ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇН

"18" грудня 2014 р.
Справа № 911/4528/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Антонової В.М.,
розглянувши справу

за позовом Заступника прокурора
Печерського району м. Києва в інтересах
держави в особі Державного публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Украгролізинг»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агро Проджект»

про стягнення 186 574,91 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Чміль В.В. (довіреність
№14/20-158-14 від 01.07.2014);

від відповідача: не з'явився;

від прокурора: Половенко Я.В.
(посвідчення №002638 від 05.09.2012).

секретар судового засідання: Жиленко
Е.В.

Обставини справи:

21.10.2014 заступник прокурора Печерського
району м. Києва (далі - прокурор)
звернувся до господарського суду
Київської області з позовом в
інтересах держави в особі Державного
публічного акціонерного товариства
«Національна акціонерна компанія
«Украгролізинг» (далі - позивач) до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агро Проджект» (далі
- відповідач) про стягнення 186 574,91 грн.

В обґрунтування позовних вимог
прокурор посилається на неналежне
виконання відповідачем умов договору
повторного лізингу № 10-11-14плс/417 від
22.07.2011 в частині сплати лізингових
платежів, в зв'язку з чим за ним
утворилась заборгованість перед
позивачем у сумі 182 788,93 грн. У зв'язку з
наявністю зазначеної заборгованості
прокурором на підставі п. 7.1. договору
нараховано відповідачу 3 380,34 грн. пені
та 405,64 грн. 3% річних.

В позовній заяві прокурор,
обґрунтовуючи необхідність захисту
інтересів держави, зазначив, що
Статутом Національної акціонерної
компанії «Украгролізинг» передбачено,
що компанія підпорядкована Кабінету
Міністрів України та утворена з метою
реалізації державної політики в
агропромисловій сфері, тобто виступає
в даних правовідносинах як орган
державної виконавчої влади, а тому
ненадходження лізингових платежів за
договором до Державного бюджету
України негативно впливає на виконання
важливих економічних програм,
позбавляє Національну акціонерну
компанію «Украгролізинг» можливості
забезпечувати поповнення спеціального
фонду Державного бюджету України та
реалізовувати покладені на неї
завдання.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 21.10.2014 порушено провадження
у справі №911/4528/14 та розгляд справи
призначено на 04.12.2014.

20.11.2014 через канцелярію господарського
суду Київської області від позивача
надійшли супровідним листом №14/2690 від
19.11.2014 (вх. №25974/14) документи,
витребувані ухвалою суду від 21.10.2014.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 04.12.2014, на підставі п.1 ч.1ст 77
ГПК України, розгляд справи відкладено
на 18.12.2014.

15.12.2014 через канцелярію господарського
суду Київської області від позивача
надійшла заява про збільшення розміру
позовних вимог №14/2840 від 12.12.2014 (вх.
№28117/14), в якій позивач просить суд
стягнути з відповідача 198 603,92 грн., з
яких 182 788,93 грн. заборгованості, 14 162,38
грн. пені та 1 652,61 грн. 3% річних.

Згідно ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач
вправі до прийняття рішення по справі
збільшити розмір позовних вимог за
умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу, в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог.

Заява про збільшення розміру позовних
вимог прийнята судом до розгляду.

18.12.2014 до початку судового засідання,
через канцелярію господарського суду
Київської області від прокурора
надійшло пояснення б/н та б/д (вх.
№28497/14), яким прокурор підтримує подану
позивачем заяву про збільшення розміру
позовних вимог.

У судовому засіданні 18.12.2014 представник
позивача підтримав вимоги викладені в
позовній заяві.

Представник відповідача в судове
засідання 18.12.2014 не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив, хоча
про час та місце судового розгляду
повідомлений належним чиномє.

При цьому, суд відзначає, що за змістом
ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального
кодексу України у разі ненадання
сторонами інформації щодо їх поштової
адреси, ухвала про відкриття
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином.

