ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 р.
Справа № 917/2116/14

за позовом Шеменкової Раїси
Василівни, вул. Леніна, 79, кв.89, м.
Комсомольськ, Полтавська область, 39800

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "КОСТА", вул. Портова,
30, м. Комсомольськ, Полтавська область,
39800

про визначення вартості частини майна
товариства та зобов'язання вчинити дії

Суддя Гетя Н.Г.

Представники сторін 23.12.2014 р. та 25.12.2014
р.:

від позивача: Кириченко Г.В.

від відповідача: Ципко Р.В.

Після виходу з нарадчої кімнати суд
оголосив вступну та резолютивну
частини рішення згідно ст.85 ГПК України
та повідомив дату складення повного
тексту рішення.

СУТЬ СПРАВИ: Розглядається
позовна заява про визначення вартості
частини майна товариства з обмеженою
відповідальністю «Коста», пропорційну
частці учасника Шеменкової Раїси
Василівни у статутному капіталі,
належну до сплати у зв'язку з виходом з
товариства та про зобов'язання
відповідача виплатити позивачу 91349,00
грн., як вартість частини майна
товариства, пропорційну частці
учасника у статутному капіталі,
належну до сплати у зв'язку з виходом з
товариства протягом 12-ти місяців з
моменту виходу, але не пізніше 19.06.2015 р.

Представник позивача на
задоволенні позовних вимог наполягає з
мотивів викладених у позовній заяві та
надав копію нотаріально посвідченої
заяви позивача про вихід з ТОВ "Коста"
та докази направлення її відповідачу
(т.2,а.с. -148-149).

Відповідач у відзиві на позовну заяву
(т. 1, а.с. -47) проти позову заперечує,
посилаючись на те, що на даний час
позовна вимога щодо визначення частини
майна ТОВ «Коста», пропорційна частці
позивача у статутному капіталі,
належну до сплати - є передчасною у
зв'язку з тим, що така частка має
визначатися за наслідками фінансового
року товариства, а тому така позовна
вимога задоволенню не підлягає.

Від Реєстраційної служби
Комсомольського міського управління
юстиції 24.11.2014 р. надійшов лист №2963 (т.1,
а.с.-58), в якому повідомлялося, що
реєстраційна служба не може надати для
огляду документи реєстраційної справи
ТОВ "Коста", у зв'язку з тим, що дана
реєстраційна справа згідно ухвали
Комсомольського міського суду від
20.08.2014 р. по справі №534/2201/14-ц була
витребувана даним судом в повному
обсязі.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Коста» (надалі -
товариство) створено згідно рішення
зборів засновників від 30.03.2001 р. та
установчого договору шляхом
реорганізації промислово-комерційного
підприємства «КОСТА». Згідно п. 1.1
статуту товариства (т. 1, а.с. -18-29)
останнє є правонаступником
промислово-комерційного підприємства
«КОСТА».

Відповідно до п. 1.21 Статуту товариства,
засновниками (учасниками) останнього є
Головченко Сергій Васильович та
позивач - Шеменкова Раїса Василівна.

22.06.2004 р. Виконавчим комітетом
Комсомольської міської ради
зареєстровані зміни до статуту ТОВ
«КОСТА», які затверджені загальними
зборами засновників, Протоколом №10 від
04.06.2004 р.

Згідно зі ст. 4 Статуту товариства в
редакції від 22.06.2004 р. та чинній на день
подання позовної заяви, для
забезпечення діяльності товариства за
рахунок внесків його учасників
створюються статутний фонд у розмірі
279029 грн. Вклади учасників до статутного
фонду товариства становлять:

1.Головченко С.В. 226014,00 грн. або 81%
статутного фонду;

2. Шеменкова Р.В. 53015,00 грн. або 19%
статутного фонду.

Як вказує позивач, у червні 2014 року ним
прийнято рішення про вихід зі складу
учасників товариства. У зв'язку з цим
11.06.2014 р. ним була подана заява про вихід
з товариства (т.1, а.с.-30). Дана заява була
отримана відповідачем 19.06.2014 р., про що
свідчить довідка УДППЗ "Укрпошта" №153
від 01.07.2014 р. (т.1, а.с.-32).

