зв'язку з посвідченням
оскаржуваного іпотечного договору
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу Дідович
І.В. здійснено запис, яким накладено
заборону відчуження зазначених в
договорі об'єктів нерухомого майна, що
належать Публічному акціонерному
товариству «Броварський завод
пластмас», чим створено перешкоди
останньому у його користуванні.
Відповідний запис зареєстровано 6
серпня 2009 року у реєстрі за №857.

Порядок державної реєстрації іпотек
регламентується Законом України «Про
іпотеку», Порядком державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженим постановою КМУ
від 17 жовтня 2013 року за №868 (далі -
Порядок №868).

Згідно ч. 3 ст. 17 Закону України «Про
іпотеку» відомості про припинення
іпотеки підлягають державній
реєстрації у встановленому
законодавством порядку.

Відповідно до п. 71 Порядку №868 державна
реєстрація припинення обтяження
нерухомого майна іпотекою проводиться
нотаріусом одночасно із зняттям ним
заборони, накладеної під час
посвідчення договору іпотеки.

Згідно з п. 63 Порядку №868 під час
проведення державної реєстрації
іпотеки заінтересованою особою є
іпотекодержатель. У разі проведення
державної реєстрації припинення
іпотеки заінтересованою особою також є
особа, якою припинена іпотека, особа, в
інтересах якої припинено іпотеку, та у
випадку, передбаченому Законом України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень», -
державний виконавець.

Суд зазначає, що відповідно до п. 4 ч. 1
ст. 17 Закону України «Про іпотеку»,
іпотека припиняється у разі визнання
іпотечного договору недійсним, тобто
вказаний договір є припиненим з
моменту набрання рішенням суду
законної сили.

Таким чином, станом на день звернення
позивача з даним позовом до суду, права
та законні інтереси позивача щодо
незняття заборони відчуження
нерухомого майна, накладеної приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу Дідович І.В. у
зв'язку з укладанням іпотечного
договору від 6 серпня 2009 року за №856
порушені не були. Позивач, також, не
надав суду будь-яких інших доказів
того, що відповідач своїми діями
створює перешкоди у користуванні
належним йому майном.

Крім того, суд зазначає, що позивач не
позбавлений можливості звернутись
після набрання законної сили рішенням
суду у даній справі з відповідними
заявами до приватного нотаріуса та
відповідної реєстраційної служби.

Враховуючи вищевикладене, позовна
вимога Публічного акціонерного
товариства «Броварський завод
пластмас» про усунення перешкод у
користуванні нерухомим майном шляхом
виключення з реєстру заборон запису
від 6 серпня 2009 року за №857, здійсненого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу Дідович
І.В. при укладенні іпотечного договору
між Публічним акціонерним товариством
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» та
Публічним акціонерним товариством
«Броварський завод пластмас» від 6
серпня 2009 р. за №856 є необґрунтованою та
не підлягає задоволенню.

Під час судового розгляду відповідачем
було заявлено суду про пропуск
позивачем строку позовної давності та
про застосування позовної давності у
даній справі.

Стаття 257 Цивільного кодексу України
визначає, що загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до суду з даним
позовом 1 грудня 2014 року, в той час, коли
спірний договір іпотеки було укладено 6
серпня 2009 року.

Проте, відповідачем не враховано
наступне.

Відповідно до частини 1 статті 261
Цивільного кодексу України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Судом встановлено, що позивач дізнався
про те, що нерухоме майно, яке
відповідно до п. 1 іпотечного договору
від 6 серпня 2009 року за №856, що є
предметом іпотеки, є окремими об'єктами
нерухомості, а не одним окремим
індивідуально визначеним об'єктом
нерухомості з рішення господарського
суду Київської області від 2 липня 2013
року у справі №911/2296/13, тобто, 2 липня 2013
року, і саме з цього моменту відбулось
порушення прав позивача, та розпочався
перебіг позовної давності.

