ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2014 р.
Справа № 908/4309/14

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Істоміна О.А., суддя Барбашова
С.В., суддя Білецька А.М.

при секретарі Сіренко К.О.

за участю представників:

позивача - Павленко Л.М. за дов. №09-32/110
від 11.02.2014 року

1-го відповідача - Єгорченкова О.О. за
дов. б/н від 27.10.2014 року

2-го відповідача - не з'явився

апелянта - Пожидаєв Д.В. за дов. б/н від
14.11.2014 року.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Об'єднання
"Донецькпродторг", м. Донецьк (вх. №4268
З/3) на ухвалу господарського суду
Запорізької області від 14.11.14 у справі
№ 908/4309/14

за позовом ПАТ "Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк", м. Київ

до ТОВ "Амстор", м. Донецьк

ТОВ "ТД "АМСТОР", м. Донецьк

про стягнення 72 565 263,21 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 14.11.2014 р. у
справі № 908/4309/14 (суддя Науменко А.О.)
повернуто без розгляду позовну заяву
Об'єднанню "Донецькпродторг", м. Донецьк
про визнання недійсним кредитного
договору про відкриття мультивалютної
кредитної лінії № 15-93/19-8616/05 від 18.10.2005
р. на підставі п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 63 ГПК
України.

Об'єднання "Донецькпродторг", м. Донецьк
звернулось до господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права,
просить ухвалу господарського суду
Запорізької області від 14.11.2014 р. у
справі № 908/4309/14 скасувати. Залучити
Об'єднання "Донецькпродторг", м. Донецьк
до участі у справі в якості третьої
особи, яка заявляє самостійні вимоги на
предмет спору. Матеріали справи №
908/4309/14 повернути до господарського
суду Запорізької області для
продовження розгляду.

В обґрунтування викладених вимог
заявник апеляційної скарги зазначає
про те, що суд першої інстанції
неправомірно повернув позовну заяву
Об'єднанню "Донецькпродторг", м. Донецьк
про визнання недійсним кредитного
договору про відкриття мультивалютної
кредитної лінії № 15-93/19-8616/05 від 18.10.2005
р. без розгляду на підставі п.п. 4, 5 ч. 1
ст. 63 ГПК України, оскільки вважає, що
вимога Об'єднання "Донецькпродторг"
стосується чинності означеного
договору, безпосередньо випливає та
пов'язана зі спором, який існує між
сторонами у справі. Крім того, заявник
посилається на те, що суд першої
інстанції не надав правової оцінки
наведеним доводам, викладеним у
клопотанні про відстрочення сплати
судового збору.

Позивач надав відзив на апеляційну
скаргу, в якому з наведеними заявником
доводами не погоджується, просить
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, оскаржувану ухвалу - без
змін, посилаючись на те, що апелянт не
навів жодних обставин на підтвердження
доводів про незаконність та
необґрунтованість ухвали суду першої
інстанції.

ТОВ "Амстор" (1-й відповідач) відзив на
апеляційну скаргу не надав, в судовому
засіданні його представник підтримав
вимоги апеляційної скарги Об'єднання
"Донецькпродторг", м. Донецьк.

ТОВ "ТД "АМСТОР" (2-й відповідач) відзив
на апеляційну не надав, своїм правом на
участь при розгляді апеляційної скарги
не скористався, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, що підтверджується
матеріалами справи.

22.12.2014 р. представник ТОВ "Амстор"
звернувся до суду апеляційної
інстанції з лопотанням про зупинення
провадження у справі до розгляду
пов'язаною з нею справи № 908/4849/14, що
знаходиться в провадженні
господарського суду м. Києва за позовом
ТОВ "Амстор" до ПАТ "Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк" про визнання недійсним
кредитного договору про відкриття
мультивалютної кредитної лінії №
15-93/19-8616/05 від 18.10.2005 р.

Колегія суддів відхиляє зазначене
клопотання, не вбачаючи правових
підстав для зупинення провадження за
апеляційною скаргою Об'єднання
"Донецькпродторг" на ухвалу
господарського суду Запорізької
області від 14.11.2014 р. у справі № 908/4309/14,
оскільки порушене скаржником питання
щодо порушення норм процесуального
права в зв'язку з поверненням позовної
заяви на підставі п.4. п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК
України не знаходиться в причинному
зв'язку з розглядом справи № 908/4849/14
господарським судом м. Києва,
результати якої ніяким чином не
впливають на правову оцінку правових
підстав, з яких було повернуто
господарським судом Запорізької
області позовну заяву Об'єднання
"Донецькпродторг" у справі № 908/4309/14.