Одночасно позивачем у заяві було
запропоновано відповідачу скликати
збори учасників товариства до порядку
денного яких включити питання щодо
складу учасників, вкладів учасників та
розмір статутного капіталу, а також
питання щодо виплати позивачу, як
учаснику товариства, який виходить з
останнього, дійсної (ринкової) вартості
частини майна, пропорційної його
частці у статутному капіталі (19%), а
також питання щодо внесення змін до
установчих документів товариства, які
пов'язані зі зміною складу учасників,
та їх державну реєстрацію.

У відповіді на дану заяву учасник ТОВ
«Коста» Головченко С.В., повідомив
позивача про отримання заяви та
запропонував останньому передати йому
у власність шляхом продажу частку в
статутному капіталі ТОВ «Коста», що
складає 53015,00 грн., або 19% Статутного
капіталу, які на даний момент повністю
внесені (т.1, а.с.-33).

Як вбачається з матеріалів справи,
листом №59 від 10.07.2014 р. (а.с.-34), учасник
ТОВ «КОСТА» Головченко С.В. повідомив,
що ТПП України була проведена
незалежна експертна оцінка вартості
активів ТОВ «КОСТА». За даними даної
експертизи вартість активів ТОВ "Коста"
складає 6496269,00 грн. За даних обставин,
Головченко С.В., зазначив, що вартість
частки позивача у розмірі 19% складає
1234291,11 грн. та запропонував позивачу
прибути 23.07.2014 р. до ТОВ «Коста» для
підготовки документів для оформлення
угоди купівлі-продажу частки позивача
у статутному капіталі ТОВ «Коста».

Як зазначає позивач, оскільки він не
має наміру продавати частку у
статутному капіталі товариства, він не
погодився на пропозицію іншого
учасника товариства купити в нього
частку.

Позивач вважає, що товариство оспорює
його право на вихід та не вчиняє дії у
зв'язку з поданням ним 11.06.2014 р. заяви
про вихід з товариства, яка отримана
товариством 19.06.2014 р., а саме: не скликає
збори учасників товариства до порядку
денного яких мали бути включені
питання щодо складу учасників, вкладів
учасників та розмір статутного
капіталу, виплатити позивачу, як
учаснику, який виходить з товариства,
дійсної (ринкової) вартості частини
майна, пропорційної частці у
статутному капіталі, а також питання
щодо внесення змін до установчих
документів товариства, які пов'язані зі
зміною складу учасників, та їх державну
реєстрацію.

Враховуючи вищезазначені обставини та
той факт, що інший учасник товариства,
який володіє 81% статутного капіталу
товариства та має право скликати збори
учасників товариства, наполягає на
продажі позивачем частки у статутному
капіталі йому, позивач вважає, що
відповідач не визнає (оспорює) його
право на вихід з товариства та
одержання у зв'язку з цим вартості
частини майна, пропорційної частці у
статутному капіталі.

Вважаючи свої корпоративні права
порушеними, позивач звернувся до суду з
даним позовом та просить визначити
вартість частини майна товариства з
обмеженою відповідальністю «Коста»,
пропорційну частці учасника
Шеменкової Раїси Василівни у
статутному капіталі, належну до сплати
у зв'язку з виходом з товариства та
просить зобов'язати відповідача
виплатити йому 91349,00 грн., як вартість
частини майна товариства, пропорційну
частці учасника у статутному капіталі,
належну до сплати у зв'язку з виходом з
товариства, протягом 12-ти місяців з
моменту виходу, але не пізніше 19.06.2015 р.

При вирішенні спору суд виходить з
наступного:

Згідно зі ст. 167 Господарського кодексу
України корпоративні права - це права
особи, частка якої визначається у
статутному фонді (майні) господарської
організації, що включають
правомочності на участь цієї особи в
управлінні господарською
організацією, отримання певної частки
прибутку (дивідендів) даної
організації та активів у разі
ліквідації останньої відповідно до
закону, а також інші правомочності,
передбачені законом та статутними
документами.