Місцезнаходження відповідача за
адресою: 08296, Київська обл., місто
Ірпінь, смт Ворзель, вул. Окружна,
будинок 11, на яку було відправлено
ухвали суду, підтверджується наявними
в матеріалах справи документами
спеціальним витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), і
не повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Згідно роз'яснень п. 3.9.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Крім того, у зв'язку з неподанням
відповідачем на вимогу суду відзиву
на позов, суд на підставі ст.75 ГПК
України вважає за можливим розглянути
справу за наявними у ній матеріалами.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що сторони повідомлені про час та місце
судового розгляду належним чином, а
матеріали справи містять достатні
докази для її розгляду по суті.

У судовому засіданні 18.12.2014
господарським судом на підставі ст. 85
ГПК України було оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача та прокурора, дослідивши та
оцінивши представлені докази в їх
сукупності, суд встановив:

22.07.2011 між Відкритим акціонерним
товариством «Національна акціонерна
компанія «Украгролізинг»
(лізингодавець за договором),
найменування якого відповідно до
постанови Кабінету Мінстрів України №
951 від 31.08.2011 змінено на державне
публічне акціонерне товариство
«Національна акціонерна компанія
«Украгролізинг», та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Агро
Проджект» (лізингоодержувач за
договором) було укладено договір
повторного лізингу № 10-11-14плс/417
(далі-договір), відповідно до умов якого
лізингодавець передає
лізингоодержувачу у користування на
визначений договором строк майно, яке є
власністю лізингодавця і визначено у
додатку до договору «Найменування,
кількість, ціна і вартість Предмета
лізингу», що є специфікацією предмета
лізингу, а лізингоодержувач сплачує за
це лізингові платежі на умовах
договору (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 2.1. договору
лізингодавець за договором передає
лізингоодержувачу власне майно, яке
знаходилось у користуванні ТОВ «Мега
Буд» на умовах договору фінансового
лізингу № 10-10-555ств-фл/917 від 17.11.2010 і
було повернуто лізингодавцю.

Згідно з п. 2.2. договору строк лізингу
відраховується з дати укладення між
сторонами акта приймання-передачі у
користування предмета лізингу, що
укладається у 4-х автентичних
примірниках.

Згідно з п.п. 2.3., 2.4. договору виробник
предмета лізингу, перелік, кількість,
ціна, вартість, строк лізингу, строк
передачі і адреси місця передачі
предмета лізингу встановлюються
додатками до договору «Найменування,
кількість, ціна і вартість предмета
лізингу». Передача предмета лізингу
здійснюється на умовах EXW (місце
передачі визначається в додатку)
згідно з Міжнародними правилами
Інкотермс в редакції 2000 року. Витрати з
доставки предмета лізингу до
лізингоодержувача несе останній.

Сторонами підписано Додаток № 1
«Кількість, ціна, вартість Предмета
лізингу» до договору повторного
лізингу № 10-11-14плс/417 від 22.07.2011, в якому
зазначено найменування, кількість,
вартість предмета лізингу та строк
лізингу. При цьому, в Додатку № 1
сторонами зазначено, що предмет
лізингу буде передано в термін не
пізніше 31.12.2011 згідно з актом (-ами)
приймання-передачі.

Пунктом 3.2.1. договору встановлено, що
лізингодавець зобов'язаний передати
предмет лізингу в користування
лізингоодержувачеві згідно з
переліком, встановленим додатком до
договору «Найменування, кількість,
ціна і вартість предмета лізингу».
Підписання сторонами акта передачі
предмета лізингу свідчить про належне
виконання лізингодавцем зобов'язань
щодо передачі предмета лізингу та
прийняття лізингоодержувачем такого
виконання.

Відповідно до п. 3.4.1. договору
лізингоодержувач зобов'язаний
прийняти предмет лізингу, при цьому
провести огляд предмета лізингу і в
разі виявлення неусувних дефектів, що
виключають експлуатацію предмета
лізингу, протягом двох робочих днів з
дня огляду письмово повідомити
лізингодавця про відмову у прийнятті
предмета лізингу. Якщо
лізингоодержувач при підписанні акта
передачі не вказав письмово про
наявність неусувних недоліків і
протягом вищезазначеного терміну не
заявив про це лізингодавцю, вважається,
що приймання предмета лізингу
відбулося без зауважень.