Отже, суд вважає, що позивачем не
пропущено строк позовної давності, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

24 грудня 2014 року через канцелярію суду
представником відповідача було подано
заяву про накладення арешту на майно,
що є предметом іпотеки, а саме,
комплекс, що розташований за адресою:
Київська область, м. Бровари, бул.
Незалежності, 53, а саме: будівля цеху
пресованих виробів інв. №847, загальною
площею 9816,1 кв.м.; будівля цеху ливарних
виробів інв. №257, загальною площею 4703,7
кв.м.; цех труб ПВХ: будівля цеху
виробництва труб ПВХ інв. №108,
загальною площею 1532,8 кв.м.; будівля цеху
екструзії інв. №102, загальною площею
7554,3 кв.м.; цех ПВХ пластикату: будівля
цеху інв. №1029, загальною площею 12715,6
кв.м.; склад сировини цеху ПВХ інв. №11120,
загальною площею 71,9 кв.м.; приміщення
швейної дільниці інв. №1032, загальною
площею 164,0 кв.м.; ремонтно-будівельна
дільниця: будівля посту охорони на
автостоянці інв. №7800, загальною площею
8,6 кв.м.; приміщення для утримання собак
інв. №10901, загальною площею 8,8 кв.м.;
інструментальний цех: будівля цеху інв.
№104, загальною площею 2674,4 кв.м.;
приміщення дільниці гальваніки інв.
№2590, загальною площею 413,0 кв.м.; будівля
цеху ремонтно-механічного цеху інв.
№105, загальною площею 2147,0 кв.м.; будівля
цеху дільниці електропостачання інв.
№3703, загальною площею 283,4 кв.м.;
трансформаторна підстанція інв. №3704,
загальною площею 173,2 кв.м.; дільниця
тепловодопостачання: бойлерна інв.
№3201, загальною площею 42,8 кв.м.; насосна
пожежогасіння інв. №3295, загальною
площею 38,8 кв.м.; насосна станція інв.
№1026, загальною площею 113,6 кв.м.;
холодильна станція інв. №3294, загальною
площею 303,0 кв.м.; будівля транспортного
цеху інв. №1935, загальною площею 269,4
кв.м.; складське господарство: царговий
склад тари інв. №500003, загальною площею
198,4 кв.м.; склад сировини з листової
сталі інв. №500004, загальною площею 454,4
кв.м.; склад сировини з листової сталі
інв. №500005, загальною площею 250,0 кв.м.;
напіварочний склад із листової сталі
інв. №500008, загальною площею 650,0 кв.м.;
склад готової продукції інв. №500009,
загальною площею 195,0 кв.м.; напіварочний
склад із листової сталі інв. №500010,
загальною площею 364,4 кв.м.; цегляна
одноповерхова будівля інв. №500011,
загальною площею 21,0 кв.м.; арочний склад
інв. №10202, загальною площею 479,4 кв.м.;
будівля цеху інв. №107, загальною площею
150,1 кв.м.; склад ВМТПШОМа інв. №10276,
загальною площею 352,3 кв.м.; склад
сировини інв. №10076, загальною площею 57,3
кв.м.; склад сировини інв. №10264,
загальною площею 296,5 кв.м.;
заводоуправління: побутові приміщення
інв. №7740, загальною площею 5316,2 кв.м.;
будівля ІЛК інв. №1054, загальною площею
4925,2 кв.м.; їдальня: будівля їдальні інв.
№7741, загальною площею 664,8 кв.м.;
приміщення холодильної камери інв.
№7779, загальною площею 31,9 кв.м.;
приміщення медпункту інв. №7765,
загальною площею 182,3 кв.м. та
гуртожиток, загальною площею 4883,7 кв. м.,
що знаходиться за адресою: Київська
область, м. Бровари, бул. Незалежності,
буд. 3б, з усіма його приналежностями.

Відповідно до пункту 5 ст. 10571
Цивільного кодексу України, визнаючи
недійсним договір застави, який
забезпечував виконання зобов'язання
позичальника за кредитним договором,
суд за заявою кредитодавця накладає
арешт на майно, яке було предметом
застави. Такий арешт підлягає зняттю
після виконання зобов'язання повернути
кредитодавцю кошти за кредитним
договором, а у разі визнання кредитного
договору недійсним - після виконання
зобов'язання повернути кредитодавцю
кошти в розмірі, визначеному судом
відповідно до частини першої цієї
статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 86 Господарського
процесуального кодексу України, ухвала
господарського суду, крім випадків,
передбачених частиною першою цієї
статті, виноситься також щодо
накладення арешту на майно або зняття з
нього арешту у разі визнання недійсним
кредитного договору, в якому виконання
зобов'язання позичальника забезпечено
заставою майна, а також, у разі визнання
недійсним договору застави, яким
забезпечується виконання
позичальником своїх зобов'язань за
кредитним договором.