Також, колегія суддів відмовляє в
задоволенні вимог Об'єднання
"Донецькпродторг", м. Донецьк про
залучення його до участі у справі в
якості третьої особи, яка заявляє
самостійні вимоги на предмет спору,
оскільки у відповідності до ст. 26 ГПК
України треті особи, які заявляють
самостійні вимоги на предмет спору,
можуть вступити у справу до прийняття
рішення господарським судом.

Розглянувши апеляційну скаргу та
докази по справі на її підтвердження,
їх юридичну оцінку в межах вимог,
передбачених ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України,
заслухавши пояснення представників
сторін та представника Об'єднання
"Донецькпродторг", колегія суддів
приходить до висновку про залишення
апеляційної скарги без задоволення,
виходячи з наступних підстав.

Як свідчать матеріали, господарським
судом Запорізької області 27.10.2014 р.
порушено провадження у справі № 908/4309/14
за позовом ПАТ Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк" до
відповідачів: ТОВ «Амстор» ; ТОВ
«Торговий будинок «Амстор» про
стягнення заборгованості за кредитним
договором про відкриття
мультивалютної кредитної лінії №
15-93/19-8616/05 від 18.10.20005 р., в сумі 72565263,21
грн.

12.11.2014 р. до суду надійшла позовна заява
Об'єднання "Донецькпродторг" про
визнання недійсним кредитного
договору про відкриття мультивалютної
кредитної лінії № 15-93/19-8616/05 від 18.10.2005
р.

Враховуючи те, що заявником ставляться
вимоги про визнання недійсним
кредитного договору про відкриття
мультивалютної кредитної лінії №
15-93/19-8616/05 від 18.10.2005 р., які не є
тотожними вимогам за первісним
позовом, а самостійні вимоги щодо
стягнення 72565263,21 грн. Об'єднанням
"Донецькпродторг" не ставляться, а
також виходячи з приписів ст.ст. 22, 60
ГПК України, відповідно до яких
подавати зустрічних позов має право
лише відповідач у справі до початку
розгляду судом справи по суті, суд
першої інстанції послався на
відсутність процесуальних прав для
прийняття позову з окремими вимогами
для спільного розгляду з первісним
позовом, оскільки в них різні предмети,
підстави виникнення та засоби
доказування.

Крім того, місцевий господарський суд,
розглянувши заявлене клопотання про
відстрочення сплати судового збору на
розумний строк, з мотивів відсутності в
Об'єднанні «Донецькпродторг»
можливості сплатити судовий збір в
зазначеному розмірі одночасно з
поданням позову, оскільки в м. Донецьку
відповідно до Постанови Правління НБУ
№ 466 від 06.08.2014 р. зупинили роботу всі
банківські установи, дійшов висновку
про відмову в його задоволенні з
посиланням на пункт 3.1. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України» № 7
від 21.02.2013 р., яким встановлено, що
єдиною підставою для вчинення
господарським судом дій, зазначених у
статті 8 Закону, є врахування ним
майнового стану сторін, а також
зважаючи на те, що третьою особою не
доведено неможливості сплати судового
збору на ім'я господарського суду
Запорізької області, або вчинення всіх
можливих дій для виконання приписів
ГПК України та Закону України «Про
судовий збір» щодо сплати судового
збору.

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку про повернення позовної заяви
на підставі п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

З даними висновками повністю
погоджується колегія суддів, оскільки
вони відповідають нормам
процесуального права, з огляду на
наступне.

Предметом позову Публічного
акціонерного товариства "Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк" у справі № 908/4309/14 є стягнення
72565263,21 грн. за кредитним договором про
відкриття мультивалютної кредитної
лінії № 15-93/19-8616/05 від 18.10.2005 р.

Об'єднання "Донецькпродторг" в якості
третьої особи, яка заявляє самостійні
вимоги на предмет спору, звернулось до
господарського суду з позовною заявою
з вимогами про визнання недійсним
кредитного договору про відкриття
мультивалютної кредитної лінії №
15-93/19-8616/05 від 18.10.2005 р.