Пунктами 5.1.-5.3. договору передбачено, що
предмет лізингу передається
лізингоодержувачу за актом передачі не
пізніше тридцяти днів з моменту
підписання договору. Предмет лізингу
протягом усього строку дії договору є
власністю лізингодавця. Договір
зберігає чинність після переходу права
власності на предмет лізингу від
лізингодавця до третьої особи. З дати
підписання акта передачі ризик
випадкового знищення чи випадкового
пошкодження предмета лізингу
переходить до лізингоодержувача.

На виконання умов договору 20.08.2011
позивач передав, а відповідач прийняв у
платне користування за актом
приймання-передачі предмета лізингу -
станки в розібраному стані загальною
вартістю 1 946 041,75 грн., відповідно до
вказаного в акті переліку, а саме:

- станки для маток
індивідуальні в розібраному стані в
комплекті СДФС (21х2289,70) у кількості 7
одиниць;

- станки для маток групові в
розібраному стані в комплекті СДСГ
(100х725,77) у кількості 29 одиниць;

- станки для дорощування в
розібраному стані в комплекті СДП
(160х559,73) у кількості 23 одиниці;

- станки для опоросу в
розібраному стані в комплекті СДО
(16х8167,51) у кількості 8 одиниць;

- станки для відгодів в
розібраному стані в комплекті СДВ
(160х478,40) у кількості 29 одиниць.

Пунктом 3.4.3. договору встановлено, що
лізингоодержувач зобов'язаний
своєчасно і в повному обсязі
сплачувати лізингові платежі
відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 4.1. договору з моменту
підписання акта передачі одержання
предмета лізингу лізингоодержувач за
користування останнім сплачує
лізингодавцю чергові лізингові
платежі, що включають: відшкодування
вартості предмета лізингу рівними
частками за весь термін лізингу від
суми невідшкодованої попереднім
платежем вартості предмета лізингу;
комісію в розмірі 7% річних (без ПДВ) від
залишкової невідшкодованої вартості
предмета лізингу.

Черговість сплати лізингових платежів
кратна шести місяцям. Термін сплати
кожного лізингового платежу
встановлюється числом дати підписання
акта передачі. Перший лізинговий
платіж здійснюється через шість
місяців з дати підписання акта
передачі, подальші платежі - через
кожні шість місяців.

Згідно з п.п. 4.2., 4.3. договору розмір
лізингових платежів, а також їх
складових частин встановлюється
додатком до договору «Графік сплати
лізингових платежів». Амортизація
предмета лізингу нараховується
лізингоодержувачем прямолінійним
методом протягом періоду його
очікуваного використання, що дорівнює
строку лізингу, згідно з нормами
амортизації, у відповідності з чинним
законодавством України.

На виконання п. 4.2. договору сторонами
було підписано графіки сплати
лізингових платежів у кількості 5 шт.
(по кожному найменуванню предмета
лізингу окремо), що являються Додатками
№ 2, 4, 6, 8, 10 до договору повторного
лізингу № 10-11-14плс/417 від 22.07.2011 р., в яких
визначено черговість лізингових
платежів, їх розмір та строк лізингу.

Пунктом 8.1. договору передбачено, що
договір набирає чинності з дня,
наступного за днем підписання його
сторонами, і діє до закінчення строку
лізингу, але не довше 10 років.

В порушення умов договору повторного
лізингу відповідач свої зобов'язання в
частині сплати чергових лізингових
платежів не виконав, в зв'язку з чим за
ним утворилася заборгованість перед
позивачем у сумі 182 788,93 грн.

На підставі викладеного, прокурор
просить суд стягнути з відповідача 182
788,93 грн. заборгованості за договором
повторного лізингу № 10-11-14плс/417 від
22.07.2011.

Відповідно до ст. 806 ЦК України за
договором лізингу одна сторона
(лізингодавець) передає або
зобов'язується передати другій стороні
(лізингоодержувачеві) у користування
майно, що належить лізингодавцю на
праві власності і було набуте ним без
попередньої домовленості із
лізингоодержувачем (прямий лізинг), або
майно, спеціально придбане
лізингодавцем у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов (непрямий лізинг),
на певний строк і за встановлену плату
(лізингові платежі).