Відповідно до приписів ст. 148
Цивільного кодексу України учасники
товариств з обмеженою
відповідальністю мають право вийти з
цих товариств. Учасники товариств з
обмеженою та додатковою
відповідальністю повинні повідомити
товариство про свій вихід не пізніше,
ніж за три місяці або у інший
передбачений статутом строк. Учасник,
який виходить із товариства з
обмеженою відповідальністю, має право
одержати вартість частини майна,
пропорційну його частці у статутному
капіталі товариства. За домовленістю
між учасником та товариством виплата
вартості частини майна товариства може
бути замінена переданням майна в
натурі.

Подання заяви про вихід з товариства є
дією, спрямованою на припинення
корпоративних прав та обов'язків
учасника товариства. Право учасника
товариства на вихід з товариства не
залежить від згоди товариства чи інших
його учасників.

Відповідно до п. 1.2 Статуту права і
обов'язки учасників товариства,
порядок виходу та виключення учасників
із товариства, порядок відступлення
учасником своєї частки (її частини) у
статутному фонді товариства
встановлені установчим договором
згідно з діючим законодавством.

Статтею 13 Установчого договору (т. 1, а.с
- 10-13) передбачено, що учасник може вийти
з товариства, попередивши про це інших
учасників не пізніше ніж за 3 місяці до
дня виходу.

При виході учасника з товариства йому
може бути виплачена вартість частини
майна товариства, пропорційна його
частці у статутному фонді. Виплата
проводиться після затвердження звіту
за рік, в якому він вийшов з товариства
і в трок до 12 місяців з дня виходу.

Відповідно до пункту 28 постанови
Пленуму Верховного суду України "Про
практику розгляду судами
корпоративних спорів" від 24.10.2008 N 13 при
вирішенні спорів, пов'язаних із виходом
учасника з товариства, господарські
суди повинні керуватися тим, що
відповідно до Цивільного кодексу
України та Закону України "Про
господарські товариства" учасник
товариства з обмеженою
відповідальністю чи товариства з
додатковою відповідальністю вправі у
будь-який час вийти з товариства
незалежно від згоди інших учасників та
самого товариства. Вихід зі складу
учасників товариства не пов'язується
ні з рішенням зборів учасників, ні з
внесенням змін до установчих
документів товариства. У зв'язку з цим
моментом виходу учасника з товариства
є дата подачі ним заяви про вихід
відповідній посадовій особі
товариства або вручення заяви цим
особам органами зв'язку. Положення
установчих документів, які обмежують
чи забороняють право на вихід учасника
з товариства, є незаконними. У разі,
якщо товариство не вчиняє дії у зв'язку
з поданням учасником заяви про вихід з
товариства (не вирішується питання про
внесення змін до установчих документів
товариства, про їх державну
реєстрацію), учасник товариства вправі
звернутися до господарського суду з
позовом про зобов'язання товариства до
державної реєстрації змін в установчих
документах товариства у зв'язку зі
зміною у складі учасників товариства
на підставі статті 7 Закону "Про
господарські товариства".

Згідно зі статтею 54 Закону України "Про
господарські товариства" при виході
учасника з товариства з обмеженою
відповідальністю йому виплачується
вартість частини майна товариства,
пропорційна його частці у статутному
капіталі. Виплата провадиться після
затвердження звіту за рік, в якому він
вийшов з товариства, і в строк до 12
місяців з дня виходу. На вимогу
учасника та за згодою товариства вклад
може бути повернуто повністю або
частково в натуральній формі.