Ухвалою суду від 25 грудня 2014 року заяву
відповідача про накладення арешту
задоволено частково, та накладено
арешт на нерухоме майно, а саме: будівля
цеху пресованих виробів інв. №847,
загальною площею 9816,1 кв.м.; будівля цеху
ливарних виробів інв. №257, загальною
площею 4703,7 кв.м.; цех труб ПВХ: будівля
цеху виробництва труб ПВХ інв. №108,
загальною площею 1532,8 кв.м.; будівля цеху
екструзії інв. №102, загальною площею
7554,3 кв.м.; цех ПВХ пластикату: будівля
цеху інв. №1029, загальною площею 12715,6
кв.м.; склад сировини цеху ПВХ інв. №11120,
загальною площею 71,9 кв.м.; приміщення
швейної дільниці інв. №1032, загальною
площею 164,0 кв.м.; ремонтно-будівельна
дільниця: будівля посту охорони на
автостоянці інв. №7800, загальною площею
8,6 кв.м.; приміщення для утримання собак
інв. №10901, загальною площею 8,8 кв.м.;
інструментальний цех: будівля цеху інв.
№104, загальною площею 2674,4 кв.м.;
приміщення дільниці гальваніки інв.
№2590, загальною площею 413,0 кв.м.; будівля
цеху ремонтно-механічного цеху інв.
№105, загальною площею 2147,0 кв.м.; будівля
цеху дільниці електропостачання інв.
№3703, загальною площею 283,4 кв.м.;
трансформаторна підстанція інв. №3704,
загальною площею 173,2 кв.м.; дільниця
тепловодопостачання: бойлерна інв.
№3201, загальною площею 42,8 кв.м.; насосна
пожежогасіння інв. №3295, загальною
площею 38,8 кв.м.; насосна станція інв.
№1026, загальною площею 113,6 кв.м.;
холодильна станція інв. №3294, загальною
площею 303,0 кв.м.; будівля транспортного
цеху інв. №1935, загальною площею 269,4
кв.м.; складське господарство: царговий
склад тари інв. №500003, загальною площею
198,4 кв.м.; склад сировини з листової
сталі інв. №500004, загальною площею 454,4
кв.м.; склад сировини з листової сталі
інв. №500005, загальною площею 250,0 кв.м.;
напіварочний склад із листової сталі
інв. №500008, загальною площею 650,0 кв.м.;
склад готової продукції інв. №500009,
загальною площею 195,0 кв.м.; напіварочний
склад із листової сталі інв. №500010,
загальною площею 364,4 кв.м.; цегляна
одноповерхова будівля інв. №500011,
загальною площею 21,0 кв.м.; арочний склад
інв. №10202, загальною площею 479,4 кв.м.;
будівля цеху інв. №107, загальною площею
150,1 кв.м.; склад ВМТПШОМа інв. №10276,
загальною площею 352,3 кв.м.; склад
сировини інв. №10076, загальною площею 57,3
кв.м.; склад сировини інв. №10264,
загальною площею 296,5 кв.м.;
заводоуправління: побутові приміщення
інв. №7740, загальною площею 5316,2 кв.м.;
будівля ІЛК інв. №1054, загальною площею
4925,2 кв.м.; їдальня: будівля їдальні інв.
№7741, загальною площею 664,8 кв.м.;
приміщення холодильної камери інв.
№7779, загальною площею 31,9 кв.м.;
приміщення медпункту інв. №7765,
загальною площею 182,3 кв.м. з усіма його
приналежностями. В іншій частині заяви,
а саме, в частині накладення арешту на
гуртожиток, загальною площею 4883,7 кв. м.,
що знаходиться за адресою: Київська
область, м. Бровари, бул. Незалежності,
буд. 3б відмовлено.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Статтею 34 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Таким чином, позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст.ст. 44, 49
ГПК України покладаються на
відповідача пропорційно розміру
задоволених позовних вимог .