До договору лізингу застосовуються
загальні положення про найм (оренду) з
урахуванням особливостей,
встановлених цим параграфом та
законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 762 ЦК України
за користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму. Плата
за користування майном може вноситися
за вибором сторін у грошовій або
натуральній формі. Форма плати за
користування майном встановлюється
договором найму.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Отже, оскільки заборгованість
відповідача у сумі 182 788,93 грн. зі сплати
чергових лізингових платежів не
сплачена, розмір вказаної
заборгованості відповідає фактичним
обставинам справи, то вимога прокурора
про стягнення з відповідача на користь
позивача 182 788,93 грн. підлягає
задоволенню.

Прокурором також заявлено позовну
вимоги про стягнення з відповідача на
користь позивача 14 162,38 грн. пені, з
урахуванням заяви про збільшення
розміру позовних вимог.

Відповідно до п. 7.1. договору за
порушення строків сплати лізингових
платежів лізингоодержувач за кожний
календарний день прострочення від
несплаченої суми сплачує лізингодавцю
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла у період, за який
нараховується пеня.

Прокурор, з урахуванням заяви про
збільшення розміру позовних вимог,
просить суд стягнути з відповідача на
користь позивача 14 162,38 грн. пені,
нарахованої на заборгованість
відповідача зі сплати лізингових
платежів у сумі 187654,03 грн. за період з
20.08.2014 по 08.12.2014.

Враховуючи те, що наданий позивачем
розрахунок пені є арифметично вірним,
позовна вимога про стягнення з
відповідача на користь позивача 14 162,38
грн. пені підлягає задоволенню.

Крім того, прокурором заявлено позовні
вимоги, з урахуванням заяви про
збільшення розміру позовних вимог, про
стягнення з відповідача на користь
позивача 1 652,61 грн. 3% річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Враховуючи, що наданий позивачем
розрахунок 3% річних є арифметично
вірним, позовні вимоги про стягнення з
відповідача на користь позивача 1 652,61
грн. 3% річних підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору
відповідно до ст. 49 ГПК України
покладаються судом на відповідача.

Відповідно до п. 4.6. постанови пленуму
Вищого господарського суду України № 7
від 21.02.2013 р. «Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України» приймаючи рішення зі справи,
провадження в якій порушено за заявою
прокурора, господарський суд у разі
повного або часткового задоволення
позову (скарги) стягує судовий збір з
відповідача (повністю або пропорційно
задоволеним вимогам), якщо він не
звільнений від сплати судового збору.
Стягнення відповідних сум судового
збору здійснюється в доход державного
бюджету України у розмірі, визначеному
згідно з частиною першоюстатті 4 Закону
України «Про судовий збір», виходячи з
розміру мінімальної заробітної плати,
встановленого законом на 1 січня того
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подавалася до суду.

З огляду на викладене, витрати по
сплаті судового збору підлягають
стягненню з відповідача в доход
державного бюджету України.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

Керуючись ст. ст. 44, 49, ст. ст. 82-85 ГПК
України, господарський суд,-

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Агро
Проджект» (08296, Київська обл., місто
Ірпінь, селище міського типу Ворзель,
вулиця Окружна, будинок 11,
ідентифікаційний код: 36285407) на користь
Державного публічного акціонерного
товариства «Національна акціонерна
компанія «Украгролізинг» (01601, м. Київ,
вулиця Мечникова, будинок 16-А,
ідентифікаційний код: 30401456) 182 788 (сто
вісімдесят дві тисячі сімсот
вісімдесят вісім) грн. 93 грн.
заборгованості, 14 162 (чотирнадцять
тисяч сто шістдесят дві) грн. 38 коп. пені
та 1 652 (одну тисячу шістсот п'ятдесят
дві) грн. 61 коп. 3% річних.

3. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Агро
Проджект» (08296, Київська обл., місто
Ірпінь, селище міського типу Ворзель,
вулиця Окружна, будинок 11,
ідентифікаційний код: 36285407) в доход
Державного бюджету 3 972 (три тисячі
дев'ятсот сімдесят дві) грн. 08 коп.
судового збору.

4. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду Київської
області набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його належного оформлення і підписання
та може бути оскаржено в апеляційному
порядку.

Суддя
В.М. Антонова

Повне рішення складено 26.12.2014 року