В обґрунтування позовної заяви позивач
посилається на те, що відповідач
оспорює його право на вихід і не вчиняє
дії у зв'язку з поданням ним 11.06.2014 р.
заяви про вихід з товариства, яка
отримана товариством 19.06.2014 р., а саме:
не скликає збори учасників товариства
до порядку денного яких мали бути
включені питання щодо складу
учасників, вкладів учасників та розмір
статутного капіталу, виплатити
позивачу, як учаснику, який виходить з
товариства, дійсної (ринкової)
вартості частини майна, пропорційної
частці у статутному капіталі, а також
питання щодо внесення змін до
установчих документів товариства, які
пов'язані зі зміною складу учасників,
та їх державну реєстрацію (арк. справи 3,
5).

Однак, як зазначалося вище у разі, якщо
товариство не вчиняє дії у зв'язку з
поданням учасником заяви про вихід з
товариства (не вирішується питання про
внесення змін до установчих документів
товариства, про їх державну
реєстрацію), учасник товариства вправі
звернутися до господарського суду з
позовом про зобов'язання товариства до
державної реєстрації змін в установчих
документах товариства у зв'язку зі
зміною у складі учасників товариства
на підставі статті 7 Закону "Про
господарські товариства", але це не
може бути підставою для задоволення
позовних вимог про визначення
вартості частини майна товариства, яка
підлягає сплаті у зв'язку з виходом
учасника.

Посилання позивача на той факт, що
відповідач оспорює його право на
отримання у зв'язку з його виходом
частини майна, пропорційну частці у
статутному капіталі не знайшли свого
документального підтвердження.

Як вбачається з матеріалів справи,
листом №59 від 10.07.2014 р. учасником ТОВ
"Коста" Головченко С.В., він же керівник
ТОВ "Коста", була надана відповідь
позивачеві де зазначено, що ТПП
Україна була проведена незалежна
експертна оцінка вартості активів ТОВ
"Коста" якою встановлено, що вартість
частки позивача складає 1234291,11 грн., в
той же час позивач в п. 2 прохальної
частини позовної заяви просить
зобов'язати виплатити позивачу 91349,00
грн., як вартість частини майна
товариства протягом 12-ти місяців з дати
виходу, але не пізніше 19.06.2015 р.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що
позивачем не обґрунтований факт
порушення його прав в частині позовних
вимог про визначення вартості частини
майна товариства, пропорційної частці
позивача у статутному капіталі і,
належної до сплати у зв'язку з виходом з
товариства.

Щодо позовних вимог в частині
зобов'язання відповідача виплатити
позивачу 91349,00 грн., як вартість частини
майна товариства, пропорційну частці
учасника у статутному капіталі,
належну до сплати у зв'язку з виходом з
товариства протягом 12-ти місяців з
моменту виходу, але не пізніше 19.06.2015 р.,
то суд зазначає наступне:

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму
Верховного суду України від 24.10.2008 р. N 13
"Про практику розгляду судами
корпоративних спорів" при вирішенні
корпоративного спору господарський
суд повинен встановити наявність в
особи, яка звернулася з позовом,
суб'єктивного матеріального права або
законного інтересу, на захист якого
подано позов, а також з'ясувати питання
про наявність чи відсутність факту їх
порушення або оспорювання. Не можна
задовольняти позовні вимоги щодо
захисту права, яке може бути порушено у
майбутньому і щодо якого невідомо, чи
буде воно порушено.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що зазначені позовні вимоги є
передчасними та такими, що не
підлягають задоволенню.

Згідно ст.33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається к на підставу своїх
вимог та заперечень; обставини справа,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування (ст.34 ГПК України). Письмові
докази подаються в оригіналі або в
належним чином засвідченій копії.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Зміст доказування полягає не тільки у
поданні доказів, а і у доведенні їх
переконливості перед судом, що
позивачем зроблено не було.

З урахуванням викладеного, суд визнає
доводи позивача позбавленими
фактичного та правового обґрунтування
у зв'язку з ненаданням всупереч вимогам
ст. 33 ГПК України доказів в
підтвердження обставин, на існуванні
яких він наполягає та відмовляє в
задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.33,43,49,82-85 ГПК України,
суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Повне рішення складено 30.12.2014 р.

Суддя
Н.Г. Гетя