Положеннями ст. 26 ГПК України
встановлено, що треті особи, які
заявляють самостійні вимоги на предмет
спору, можуть вступити у справу до
прийняття рішення господарським судом,
подавши позов до однієї або двох
сторін. Про прийняття позовної заяви та
вступ третьої особи у справу
господарський суд виносить ухвалу.
Треті особи, які заявляють самостійні
вимоги на предмет спору, користуються
усіма правами і несуть усі обов'язки
позивача.

Згідно з вказаною статтею треті особи,
які заявляють самостійні вимоги на
предмет спору, можуть вступити у справу
до прийняття рішення господарським
судом, подавши позов до однієї або двох
сторін. Третіх осіб, які заявляють
самостійні вимоги на предмет спору,
характеризує таке: 1) вони вступають у
процес, що вже почався; 2) втручаються у
спір, який вже виник між сторонами; 3) їх
інтереси, як правило, суперечать
інтересам обох сторін; 4) заявляють
самостійні вимоги на предмет спору; 5)
відстоюють у процесі свої інтереси, а
тому їх юридична заінтересованість має
особистий характер; 6) вступають у
справу, пред'явивши позов до однієї або
обох сторін. При цьому треті особи, які
заявляють самостійні вимоги на предмет
позову, вступають у процес шляхом
подання позовної заяви, що має
відповідати вимогам статей 54-57 цього
Кодексу. Така третя особа наділяється
тими самими правами та обов'язками, що і
первісний позивач, але лише щодо своїх
вимог.

Відповідно до п. 1.5. Постанови пленуму
Вищого господарського суду України №18
від 26.12.2011 р. «Про деякі питання
практики застосування ГПК України
судами першої інстанції» вступ у
справу третьої особи, яка має
самостійні вимоги на предмет спору,
можливий тільки на підставі її
позовної заяви, що повинна відповідати
вимогам статей 54-57 ГПК, а не за
клопотанням сторін, прокурора або з
ініціативи господарського суду (стаття
26 ГПК). Питання про прийняття такої
заяви, відмову в її прийнятті або про її
повернення вирішується на загальних
підставах згідно зі статтями 61-63 ГПК.
Якщо третя особа звертається з позовом,
вимоги за яким не є тотожними вимогам
за первісним позовом (наприклад, про
визнання недійсним договору, тоді як
первісний позов стосується стягнення
заборгованості за тим же договором),
позов третьої особи може бути
повернуто на підставі п. 5 ч. 1 ст. 63
ГПК, оскільки третя особа може бути
допущена до участі у справі лише тоді,
коли її самостійна вимога стосується
предмета спору між позивачем і
відповідачем у справі.

Позов - це матеріально-правова вимога
позивача до відповідача, звернена
через суд або інший орган цивільної
юрисдикції про захист порушеного,
оспореного чи невизнаного права або
інтересу, який здійснюється у певній,
визначеній законом, процесуальній
формі. Предмет позову - це частина
позову, яка складає
матеріально-правову вимогу позивача до
відповідача. Підстава позову - це
частина позову, яка відображає
обставини, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги і докази, що стверджують
позов.

Проте, вимоги Об'єднання
"Донецькпродторг" не є тотожними
вимогам за первісним позовом, оскільки
вимога про стягнення заборгованості за
кредитним договором про відкриття
мультивалютної кредитної лінії №
15-93/19-8616/05 від 18.10.2005 р. не є тотожною
вимоги про визнання недійсним
вказаного договору. Самостійні вимоги
щодо стягнення 72565263,21 грн. Об'єднанням
"Донецькпродторг" не ставляться.

Отже, аналіз змісту поданої позовної
заяви третьої особи та доданих до неї
матеріалів свідчить, що поданий
Об'єднанням "Донецькпродторг" позов за
своєю суттю є зустрічним позовом, тоді
як за приписами ст.ст. 22, 60 ГПК України
подавати зустрічних позов має право
лише відповідач у справі до початку
розгляду судом справи по суті.

Враховуючи викладене, суд не має
процесуальних прав для прийняття
позову з окремими вимогами для
спільного розгляду з первісним
позовом, оскільки в них різні предмети,
підстави виникнення та засоби
доказування.