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Визнати недійсним іпотечний
договір, укладений 6 серпня 2009 року між
Публічним акціонерним товариством
«Броварський завод пластмас» (07400,
Київська область, м. Бровари, бульвар
Незалежності, 53, код 00203594) та Публічним
акціонерним товариством
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» (04119,
м. Київ, вул. Дегтярівська, 27, літ. «Т»,
код 19017842), посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу Дідович І.В. 6
серпня 2009 р. та зареєстрований в
реєстрі за №856, в частині предмету
іпотеки « 1» - а саме: комплекс, що
розташований за адресою: Київська
область, м. Бровари, бул. Незалежності,
53, а саме: будівля цеху пресованих
виробів інв. №847, загальною площею 9816,1
кв.м.; будівля цеху ливарних виробів
інв. №257, загальною площею 4703,7 кв.м.; цех
труб ПВХ: будівля цеху виробництва труб
ПВХ інв. №108, загальною площею 1532,8 кв.м.;
будівля цеху екструзії інв. №102,
загальною площею 7554,3 кв.м.; цех ПВХ
пластикату: будівля цеху інв. №1029,
загальною площею 12715,6 кв.м.; склад
сировини цеху ПВХ інв. №11120, загальною
площею 71,9 кв.м.; приміщення швейної
дільниці інв. №1032, загальною площею 164,0
кв.м.; ремонтно-будівельна дільниця:
будівля посту охорони на автостоянці
інв. №7800, загальною площею 8,6 кв.м.;
приміщення для утримання собак інв.
№10901, загальною площею 8,8 кв.м.;
інструментальний цех: будівля цеху інв.
№104, загальною площею 2674,4 кв.м.;
приміщення дільниці гальваніки інв.
№2590, загальною площею 413,0 кв.м.; будівля
цеху ремонтно-механічного цеху інв.
№105, загальною площею 2147,0 кв.м.; будівля
цеху дільниці електропостачання інв.
№3703, загальною площею 283,4 кв.м.;
трансформаторна підстанція інв. №3704,
загальною площею 173,2 кв.м.; дільниця
тепловодопостачання: бойлерна інв.
№3201, загальною площею 42,8 кв.м.; насосна
пожежогасіння інв. №3295, загальною
площею 38,8 кв.м.; насосна станція інв.
№1026, загальною площею 113,6 кв.м.;
холодильна станція інв. №3294, загальною
площею 303,0 кв.м.; будівля транспортного
цеху інв. №1935, загальною площею 269,4
кв.м.; складське господарство: царговий
склад тари інв. №500003, загальною площею
198,4 кв.м.; склад сировини з листової
сталі інв. №500004, загальною площею 454,4
кв.м.; склад сировини з листової сталі
інв. №500005, загальною площею 250,0 кв.м.;
напіварочний склад із листової сталі
інв. №500008, загальною площею 650,0 кв.м.;
склад готової продукції інв. №500009,
загальною площею 195,0 кв.м.; напіварочний
склад із листової сталі інв. №500010,
загальною площею 364,4 кв.м.; цегляна
одноповерхова будівля інв. №500011,
загальною площею 21,0 кв.м.; арочний склад
інв. №10202, загальною площею 479,4 кв.м.;
будівля цеху інв. №107, загальною площею
150,1 кв.м.; склад ВМТПШОМа інв. №10276,
загальною площею 352,3 кв.м.; склад
сировини інв. №10076, загальною площею 57,3
кв.м.; склад сировини інв. №10264,
загальною площею 296,5 кв.м.;
заводоуправління: побутові приміщення
інв. №7740, загальною площею 5316,2 кв.м.;
будівля ІЛК інв. №1054, загальною площею
4925,2 кв.м.; їдальня: будівля їдальні інв.
№7741, загальною площею 664,8 кв.м.;
приміщення холодильної камери інв.
№7779, загальною площею 31,9 кв.м.;
приміщення медпункту інв. №7765,
загальною площею 182,3 кв.м. з усіма його
приналежностями.

3. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

4. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» (04119,
м. Київ, вул. Дегтярівська, 27, літ. «Т»,
код 19017842) на користь Публічного
акціонерного товариства «Броварський
завод пластмас» (07400, Київська область,
м. Бровари, бульвар Незалежності, 53, код
00203594) - 1218 (одна тисяча двісті
вісімнадцять) грн. 00 коп. судового
збору.

5. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено - 26 грудня 2014
року

Суддя
Д.Г. Заєць