Крім того, статтею 57 ГПК України
встановлено, що до позовної заяви
додаються документи, які підтверджують
сплату судового збору у встановлених
порядку та розмірі.

У відповідності до п. 1 ст. 2 Закону
України "Про судовий збір" судовий збір
справляється за подання до суду
позовної заяви та іншої заяви,
передбаченої процесуальним
законодавством.

Таким чином, сплата судового збору за
подання заяв, скарг до суду, а також за
видачу судами документів є складовою
доступу до правосуддя, який є елементом
права особи на судовий захист,
гарантованого статтею 55 Конституції
України.

Об'єднання «Донецькпродторг» просило
суд відстрочити сплату судового збору
на розумний строк, оскільки на даний
момент Об'єднання «Донецькпродторг» не
має можливості сплатити судовий збір в
зазначеному розмірі одночасно з
поданням позову, оскільки в м. Донецьку
відповідно до Постанови Правління НБУ
№ 466 від 06.08.2014 р. зупинили роботу всі
банківські установи.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
судовий збір» враховуючи майновий стан
сторони, суд може своєю ухвалою
відстрочити або розстрочити сплату
судового збору на певний строк, але не
довше ніж до ухвалення судового
рішення у справі. Суд може зменшити
розмір судового збору або звільнити
від його сплати на підставі, зазначеній
у частині першій цієї статті.

Пунктом 3.1. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України» № 7 від 21.02.2013 р.
встановлено, що єдиною підставою для
вчинення господарським судом дій,
зазначених у статті 8 Закону, є
врахування ним майнового стану сторін.

Отже, єдиною підставою для вчинення
судом зазначених у цій нормі дій є
врахування ним майнового стану
сторони.

При цьому обґрунтування пов'язаних з
цим обставин, які унеможливлюють
сплату судового збору у встановлених
законом розмірах, покладається на
заінтересовану сторону. Особа, яка
заявляє відповідне клопотання, повинна
навести доводи і подати докази на
підтвердження того, що її майновий стан
перешкоджає сплаті нею судового збору
у встановлених порядку і розмірі. Отже,
за приписами зазначеної норми,
звільнення або відстрочення сплати
судового збору може мати місце лише за
наявності виключних обставин.

Крім того, даною статтею передбачено
право суду, а не обов'язок щодо
відстрочки, розстрочки або звільнення
від сплати судового збору.

В той же час, заявником не надано докази
вжиття дій щодо здійснення оплати
судового збору в іншому місці, окрім
міста Донецька, або надання доручення
сплатити судовий збір від свого імені
іншими особами, які не знаходяться в
місті Донецьку. Відтак, Об'єднання
«Донецькпродторг» не доведено
неможливості сплати судового збору на
ім'я господарського суду Запорізької
області, або вчинення всіх можливих дій
для виконання приписів ГПК України та
Закону України «Про судовий збір» щодо
сплати судового збору.

Таким чином, клопотання Об'єднання
«Донецькпродторг» про звільнення його
від сплати судового збору правомірно
відхилено господарським судом за його
документальною необґрунтованістю.

Пунктом 3.5. постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» передбачено, що
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК
щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК.

З огляду на викладене, колегія суддів,
вважає, що суд першої інстанції дійшов
обґрунтованих висновків про
повернення позовної заяви без
розгляду, правомірно пославшись на п. 4,
п. 5 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України.

За таких обставин, ухвала
господарського суду Запорізької
області від 14.11.2014 у справі № 908/4309/14
прийнята з без порушень норм
процесуального права, вона
обґрунтована, відповідає обставинам
справи, яким суд надав належну правову
оцінку, а тому підлягає залишенню без
змін.

З огляду на зазначене та керуючись
статтями 32-34, 43, 99, 101, 102, пунктом 1 статті
103, статтею 105 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Об'єднання
"Донецькпродторг", м. Донецьк залишити
без задоволення.

Ухвалу господарського суду
Запорізької області від 14.11.2014 у справі
№ 908/4309/14 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено та
підписано 25 грудня 2014 року

Головуючий суддя
Істоміна О.А.

Суддя
Барбашова С.В.

Суддя
Білецька А.М.